bet · G501SkU43 · 1981-12-31 00:00:00 — betänkande 1981/82:43 ombeskattningen av vissa stiftelser m. m. I detta betänkande behandlas följande mofionér. 1981/82:331 av () och iRöstånga (fp) I mofionen yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad som anförs i motionen om en ändring avskattelagstiftningen såvitt gäller donationsfondernas hjälpverksamhet. 1981/82:386 av () och () I motionen yrkas att hos regeringen begärförslag till sådan ändring av kommunalskattelagen (1928:370) att såsom intäktej skall tas upp bidrag eller andra förmåner från stiftelser i den mån debestrids med medel som tillkommit enligt förordningen (1951:148) om rätt attvid taxering för inkomst njuta avdrag för avgifter till vissa stiftelser, m.m. 1981/82:910 av () och () I motionen yrkas att hos regeringen begär entolkning av anvisningar för bidrag frän de socialaföretagsstiftelserna så att de ursprungliga tankarna med fonderna inte förfelasmed en skattebeläggning. Gällande bestämmelser m. m. Beskattningen av allmän/iyttiga stiftelser Bestämmelserna ominkomstbeskattningen av allmännyttiga stiftelser återfinns i 53 § 1 mom. förstastycket d och e kommunalskattelagen (1928:370) - KL - och i 7 § första styckete och f lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt och kommenteras närmare ipunkt 8 av anvisningarna till 53 § KL. Vad som sägs om stiftelser avser ävensådana fonder av olika slag som behandlas självständigt vid beskattningen. Vissa stiftelser av närmast offentligrättslig karaktär ärendast skyldiga att erlägga inkomstskatt för inkomst av fastighet.Någon statlig inkomstskatt erläggs inte av dessa stiftelser. Till dessastiftelser räknas bl. a. sådana personalstiftelser som avses i lagen (1967:531)om tryggande av pensionsutfästelser. Andra kvalificerat allmännyttiga stiftelser är skyldigaatt erlägga inkomstskatt för inkomst av rörelse och - under vissaförutsättningar - inkomst av fastighet. Statlig inkomstskatt utgår endast förinkomst av rörelse. Till sädana allmännyttiga stiftelser hänförs bl. a. barm-I 1981/82. SkU 1981/82:43 2 härtighetsinrättningaroch stiftelser som har fill huvudsakligt ändamål att främja vård och uppfostranav barn, lämna understöd för att bereda undervisning eller uppfostran, utövahjälpverksamhet bland behövande eller' främja vetenskaplig forskning.Verksamheten får inte begränsa sig till vissa familjer eller bestämda personer. Fråganom skattskyldigheten skall bedömas med hänsyn till det ändamål som tillgodosesi den bedrivna verksamheten. Om stiftelsen i sin verksamhet främjar fleraändamål kan den hänföras till 53 § 1 mom. första stycket e under förutsättningatt verksamheten huvudsakligen avser att tillgodose sådana allmännyttigaändamål som anges i detta lagrum. Detta anses vara fallet om stiftelsen i sinverksamhet endast i ringa omfattning främjar ändamål av annan art. inte bedrivit eller inte kan väntas komma attbedriva verksamhet i en omfattning som skäligen svarar mot avkastningen pästiftelsens tillgångar, skall stiftelsen - oavsett sitt ändamål -hänföras till53 § 1 mom. första stycket f KL. Detta innebär att stiftelsen i så fall skallbeskattas för all inkomst. Förmögenhetsskattbetalar stiftelserna endast om och i den mån de är skyldiga att erlägga skattför inkomst - 6§ I mom. första stycket b lagen (1947:577) om statligförmögenhetsskatt. Motsvaranderegler har tidigare gällt också för allmännytfiga ideella föreningar. Fr. o. m.1979 års taxering kan de ideella föreningarna helt eller delvis frikallas fränskattskyldighet även om de endast uppfyller ett mer vidsträcktallmännyttighetsbegrepp (prop. 1976/77:135, SkU 1976/77:45). I samband medriksdagsbehandlingen av denna fråga uttalade utskottet att det i och för sigkunde ifrågasättas om inte samtliga frågor som rör organisationer