bet · G501JoU23 · 1981-12-31 00:00:00 — I motion 1981/82:437 av () yrkas attriksdagen hemställer att regeringen vidtar åtgärder för att vidga de etiskanämndernas kompetensområde till att omfatta jämväl kontroll vid inrättande avs. Imotion 1981/82:1430 av () yrkas att hos regeringenanhåller om åtgärder ledande till att samtliga planerade djurförsök skallförhandsprövas av de djurförsöksetiska nämnderna. Imotion 1981/82:1431 av () yrkas att hos regeringenanhåller om snara åtgärder för att tillgodose det berättigade lagskyddet föralla djur. Imofion 1981/82:1432 av m.fl. (m) yrkas a« hosregeringen begär förslag till ändring av 17 § djurskyddslagen så att beslut omslutligt omhändertagande kan meddelas utan att ägaren tidigare fått tillsägelseom rättelse i fall när det är uppenbart att tillsägelse skulle vara gagnlöseller när ägaren inte kan påträffas. Imotion 1981/82:1459 av () yrkas att hos regeringenhemställer om sådan ändring av Lag om djurskydd att i fall där djurinnehavarenär missbrukare av alkohol eller narkotika tillsynsmyndighet medges beslagtadjuret. Representanter för lantbmksstyrelsen, Stockholmspolisdistrikt, miljö- och hälsovärdsförvaltning samt har inför utskottet lämnat synpunkter påmofionerna 1432 och 1459. Utskottet behandlar i detta betänkande någramotioner som berör de djurförsöksetiska nämndernas verksamhet, bekämpningen avvissa skadedjur samt djurskyddslagens regler om omhändertagande av djur somvanvårdas. 1 1981/82. JoU 1981/82.23 2 De djurförsöksetiska nämndernas verksamhet. Imotion 437 görs vissa jämförelser mellan ä ena sidan försöksdjurens situation,ä andra sidan förhållandena för djur inom animalieproduktionen, särskilt i vadavser de s. k. djurfabrikerna. Genomden utveckling som skett inom t. ex. svin-och broilerproduktionen kan förhållandena för dessa djur enligt motionenframstå som lika plågsamma som för försöksdjuren. Av den anledningen synes detrimligt att också etableringar av djurfabriker prövas av de etiska nämnderna.Hälsovårdsnämndernas tillsyn är enligt motionären av olika anledningar intefillräcklig. Motionären föreslår att de etiska nämndernas kompetens utvidgastill att omfatta kontroll vid inrättande av s. k. djurfabriker. Utskotteterinrar om att de etiska nämnderna inrättades med uppgift att prövaanvändningen av djur för vetenskaplig forskning eller undervisning,sjukdomsdiagnos, framställning av läkemedel eller annat härmed jämförligtändamål. Nämndernas sammansättning och funktion liksom inriktningen av derasverksamhet har anpassats i enlighet härmed. F. n. finns en etisk nämnd i varoch en av de sex högskoleregionerna i landet. Närmare bestämmelser i ämnetfinns dels i förordningen (1979:286) om användning av djur för vetenskapligtändamål m. m., dels i lantbmksstyrelsens kungörelse (LSFS 1981:20) medföreskrifter om de djurförsöksetiska nämnderna m. m. Ifråga om tillsynen över animalieproduktionen är denna främst inriktad påsambandet mellan stallmiljö och djurskydd. Med stöd av djurstallkungörelsen(1973:270) görs sålunda en förprövning från miljö- och djurskyddssynpunkt avnybyggnad och väsentlig om- och tillbyggnad av djurstallar. Fråga omgodkännande av djurstall från djurskyddssynpunkt prövas av lantbruksnämnden,som därvid skall inhämta yttrande från veterinär med särskild sakkunskap idetta avseende. Den allmänna tillsynen över djurens vård och behandling utövasav hälsovårdsnämnden. Vid tillsynen medverkar bl. a. veterinärmedicinskexpertis. Utskottetanser