bet · G501LU5 · 1981-12-31 00:00:00 — somför helhetsintrycket av mönstret kan te sig oväsentliga men som för mönstretsanvändbarhet och funktion kan ha avgörande betydelse, och eftersom strängheteni bedömningen av skillnadskravet varierat från tid till tid och från klass tillklass anbefaller patentombudsföreningen dels att den av motionären förordadeutredningen tillsätts med uppgift att utröna hur skillnadskravet imönsterskyddslagen tillämpats i praxis och att vid behov lämna förslag tilländringar i mönsterskyddslagen, dels att en sådan utredning även får i uppgiftatt utreda behovet av en komplettering av mönsterskydds- och patentlagarna meden lagstiftning om skydd för nyttighetsmodeller. framhållerinledningsvis att föreningen hållit en kurs benämnd Plagiat 80, sombevistades av ovanligt många deltagare. Vid kursen ventilerades flera problemsom berör tillämpningen av bl. a. mönsterskyddslagen, och det kunde konstaterasatt det råder delvis olika uppfattningar om lämplig praxis på området. Det ärdärvid inte sällan just spörsmålet om tolkningen och tillämpningen avmönsterskyddslagens skillnadskrav och en mönsterrätts skyddsomfång som kommer iblickpunkten. Huruvida praxis, som anförs i motionen, "snarastbegär tydlig skillnad för att ett mönster skall anses registrerbart" är enfråga som föreningen inte anser sig kunna besvara entydigt. Enligt föreningensynes det dock inte kunna förnekas att tydlighetsaspekten ibland fått framträdaoch väsentlig-hetsrekvisitet fått träda tillbaka i tillämpningen. Att dettaförhållande dock inte utgör skäl för ändring av bestämmelserna imönsterskyddslagen framstår för föreningen såsom klart. Vad saken gäller är entillämpningsfråga, som enligt föreningens mening måste få lösas i praxis ochdärjämte hållas vid liv genom den allmänna debatten i berörda kretsar.Föreningen anser att andra spörsmål än de i motionen väckta, som berörmönsterskyddslagen, skulle kunna vara värda minst lika stor uppmärksamhet, bl.a. skillnaden i de LU1981/82:5 10 nordiska ländernas praxis samt frågan huruvida interegistreringsförfarandet blivit alltför omständligt, tidsödande och iblanddyrbart. Särskilt bekymmersamt är enligt föreningen att viktiga branscher,till stor del de särskilt formgivningsintensiva, inte alls eller endast irelativt obetydlig utsträckning utnyttjar sig av mönsterskyddet. Föreningen vill inte f. n. förorda någon mer allmänöversyn av registreringsförfarandet eller i övrigt tillstyrka någotändringsförslag rörande mönsterskyddslagen. Ej heller finns det enligtföreningen något skäl att nu ånyo börja överväga införandet av ett s. k.Gebrauchsmusterskydd efter tysk modell. Föreningen form, i vars yttrande FöreningenSveriges konsthantverkare och industriformgivare instämmer, erinrar om att närmönsterskyddslagen tillkom sades avsikten vara att stimulera till ettnyskapande som kommer allmänheten till godo i form av nya, estetiskt ochfunktionellt högvärdiga produkter. Lagen skulle bereda skydd åt sådanaformgivningar som inte nådde upp till den konstnärliga nivå som krävs för skyddenligt upphovsrättslagen eller hade tillräcklig uppfinningshöjd för att skyddasgenom patent. , efter lagens tillkomst, kan man enligtSvensk form konstatera att det bland formgivarna råder ett påtagligt missnöjemed lagen och dess tillämpning. Framför allt är de som sysslar med kvalificeradformgivning missnöjda. Orsaken härtill är att god formgivning ramlat mellanmaskorna i det skyddsnät som tillhandahålls genom mönsterskyddslagen,upphovsrättslagen och patentlagen. Fordringarna på skapande insats enligtmönsterskyddslagen ställs mycket lågt. Som en följd härav har skyddsområdet(skillnadskravet) blivit synnerligen snävt. har enligt Svensk formkraven för skydd enligt upphovsrättslagen oeh patentlagen skärpts. Enkvalificerad formgivning som inte kan skyddas genom dessa båda lagar utan ärhänvisad till mönsterskyddet får ett otillräckligt skydd, anser man påformgivarhåll. Det har, enligt vad föreningen erfarit, gått så långt att mångaformgivare inte längre anser det mödan värt att ansöka om registrering av sinanya produkter. Svensk form hänvisar till anföranden som hållits vid en avföreningen och patentverket gemensamt hållen konferens ommönsterskydd samt till synpunkter från bl. a. formgivarhåll som intagits i nr7/80 av föreningens tidskrift . De erfarenheter som gjorts inom Svensk forms opinionsnämndstödjer enligt föreningen uppfattningen att mönsterskyddet bör förstärkas.Alster av konsthantverk och konstindustri som tillkommit före den 1 oktober1970 och då var upphovsrättsligt skyddade åtnjöt, enligt enövergångsbestämmelse till 1§ upphovsrättslagen, skydd till utgången avseptember 1980. Vissa kvalificerade produkter som inte nådde upp till de nya,högre ställda kraven för brukskonst fick