medallmännyttigt ändamål bort tas upp till en samlad bedömning och att detgivetvis kunde framstå som stötande att en förmögenhet och avkastningen däravkunde träffas av beskattning om den ingick i en allmännyttig stiftelse men gåfri frän skatt hos en ideell förening med samma ändamål. Utskottet anförde attfrågan om stiftelsernas beskattning delvis var av komplicerad natur och inrymdeproblem av annan karaktär än som uppkom beträffande beskattningen av de ideellaföreningarna. Eftersom härmed sammanhängande frågor ingick iföretagsskatteberedningens (Fi 1970:77) utredningsuppdrag ochstiftelseutredningen (Ju 1975:01) prövade grundläggande frågor om stiftelsernasställning i civilrättsligt hänseende var det enligt utskottets mening uteslutetatt ompröva stiftelsebeskattningen i samband med den då aktuella frågan om deideella föreningarnas beskattning. Stiftelseutredningensarbete pågår fortfarande men kommer enligt uppgift i kommittéberättelsen attavslutas .. Arvs- och gåvoskattereglerna för allmännyttigastiftelser återfinns i 3 och 38 §§ lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt. SkU 1981/82:43 3 Från gåvoskatt befrias bl. a. stiftelser ochföreningar som har ett i vid bemärkelse allmännyttigt ändamål. Hit räknasreligiösa, välgörande, sociala, politiska, konstnärliga, idrottsliga ellerandra därmed jämförliga kulturella eller eljest allmännyttiga ändamål. Befrielsefrån arvsskatt kan erhållas av en mer begränsad krets. Hit hör stiftelser ellersammanslutningar som har till huvudsakligt ändamål att främja barns ellerungdoms vård och fostraii eller utbildning eller att främja vård av behövandeålderstigna, sjuka eller lytta, om ändamålet inte är att tillgodose medlemmarav vissa släkter och stiftelser, eller att främja vetenskaplig undervisningeller forskning. är även religiösa församlingar ochandra sammanslutningar i likhet med riksorgan - i allmänhetbefriade från arvsskatt (prop. 1979/80:77, SkU 1979/80:23). Stiftelseroch sammanslutningar som inte är befriade från arvsskatt men väl från gåvoskatterlägger arvsskatt efter en skattesats som uppgår till högst avtestamentslotten. Isamband med lagsfiftning uttalade departementschefen bl. a. att manborde avvakta resultatet av stiftelseutredningens arbete och erfarenheterna avde nya reglerna för inkomst- och förmögenhetsbeskattningen av ideellaföreningar innan man överväger att utvidga arvsskattefriheten beträffande andraändamål än de religiösa. Utskottet instämde i denna uppfattning. Med anledningav en motion i frågan anförde utskottet bl. a. följande: Bred enighet råder om att flertalet av deallmännyttiga organisationer som är befriade från gåvoskatt också börbefrias från arvsskatt. Enligt utskottets uppfattning behöver det inte hellerråda någon tvekan om att de allmännyttiga ändamål som omfattas avgåvoskattebefrielsen har sådan karaktär att även en arvsskattebefrielse i regelframstår som mofiverad. Enligt utskottets uppfattning blir dock vissagränsdragningsproblem ofrånkomliga. Som utskottet framhållh fidigare år ärfrågan om stifelsernas beskattning av delvis komplicerad natur, och derasställning vid arvsbeskattningen bör givetvis inte omprövas förrän resultatetav stiftelseutredningens arbete (Ju 1975; 01) föreligger. Det är ocksåtveksamt om man utan närmare överväganden bör utvidga arvsskattefriheten tillsamtliga föreningar som är befriade från gåvoskatt. Det kan givetvisifrågasättas om inte en arvsskattebefrielse bör begränsas fill beståendeföreningar som tillämpar de principer för öppet medlemskap som i motsvarandefall gäller vid inkomstbeskattningen. Enligt utskottets mening bör det ocksåkunna stå klart att tillgångarna i föreningen inte kan komma att övergå tillmedlemmarna. Avdet anförda framgår att utskottet instämmer i syftet med motionen. Att