med hänsyn bl. a. till vad nu anförts att motionärens förslag om vidgningav de etiska nämndernas kompetensområde är mindre lämpligt och avstyrker därförmofion 437. I motion 1430 hemställs om åtgärder ledande tillatt samtliga planerade djurförsök förhandsprövas av de etiska nämnderna. Enligtmotionären har det visat sig att många djurförsök som inte omfattas avföreskriven anmälningsplikt kan vara så påfrestande för djuren att en etiskprövning varit motiverad. Som exempel anförs långvariga experiment med drogeroch deras inverkan på djurs beteende, matning med cancerframkallande medel, m.m. anförde vid behandlingen av en liknande motion (JoU1981/82:3) har de olika typerna av djurförsök klassificerats avlantbruksstyrelsen och sammanställts i en bilaga till styrelsens kungörelse JoU1981/82:23 3 med föreskrifter om de djurförsöksetiska nämnderna.Bilagan innehåller en förteckning över fem olika åtgärdsgrupper med tillhörandeexempelsamling. I grupperna 1 och 2 har inordnats försök utan ingrepp ochförsök med ingrepp av föga smärtsam karaktär. 1 de övriga grupperna har inordnatsförsök som i stigande grad innebär risk för att djuret skall förorsakaslidande. Försök i grupperna 1 och 2 behöver ej tas upp till etiskprövning men skall av försöksledaren, innan de påbörjas, anmälas till nämndenssekretariat på fastställd blankett. Beträffande försök som inordnats igrupperna 3 5 skall försöksledaren ansöka om etisk prövning på fastställdblankett. Utskottet vill tillägga att centrala försöksdjursnämndenoch lantbruksstyrelsen gjort en utvärdering av de etiska nämndernasverksamhet. I anslutning härtill har förts fram ett förslag att avskaffaåtgärdsgrupperingen och i stället med mera allmänt hållna kriterier föreskrivai vilka fall etisk prövning skall ske. Utskottet, som f. ö. vill framhålla atthithörande frågor i första hand faller inom lantbruksstyrelsenskompetensområde, finner med hänsyn till det anförda att motion 1430 intepåkallar någon särskild åtgärd från sida. Bekämpningen av vissa skadedjur. Imotion 1431 anförs att djurskyddslagen endast omfattar vård och behandling avhusdjur och andra djur som hälls i fångenskap. Detta innebär enligt motionärenen allvarlig brist i möjligheterna att lagskydda vissa arter av djur. a.saknas möjligheter att ingripa mot marknadsföringen av vissa fångstredskap sominnebär onödig grymhet mot djuren. Motionären anser det självklart att även dedjur som kallas "skadedjur" bör ha samma rätt till en snabb ochsmärtfri död som andra djur. Det finns ingen anledning att bestraffa dessa djurför att de genom sin naturliga livsföring tillfogar samhället skada. I motionenhemställs om snara åtgärder för att åstadkomma ett berättigat lagskydd föralla djur. Utskottet är för sin del inte berett att som motionärenmöjligen avsett förorda att djurskyddslagen ändras så att den omfattarsamtliga djurarter, inkl. de s. k. skadedjuren. I den mån motionen syftar tilländrade bestämmelser rörande fångstredskap och andra jaktmedel får utskotteterinra om att dessa frågor i första hand regleras i jaktlagstiftningen. I 411§§ jaktstadgan (1938 ;279) finns sålunda vissa bestämmelser om jaktvapen ochandra jaktmedel. I fråga om bur, nät eller liknande fångstredskap gäller somhuvudregel att redskapet skall vara så beskaffat att det inte dödar ellerskadar fångat djur. Redskapet skall vittjas minst en gång . För bekämpning av bl. a. vissa skadedjur som anges i 15 §1 mom. första stycket jaktlagen (1938:274) gäller