bet · G501SkU58 · 1981-12-31 00:00:00 — Skaftesparandet kan ifrågasättasäven från fördelningspolitiska utgångspunkter. Förmånerna i skaftesparandetöversfiger vida förmånerna av annat sparande. Det är därför intressant attstudera dels vilka som är med i skattesparandet, dels vilka som gynnas mest avsystemet. Många människor sparar inte alls. Den främsta orsaken är självfalletatt de inte har råd. Men det finns också de som frivilligt väljer att konsumerahela sin inkomst. Banksparandet är trots det utbrett. Genomsniftsspararen harca på sitt konto. undersökning av skattespararnavisade att hälften av dessa hade banktillgodohavanden som översteg 20 000 kr.Detta bekräftar vad socialdemokraterna hävdat. Skattesparandet används endast iliten utsträckning av de breda löntagargrupperna. Det är ett sysfem för dem somredan har pengar. Och det är ganska naturligt. Det är inte många vanligalöntagare som kan binda sitt sparande och ännu mindre så storabelopp som /mån. Avkastningen på de pengar som sätts in i skaftesparandetär skattefri. Det innebär störst förmån för dem som har hög marginalskatt ochdem som redan utnyttjat sparavdraget eller har tillräckligt stort underskott iförvärvskällan kapital. Detta är oftast en och samma grupp, höginkomsttagarna.En genomsnittlig inkomsttagare som - hypotetiskt - satte in . på ettskaftefondkonto har , bortsett från SkU1981/82:58 Bilaga 30 skattereduktionen, ingen fördel av systemet jämfört med omhan sparat på en vanlig bankräkning och varit berättigad till sparavdrag med , förutsatt att familjen inte haft annat sparande. En höginkomsttagaresom redan utnyttjat sparavdraget eller har tillräckligt stort underskott iförvärvskällan kapital gör däremot en vinst på . jämfört med omhan sparat i bank. En person med genomsnittsinkomst skulle i motsvarandesituation få en skattelättnad på ca . I dessa exempel har förutsattsatt totalavkastningen av aktierna i aktiesparfonderna är densamma som räntan påbanksparande. I själva verket har avkastningen på aktierna blivit mycket störrepå grund av den allmänna kursuppgången. Följande exempel belyser hur orimligt systemet kan fungerai praktiken. fr. o. m. sätts . in i enakfiesparfond, sammanlagt /år. Pengarna har lånats eller flyttats överfrån ett bankkonto. Skattereduktion medges direkt med . Efter utgångenav femte året efter spararet kan man dessutom lyfta en skattefri avkastning påca 6 400 kr.Avkastningen har beräknats enligt den räntesats som f. n. tillämpas för skattesparande i bank. (Men som framhållits ovan har värdet av andelarna i aktiesparfonderna i själva verket sfigit mera.) Personen i fråga har alltså tjänat ca (2 160-b6 400=) . trots att inget nysparande skett. Som jämförelse kan nämnas att den som spararmotsvarande belopp på en vanlig bankräkning och redan har utnyttjatsparavdraget skulle få ut sammanlagt ca . i ränta viden marginalskatt på . Den som fr. o. m. 1982 sätter in (7 200 - 2 160=). i en aktiesparfond kan alltså skattefritt lyfta ,förutom,insatsen 7 200 kr.Året därpå kan han lyfta ett lika stort belopp osv. som "nysparades" sättas in i systemet igen, år 1989de . som "nysparades" etc. I den mån det tidigare förekommitverkligt nysparande i systemet kan man vara förvissad om aff detta upphör när samma pengar kan sättas in i systemet igen med bibehållna skattelättnader. De subventioner som dä behövs för att förhindra att systemet efter hand töms på sparmedel, som används för konsumfionsändamål, torde behöva bli gigan tiska. Statens kostnader för systemet skulle behöva ökas ytterligare. Skattesparandet har då blivit en ren konsumfionssfimulans för de högin komsttagare som omfattas av systemet. Kostnaderna betalas av den stora majoritet skattebetalare, främst låginkomsttagare och barnfamiljer, som inte är med i skaftesparandet. Den tidpunkt då problemet aktualiseras rycker allt närmare. Är 1985 kommer det att vara möjligt att lyfta de medel som sparades 1979 - systemet var i full funktion. SkU1981/82:58 Bilaga 31 Alternativa former för sparstimulans Utskottet noterar i dettasammanhang att man i motion 1691 klart anger att socialdemokraterna inte ärnegativt inställda eller likgiltiga gentemot individuellt sparande. Den socialdemokratiska partikongressen tog i höstasställning för att hushållens sparande bör uppmuntras och uppdrog åtpartistyrelsen att utarbeta konkreta förslag på detta område. Som villkor försfimulanser av hushållens sparande angavs att de skall varafördelningspolitiskt rättvist utformade och främst komma den stora gruppen avsmåsparare till del, aff de skall vara enkla och överskådliga och avse allatyper av produktivt sparande samt aff de så långt möjligt skall uppmuntra ettverkligt nysparande. Vidare måste åtgärderna utformas med hänsyn till detansträngda stafsfinansiella läget. Utskottet noterar vidare att mofionärerna säger sig f. n.arbeta med att utforma ett sådant system och avser