utformalämpliga bestämmelser erfordrar emellertid ytterligare överväganden, men någotunderlag för en närmare bedömning finns f. n. inte tillgängligt. Utskottetdelar därför regeringens uppfattning att det slutliga ställningstagandet tillfrågan bör anstå i avvaktan på resultatet av stiftelseutredningens (Ju 1975:01)arbete eller på de närmare erfarenheterna av de nya inkomstbeskattningsreglernaför de ideella föreningarna. SkU1981/82:43 4 Beskattningen av vissa bidrag från stiftelser ino/nskogsindustrin ochbörjan av träffade staten och skogsindustrierna överenskommelser omatt avgifter skulle utgå i samband med export av vissa skogsindustriprodukter.Avgifterna skulle inbetalas till av skogsindustrierna bildade stiftelser(fonder). Åtgärderna syftade bl. a. till att bidra till en prisstabilisering påhemmamarknaden och att sterilisera en del av exportvinsterna. Efter ett antalår skulle fondmedlen utbetalas till industrierna och till vissa för sociala,skogsvårdande och tekniskt-vetenskapliga ändamål bildade stiftelser. I proposition 1951:68 lämnas en redogörelse för vissaavtal med den angivna innebörden som träffats och tidigare och för desärskilda skatteregler som skulle tillämpas. Avgifterna skulle enligt ett av de avtal som träffades1950 inbetalas till en fond. skulle medlen utbetalas tillföretagen och vissa stiftelser med en femtedel . skulle tillfallaföretagen, särskilda länsstiftelser för det enskilda skogsbruket. StiftelsenCentralfonden för anställda inom skogsbruket och skogsindustrien() och särskilda av medlemmarna bildade företagsstiftelser för social verksamhet. - Övriga avtal hade liknande innebörd. Från länsstiftelserna skulle anslag beviljas till åtgärdersom gagnar det enskilda skogsbruket inom länet, t. ex. vägbyggnader,skogsodling, skogsförädling och dikning. Centralstiftelsens ochföretagsstiftelsernas medel skulle disponeras för sociala ändamål till frommaför de anställda inom skogsbruket och skogsindustrin. Som exempel nämndesunderstöd åt sjuka och behövande, beredande av yrkesutbildning ellerstudiestipendier, anskaffande av semesterhem eller beredande avsemestervistelse, uppfö-. 'ande av lokaler för förenings- och ungdomsverksamhetvid industriföretag eller i skogsbygden samt understöd till förbättrande avlevnads- och bostadsförhållanden, särskilt inom mera avlägsna skogsbygder. skulle få avdrag för de medel somtillgodofördes fonderna, och fonderna och övriga stiftelser skulle inte varaskattskyldiga fill inkomst- eller förmögenhetsskatt för dessa medel eller föravkastningen härpå. De belopp som sedan utbetalades till företagen skullebeskattas hos dem såsom intäkt av rörelse för det beskattningsår då medlenkommit företagen till godo. Frågan hur medel, som utbetalades från stiftelsernatill någon annan än till de ifrågavarande företagen, skulle beskattas fick bedömasenligt vanliga regler. Lagsfiftningen i dessa hänseenden återfinns i fleraförordningar om rätt att vid taxering för inkomst njuta avdrag för avgiftertill vissa stiftelser, de senaste (SFS 1951:148 och 149). Centralfonden begärde besked frånriksskattenämnden bl. a. i frågan om vissa resebidrag från centralfonden tillarbetstagare inom skogsnäringen utgjorde skattepliktig inkomst av tjänst förmottagarna. I svar (dnr 124/1962) uttalade nämndenföljande: SkU 1981/82:43 5 Centralfonden är en fristående stiftelse. Den haruppenbarligen icke karaktär av familjestiftelse och kan - med hänsyn bl. a.till att destinafär-kretsen även omfattar personer, som varken äro eller varitanställda vid företag, som lämnat bidrag till centralfonden - icke heller ansesvara en personalstiftelse. Då de ifrågasatta bidragen till hälsoresor etc. ickeskola utgå periodiskt och enligt vad sagts icke förutsättaanställningsförhållande, böra enligt riksskattenämndens mening