härigenom skydd under en övergångstid.Opinionsnämnden har, sedan övergångstiden nu löpt ut, kunnat konstatera attgoda LU1981/82:5 H formgivningar av den art som tidigare skyddades som alsterav konsthantverk och konstindustri nu endast har eventuellt mönsterskydd attfalla tillbaka på. Med hänvisning till det ovanstående vill Svensk formförorda att en översyn görs av mönsterskyddslagen i syfte att beredakvalificerade formgivningar ett bättre skydd. Föreningen anser att i dettasammanhang även lämpligen bör övervägas de ändringar i fråga om skillnadskravetsom föreslås i motionen. I betänkandet behandlas en motionom översyn av mönsterskyddslagen (1970:485). Mönsterskyddslagen trädde i kraftden . Lagen överensstämmer i väsentlig mån med motsvarande lagari . Mönsterskyddslagen är tillämplig inom alla näringsgrenaroch på såväl prydnadsmönster soiri nyttomönster. Med mönster förstås enligtlagen förebilden för en varas utseende eller ett ornament. Genom registreringhos patent- och registreringsverket kan mönsterskaparen få ensamrätt attyrkesmässigt utnyttja mönstret. Skyddstiden år men registreringen kanförnyas för ytterligare två femårsperioder. intrång i mönsterrättenär straffbelagt. Vidare gäller att intrång i mönsterrätten medförskadeståndsskyldighet även om intrånget skett utan uppsåt eller oaktsamhet. En grundläggande förutsättning för att ett mönster skallregistreras är att mönstret är helt nytt och väsentligt skiljer sig från vadsom redan är känt. Mönsterskyddet är ett rent utseendeskydd, ochskillnadskravet är inte avsett att vara ett kvalitetskrav. Som en grundlägganderegel gäller, att det är mönstrets helhetsutseende som skall betraktas ochjämföras med vad som redan blivit allmänt tillgängligt. Man får alltså iprincip inte bedöma likhet och avvikelser blott i detaljer. I fråga om graden av skillnad gäller att man skall få ettnytt helhetsintryck av mönstervaran. Den visuella bedömningen grundasemellertid inte bara på rent kvantitativa jämförelser. Åven små yttreförändringar kan i vissa fall medföra en sådan skillnad att det nya mönstretbör tillerkännas skydd. Omvänt kan även en kvantitativt betydande förändringvara så banal att det nya mönstret inte förtjänar skydd. I motion 198tl/81:687 kritiseras tillämpningen avskillnadskravet. Motionären framhåller att praxis på området utvecklats så i stället-för väsentlig skillnad kräver en tydlig skillnad. Till följdhärav blir ett mönster, som innebär en kraftig kvalitativ förbättring av envara men som utseendemässigt inte avsevärt skiljer sig från annat käntmönster, utan skydd. Under förarbetena till lagstiftningen antogs det enligt motionenatt sådana kvalitetsförbättringar av en vara skulle kunna erhålla ett skyddgenom LU1981/82:5 12 mönsterrätten, som visserligen inte täckte denbakomliggande idén men i vart fall hindrade att direkta kopior tillverkades ochsåldes. Utvecklingen innebär att detta antagande inte förverkligats. Motionärenyrkar därför att mönsterskyddslagen skall ändras så att olägenheternaundanröjs. Som ovan berörts är mönsterskyddet ett rent utsccndcskyddoch syftar således inte direkt till att skydda mönster som fått sin utformningav konstruktionsmässiga eller andra praktiska skäl. Någon skyddsform liknandepatent för enklare konstruktioner av typen nyttighetsmodeller - s. k.Gebrauchsmuster- finns inte i men förekommer bl. a. i FörbundsrepublikenTyskland. 1 likhet med vad som framhållits i flera av de remissyttranden sominhämtats över motionen anser utskottet att motionären närmast synes förordainförandet av ett sådant idé- eller funktionsskydd vid sidan av mönster- ochpatenträtten. Under förarbetena till de nordiska lagarna påmönsterrättens område övervägde man ingående - som niirmare redovisats ovan (s.3 och 4) - frågan om en skyddsform av typen Gebrauchsmuster skulle införas. Deskäl som därvid anfördes mot skyddsformen gör sig enligt utskottels meningalltjanU gällande. Också intresset av nordisk rättslikhet på området talar motatt man nu bör överväga en utvidgning av mönsterskyddet. Härtill komineratt.enligt vad patentverket och patentbesvärsrätten uppgivit, erfarenheterna frånländer som har en skyddsform av typ Gebrauchsmuster inte varit odelatgvnnsamma. Med hänsyn till det anförda kan utskottet inte ställa sigbakom niotionaiens önskemål. Utskottet vill emellertid iindcrstrvka betvdciscnav alt god och kvalificerad formgivning ges ett lillfredsslnllandemönsterskydd. Med hänsvn till vad patentverket anfört i sitt remissytrrandeutgår utskottet från all verket vid tillämpningen av mönslerskyddslagen beaktarmönster-skaparnas intressen och utnytljar deras erfarenheter. altriksdagen avslår motion 1980/81:687. Närvarande: (). i (s). (), (). (), (). (), (), (), (). Per Stenmarck (m) och (). (>'li:,7 Slnukholm l'K!