särskilda regler. Härmedavses djur tillhörande någon av arterna mullvadar, sorkar (utom bisamråtta),lämlar, råttor, skogsmöss och husmöss. JoU 1981/82:23 4 Bekämpning av skadedjur fär ske bl. a. medfångstredskap och med för ändamålet godkända bekämpningsmedel. Enligtäldre bestämmelser i jaktstadgan gällde vid bekämpning av skadedjur undantagfrån såväl kraven pä fångstredskapets beskaffenhet som från skyldigheten attvittja redskapet. Regeringenhar emellertid med verkan fr.o.m. beslutat om vissaändringar i jaktstadgan som bl. a. innebär att endast fångstredskap av godkändtyp får användas (SFS 1981.678). Frågor om godkännande prövas avnaturvårdsverket i samråd med lantbruksstyrelsen. I vissa fall av jakt medfångstredskap krävs särskilt tillstånd av . Genom nämndaregeringsbeslut har de ovan angivna undantagen för bekämpning av skadedjur medfångstredskap upphävts. Enligt övergångsbestämmelserna får dock fångstredskapav inte godkänd typ användas vid jakt till utgången av , om redskapethar tillverkats eller förvärvats före förordningens ikraftträdande. Denrelativt länga övergångstiden beror enligt vad utskottet erfarit pä attnaturvårdsverket inte har möjlighet att slutföra utprovningen av i marknadenförekommande fångstredskap före nämnda tidpunkt. Utskottetfinner inte heller såvitt avser jaktlagstiftningen anledning att föreslå någonåtgärd frän sida med anledning av motion 1431. Motionens syfte fåranses i viss mån tillgodosett genom de redovisade ändringarna i jaktstadgan ochbör därför inte föranleda någon vidare åtgärd. Omhändertagande av djur enligt djurskyddslagen.Enligt motion 1432 är reglerna i djurskyddslagen om omhändertagande av djurinte anpassade till de behov av ingripanden som börjat förekomma,bl. a. genom att missbrukare av alkohol eller narkotika skaffar sigsällskapsdjur. Det motionärerna i första hand kritiserar är att slutligt beslutom omhändertagande av djur enligt 17 § djurskyddslagen inte kan meddelas innandet konstaterats att rättelse ej skett på tillsägelse från bl. a. polismyndigheten.Visserligen finns möjlighet att omhänderta djur genom interimistiskt beslut.Emellertid kan bli tvungen att återställa djuret, om intefömtsättningar finns för ett slutligt omhändertagande. Denna formella brist harenligt motionen fått särskild betydelse genom att missbrukare av alkohol ochnarkotika numera i ökad utsträckning skaffar sig hundar. Det förekommer attdjuret överges i bostaden utan vatten eller foder och att ägaren ej kananträffas. I sådana fall är det ofta meningslöst att ge tillsägelse omrättelse. Motionen utmynnar i förslag om ändring av 17 § djurskyddslagen så attslufligt beslut om omhändertagande kan fattas utan att djurägaren fåtttillsägelse om rättelse i de fall det är uppenbart att tillsägelse skulle varagagnlös eller när ägaren inte kan påträffas. Också i motion 1459 berörsproblemen med att missbrukare av alkohol JoU 1981/82:23 5 ochnarkotika innehar sällskapsdjur. Missförhållandena har understrukits iframställningar frän bl. a. polisen och djurskyddsorganisationerna. Enligtmotionären skulle ett förbud för alkoholister och narkotikamissbrukare atthålla hund bespara myndigheterna arbete och djuren mycket lidande. Motionärenhemställer om en ändring i djurskyddslagen enligt vilken tillsynsmyndigheten, ide fall djurinnehavaren är missbmkare av alkohol eller narkotika, ges rätt attbeslagta djuret. Utskottet har i samband med en hearing inhämtatsynpunkter pä de aktuella motionerna från