bidragen icketagas fill beskattning hos mottagaren såsom inkomst av tjänst. I handledning årstaxering lämnas på s. 59-68 en redogörelse för gällande regler ochfillämpningen därav när det gäller beskattningen av gåvor, gratifikationer,stipendier och vissa andra förmåner. Redogörelsen innehåller bl. a. följande. Engåva utgör inte skattepliktig inkomst. Om gåvan utgör ersättning för arbeteeller tjänst, utgör den dock i princip alltid skattepliktig inkomst oavsett ivilken form den utgått. Närfrågan är om tjänsteförhållanden kan man endast i undantagsfall tänka sig gåvorfrån arbetsgivare fill arbetstagare. I princip allt som arbetstagaren erhållerfrån sin arbetsgivare - kontant eller i annan form utgör skattepliktiginkomst av tjänst. Gratifikationerkan anses vara att likställa med gåva. De har beskattas både om de utgått ikontanter och om de iitgått i annan form. Består gratifikationen av attarbetsgivaren bjuder den anställde på en resa, har det i praxis förekommit attvärdet av resan upptagits till beskattning endast till viss del. Man har dåtillämpat principen att hela värdet av resan beskattas, om kostnaderna förresan bedöms ligga inom ramen för vad den anställde med hänsyn till sinainkomstförhållanden själv kan antas ha varit villig att kosta på sig. Omkostnaderna för resan däremot anses ligga utom den anställdes ekonomiskaräckvidd, beskattas endast ett till värdet av inbesparade levnadskostnadereller efter annan grund reducerat belopp. Se härom mera i anvisningarna RSV Dt1981:30. Stipendiertill studerande vid undervisningsanstalter eller på annat sätt avsedda förmottagarens utbildning räknas inte till skattepliktig inkomst. Det förekommeremellertid att stipendier utges under sådana omständigheter att de i självaverket utgör ersättning för lön. Gränsdragningen kan vara svår att göra och enbedömning får ske frän fall till fall. Avgörande är stipendiets karaktär ochomständigheterna vid utdelningen. Även om ett stipendium inte utgår undersådana förhållanden att det kan anses utgöra ersättning för lön, kan stipendietbli skattepliktigt som periodisk intäkt. Enligt32 § 3 mom. sista stycket KL skall förmån av mindre värde som utgått i annat änpengar inte tas upp som intäkt om förmånen kan antas inte vara avsedd attutgöra direkt ersättning för utfört arbete. I anvisningarna fill dettastadgande anges att hänsyn skall tas till det sammanlagda värdet av de förmånerav ifrågavarande slag som den skattskyldige åtnjutit från samme arbetsgivare.Hänsyn skall också tas till den besparing i normala levnadskostnader som förmånenkan ha inneburit. För att en förmån skall SkU 1981/82:43 6 varaskattefri krävs vidare att förmånen inte framstår som ett med lön eller pensionjämförbart vederlag utan som en åtgärd för att bereda trivsel i arbetet ellerliknande eller också titgår pä grund av sedvänja inom yrket eller verksamheteni fråga. Slutligen anges att förmånen i regel bör betraktas som skattepliktigom den skattskyldige kan avstå från förmånen mot ersättning i pengar. Vidberäkning av det sammanlagda värdet skall även beaktas förmåner frånpersonalstiftelse, som hör till arbetsgivaren. Riksskatteverketsanvisningar RSV Dt 1981:30 delar upp naturaförmånerna i tre grupper. Tillförmåner som över huvud taget inte bör anses som skattepliktiga räknas vissasmärre trivselförmåner såsom fria överdrags- och skyddskläder och kaffe o. d.under arbetet, sedvanliga gåvor frän arbetsgivare (t. ex. klocka efter 25 årsanställning) och fria resor för järnvägspersonal och deras familjer m.m. Förförmåner vilkas skatteplikt beror av värdet inträder skatteplikt om detsammanlagda värdet av förmåner inom gruppen överstiger . för helt årräknat. Hit hör bl. a. subventionerad kost, hyresbillig bostad ochsubventionerad semesterbostad i eller