återkomma fill denna fråga iannat sammanhang. Motionärerna påminner vidare om det socialdemokrafiskaförslaget om att det s. k. sparavdraget skall utvidgas från 800 till 2 000 förensamstående resp. . för makar och samfidigt göras omfill en allmän sparskaffereduktion om , dvs. med högst 1 000 resp. 2 000kr. Utskottet ansluter sig till såväl de allmänna principerna föreff rättvistsparstimulerande system så som motionärerna angivit dem, som till motionärernasförslag om att utvidga sparavdraget och göra om det till en allmänsparskaffereduktion. Utskottet ansluter sig till den allmänna bedömningen somgörs i motion 1691 att ansträngningarna i betydandeutsträckning måste inriktas på att förbättra statsfinanserna, öka det totalasparandet i samhället och tillgodose industrins behov av riskvilligt kapital.Det nuvarande skattesparandet motverkar i flera avseenden möjligheterna attuppnå dessa mål. Systemet är dessutom fördelningspolitiskt orättvist ochutnyttjas i vissa fall på ett sätt som strider mot syftena med gällandelagsfiftning. Mot denna bakgrund bör skattesparandet i enlighet medyrkandet i motion 1691 avvecklas /83. Därvid börinsättningar som gjorts före berättiga till förmåner enligtnu gällande regler. Med vad utskottet nu anfört fillstyrker utskottet bifalltill mofion 1691 yrkande 1. dels den del av utskottets yttrandesom på s. 8 börjar med "I motion 2024" och på s. 9 slutar med"utgiffsbeskaftning (B 1981:04)" bort ha följande lydelse: Utskottet anser därför att motionerna 2024, 2026, 1675 och1676 bör avstyrkas. SkU1981/82:58 Bilaga 32 Fråga om vidgade skatteavdrag vid annat sparande I en rad motioner föreslåsutvidgade eller nya skatteavdrag vid sparande. I motion 166 av () föresläs att sparavdragetvid taxeringen höjs så att det motsvarar avkastningen på ett basbelopp.Förslaget innebär att nuvarande avdrag skulle fördubblas. I motion 507 av m. fl. (s) begärs ettskatfepremierat bosparande som direkt syftar till att underlättanyinvesteringar i bostadssektorn. I motionerna 503 av m. fl. (c) och 1685 avKjell m. fl. (c) föreslås att avsättningen till vissa slag avsparkonton skall vara helt eller delvis avdragsgill vid beskattning. Enligtmotion 1685 skall uttag få ske utan att beloppet återförs till beskattning, omsparandet används för köp av bostad. Som utskottet anfört i det föregående pågår arbete inomdet socialdemokrafiska partiet på att utforma ett förslag till ett rättvistsystem för stimulans av hushållens sparande. I avvaktan på detta anserutskottet att den enda utvidgning av skafteavdrag vid sparande som börgenomföras är det i mofion 1691 återupprepade förslaget att utvidga och göra omdet nuvarande s. k. sparavdraget till en sparskaffereduktion. När det gäller motionerna 503 och 1685 konstaterarutskottet att förslagen i dessa motioner innebär ett första steg i riktning motinförande av utgiffsbeskaftning. Utskottet vill inte i nuvarande lägeprincipiellt ta avstånd från denna tanke men konstaterar att frågan f. n.utreds av utgiftsskatte-kommittén (B 1981:04). Med det anförda avstyrkerutskottet bifall till motionerna 166, 503, 507 och 1685. (), (c), (), andre vice talmannen () ochHans Lindblad () anser att den del av utskottets yttrande på s. 8 som börjarmed "Utskottet delar" och slutar med "av systemet" bort haföljande lydelse: Utskottet vill i sammanhanget pekapå de möjligheter skattefondspararna har att byta mellan olika fonder för sittnysparande. Enligt utskottets mening skulle de uppsatta målsättningarna förskattesparandet inte i högre grad komma att uppfyllas om även behållningarnafrän fidigare års sparande tilläts flytta mellan olika fonder. Det är ocksåsannohkt att de administrativa problemen skulle öka av ett sådant förslag.Detsamma gäller för förslaget om att inlemma bosparande i skattesparandet. Detfår ankomma på lönspardelegationen att utvärdera de hittillsvarandeerfarenheterna och pröva på vilket sätt skaftesparandet bör förändras. Idelegationens uppdrag ingår även att lämna förslag för att sfimulera attsparandet hålls kvar efter den första SkU1981/82:58 Bilaga 33 Utskottet är därför inte nu berett atttillstyrka yrkandena i motionerna. , BoSiegbahnochMonaS:t Cyr (alla m) anser att den del av utskottets yttrande på s.8 som börjar med "Utskottet delar" och slutar med "avsystemet" bort ha följande lydelse: Utskottet tillstyrker de förslagsom på dessa punkter framförts i motionerna 2024 och 2026 och vilka närmaremotiverats i mofion 2018. Genom att skapa möjligheter för spararna aff underspärrtiden flytta behållningen mellan olika akfiesparfonder utan attskaftereduktionen återförs skulle man uppnå ökad rörlighet och konkurrens omsparmedlen. Likaså bör man undersöka möjligheterna aff ge de regler som gällerför skattefritt sparande en vidare tillämpning genom att låta sådana medellyftas även före femårsperiodens utgång för inköp av bostad utan att premienåtergår till staten.