företrädare för vissa inledningsvisomnämnda myndigheter och djurskyddsorgan, vilka har stor erfarenhet av den praktiskatillämpningen av djurskyddslagen i nu förevarande avseende. Det har därvidtämligen klart och entydigt framgått att problemen med vissa missbmkaresinnehav av sällskapsdjur inte är av den arten att en särreglering beträffandedessa ägarkategorier är motiverad. Vanvård av djur kan således förekomma iskilda miljöer och sammanhang och utan att den av motionärerna angivnaägarkategorin är påtagligt överrepresenterad. Enligt lantbruksstyrelsensrepresentant har djurskyddslagstiftningen, rätt till-lämpad, visat sig getillräckliga möjligheter att ingripa mot de flesta former av vanvärd och annanolämplig behandling av djur. När det gäller samarbetet mellan de socialamyndigheterna och hälsovårdsnämnderna har dock i något fall gällandesekretessbestämmelser tolkats på ett sätt som försvårat rapporteringen tillhälsovårdsnämnden angående förhållanden som är av betydelse fråndjurskyddssynpunkt. En av lantbruksstyrelsen tillsatt arbetsgrupp gör f. n. enöversyn av djurskyddslagen. Resultatet av denna översyn kommer senare under är1982 att föreläggas regeringen. Utskottetföreslår med hänvisning fill det anförda att motion 1459, som direkt syftartill att införa särregler för vissa missbrukares innehav av sällskapsdjur,lämnas utan vidare åtgärd från sida. Ianslutning till motion 1432, som mera allmänt berör de formellaförutsättningarna för omhändertagande av djur, vill utskottet hänvisa till denöversyn av djurskyddslagstiftningen som enligt det sagda äger rum inomlantbruksstyrelsen. Vidare vill utskottet erinra om de ändringar idjurskyddslagen som beslutades under /79 och som syftade tillatt förbättra samhällets möjligheter till ingripanden vid fall av olämpligbehandling av djur (prop. 1978/79:13, JoU 1978/79:5). a. infördes enbestämmelse som gjorde det möjligt för länsstyrelse eller polismyndighet att med omedelbar verkan och utan att iaktta vissa formaliteter som krävs förlänsstyrelsens slutliga avgörande i djurskyddsärendet förordna om ett djursomhändertagande i avbidan på det slutliga beslutet (17 § tredje stycketdjurskyddslagen). Mofionärernas förslag att i vissa fall även slutligt beslutom omhändertagande bör kunna fattas utan att djurägaren erhållit tillsägelse omrättelse m. m. är enligt utskottets mening värt att överväga. De av utskottetnyss redovisade syn- JoU 1981/82:23 6 punkternafrån en hearing i ämnet ger också anledning att understryka vikten av ettsmidigt samarbete mellan de sociala myndigheterna och hälsovårdsnämnderna i nuåsyftade ärenden. Utskottet utgår från att frågor av detta slag blir föremålför vidare överväganden i samband med översynsarbetet. Någon särskildframställning från sida med anledning av motion 1432 synes intepåkallad. 1. beträffandede djurförsöksetiska nämnderna a. att riksdagenavslår motion 1981/82:437, b. att riksdagenlämnar motion 1981/82:1430 utan vidare åt gärd, 2. beträffandebekämpningen av vissa skadedjur att lämnarmotion 1981/82:1431 utan vidare åtgärd, 3. beträffande reglerna om omhändertagande av djurenligt djur skyddslagen a. att riksdagenlämnar motion 1981 /82:1432 utan vidare åtgärd, b. att riksdagenlämnar motion 1981 /82:1459 utan vidare åtgärd. Stockholmden På jordbruksutskottets vägnar HANS Närvarande:Maj Britt (), ()*, (), ÅkeWictorsson (s)*, (), (), ()*, (), (), (), EssePetersson (fp), (), () och (). *Ej närvarande vid betänkandets justering.