utlandet. Tillförmåner vilka alltid bör anses som skattepliktiga hänförs sådana 'förmåner sominte kan jämställas med trivselbefrämjande åtgärder utan som snarare får ansesutgöra vederlag för utfört arbete. Någon beloppsgräns för skattepliktensinträdande har infe uppställts för förmåner av detta slag. Som exempel nämnsbl. a. hyresfri bostad, fri kost och fri semesterbostad i eller iutlandet. I motion 331 kritiserar () och HansPetersson i (fp) skattereglerna för s.k. välgörenhetsdonationer.Motionärerna anför att sådana donationer regelmässigt avser att bereda hjälp åtgamla personer. Fonderna har enligt mofionärerna numera svårt att fullföljadetta ändamål, eftersom de med bibehållen skattefrihet kan utge understödendast till sådana åldringar som saknar annan inkomst än folkpension. Imotionen föreslås därför att de krav som ställs i skattelagstiftningen beträffandemottagarens ekonomiska behov mjukas upp. Utskottet är medvetet om att reglerna ombeskattningen av allmännyttiga stiftelser av olika slag är ålderdomliga ochbehöver ses över. Som framgår av den redogörelsen är avsikten att ensådan översyn skall komma till stånd när resultatet av stiftelseutredningens(Ju 1975:01) arbete föreligger. Utredningen väntas avsluta sitt arbete under år1982. Med hänsyn härtill finner utskottet att någon åtgärd med anledning avmotionen f. n. inte är påkallad. Utskottet avstyrker således motion 331. De yrkanden som framställs i motionerna 386 avMartin () och () och 910 av () och StigOlsson (s) går ut SkU1981/82:43 7 på att bidrag från vissa stiftelser inom skogsindustrintill semesterresor m.m. inte skall beskattas. Stiftelserna är skattebefriadeenligt särskild lagsfiftning, och deras tillgångar härrör frän frystavinstmedel under högkonjunkturen i samband med . De har tilluppgift att bevilja medel för sociala ändamål till fromma för de anställda inomvissa företag och för dem som är sysselsatta med flottning eller i skogsbruketinom företagens virkesfångstområden. Stiftelserna har enligt motionärerna hyrtut stugor och lämnat resebidrag, studiebidrag, begravningshjälp, bidrag tillsamlingslokaler och omställningsbidrag. Motionärerna uppger att skattemyndigheternaunder börjat beskatta dem som erhållit sådana förmåner och anser attdetta strider mot de ursprungliga tankarna med stiftelserna. Bidragen harenligt deras mening inte utgått under sådana förhållanden att en beskattning ärmotiverad. Som framgår av förarbetena till den särskildaskattelagstiftning som gäller för de ifrågavarande stiftelserna och somredovisats i det föregående har avsikten varit att bidrag från stiftelsernatill enskilda personer skall behandlas enligt vanliga regler vid beskattningen.Principen är att förmåner av ifrågavarande slag under vissa förutsättningarbör jämställas med lön och att skattefrågan skall bedömas bl. a. med hänsyntill den anknytning som företaget och mottagaren har till stiftelsen. Vaddetta innebär för de aktuella förmånerna är något som i första hand bör bedömasav de tillämpande myndigheterna. Innan denna fråga slutligt prövats ärutskottet inte berett att förorda någon åtgärd med anledning av motionerna.Utskottet vill i sammanhanget erinra om möjligheten att erhålla besked ioklara tolkningsfrågor från . Det kan också framhållas attfrågan hur bidrag av olika slag skall beskattas inrymmer vissa gränsdragningsproblemoch att förhållandena på detta område givetvis bör uppmärksammas avregeringen. Med detanförda avstyrker utskottet motionerna 386 och 910. 1. att riksdagenavslår motion 1981/82:331. 2. att riksdagenavslår motionerna 1981/82:386 och 1981/82:910. Närvarande: (), (), StigJosefson (c), (), (), iHofors (s), (). (), (), IngemarHallenius (c), ()*, (), ()*,() och Eriing ()*. * Ej närvarande vid betänkandets Justering. ,,_ , ,, ' j 6 Trycken, 1982