bet · G501TU30 · 1981-12-31 00:00:00 — om vissa yrkestrafikfrågor (prop. 1981/82:78) delsproposition 1981/82:78 om vissa yrkestrafikfrågor, delsmotioner framlagda med anledning av propositionen, delsmotioner om yrkestrafikfrågor framlagda under den allmänna motionstiden , dels motioner om yrkestrafikfrågor framlagda under den allmänna I propositionen har regeringen() föreslagit dels att anta inom upprättadeförslag fill 1. lag om ändring i yrkestrafiklagen(1979:559), 2. lag om ändring i lagen (1977:67) omtilläggsavgift i kollektiv persontrafik, dels att godkänna de i propositionen förordaderiktlinjerna för reformer på yrkestrafikområdet. I propositionen lämnas förslag tillförenklingar av lagstiftningen rörande den yrkesmässiga trafiken. Vidareförordas åtgärder för att komma till rätta med olagligheter inom branschen. Förslagen berör bl. a. reglerna om samåkning, ekonomisklämplighetsprövning, taxor, turlistor och fordonsanmälan. Ett nytt system förutmärkning av fordon i yrkesmässig trafik föreslås också, liksom plombering avtaxametrar. De vid propositionen fogade lagförslagen har följandelydelse: 1 1981/82. TU1981/82:30 2 Lag om ändring i yrkestrafiklagen (1979:559) Härigenom föreskrivs i fråga om yrkestrafiklagen(1979:559) dels att 1 kap. 7 § och 2 kap. 10 § skall upphöra att gälla. delsatt 2 kap. I och 2 §§ skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 ft Yrkesmässig trafik får drivas en- Yrkesmässigtrafik får drivas en- dast avden som har trafiktillstånd. dast av den som har trafiktillstånd. Taxa, turlista och andra särskilda Taxa, tidtabell och andra särskilda villkor får föreskrivas. villkor får föreskrivas. 28 I ett aktiebolag, en ekonomisk I ett aktiebolag, en ekonomisk el- förening,ett handelsbolag eller ett ler ideell förening, ett handelsbolag kommanditbolag som har fått tra- eller ett kommanditbolag som har fiktillstånd skall det finnas en eller fått trafiktillstånd skall det finnas flera personer som har utsetts att ha en eller flera personer som har ut- ansvaret för trafikutövningen. setts attha ansvaret för trafikutöv- Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i lagen (1977:67) om tilläggsavgift ikollektiv persontrafik Härigenom föreskrivs att 1 § lagen(1977:67) om tilläggsavgift i kollektiv persontrafik skall ha nedan angivnalydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Den som driver kollektivpersontrafik, för vilken regeringen eller förvaltningsmyndighet fastställertaxa, får under de förutsättningar som anges i denna lag taga ut tilläggsavgiftav resande som ej kan förete giltig biljett. Regeringen eller förvaltnings- Regeringen eller förvaltnings- myndighetsom regeringen bestäm- myndighet som regeringen bestäm mer får föreskriva att denna lag mer får föreskriva att denna lag skall gälla även trafikutövare som skall gälla även innan utövare av själv fastställer taxa. kollektiv persontrafik än sådan som avses iförsta stycket. Tilläggsavgift tages ut utöver avgift för biljett. Denna lag träder i kraft den . TU1981/82:30 3 Motioner framlagda med anledning av propositionen I motion 1981/82:1851 av WiggoKomstedt (m) yrkas att beslutar att 4 kap. 2§ första stycketyrkestrafiklagen skall ha följande lydelse: Har beställningstrafik för godstransport eller förpersontransport med buss drivits utan tillstånd, dömes den för vars räkningotillåtna transporten har utförts till böter. I motion 1981/82:1891 av m. fl. (s)yrkas 1. att riksdagenbeslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts i motionenom behovsprövning vid beställningstrafik för godstransporter, 2. att riksdagenbeslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts i motionenom den ekonomiska lämplighetsprövningen, 3. att riksdagenbeslutar att avslå regeringens förslag att upphäva 2 kap. 10 §yrkestrafiklagen, 4. att riksdagenbeslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts i motionenom att komplettera yrkestrafikförordningen med regler som ger möjlighet att isamband med vägkontroller kunna förhindra fortsatt färd, 5. att riksdagenbeslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts i motionenom förslag om skärpt ekonomisk påföljd för olaga yrkesmässig trafik, 6. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen omplombering av taxametrar. Motioner framlagda under den allmänna motionstiden I motion 1980/81:1333 av WiggoKomstedt (m) yrkas att anhåller att regeringen skyndsamt prövarfrågan om inskränkning av möjligheterna att bedriva yrkesmässig uthyrning avbuss utan förare. I motion 1980/81:1743 av BertilZachrisson m. fl. (s) yrkas att beslutar som sin mening ge regeringentill känna vad i motionen anförts om förbättrad kontroll och tillsyn avutlandstrafiken. Motioner framlagda under den allmänna motionstiden I motion 1981/82:602 av BengtSilfverstrand m. fl. (s) yrkas att hos regeringen begär förslag omförändrade arbetstidsvillkor för yrkesförare i enlighet medbilarbetstidsutredningens förslag. I mofion 1981/82:1834 av () yrkas 1. att som sin mening ger regeringen till kännavad som anförts 1981/82. TU1981/82:30 4 angående en mer strikt tillämpning av lagstiftningenrörande överlåtelse av trafiktillstånd och särskilt vad som anförts angåendeköpeavtalets ställning! samband med sådan bedömning, 2. att hos regeringen begär förslag till nylagstiftning på yrkestrafikområdet innebärande att kretsen av personer som fåröverta trafiktillstånd inskränks till enbart familjemedlemmar och personer somunder varit anställda hos trafikutövaren. I motion 1981/82:1837 av KerstinEkman (fp) yrkas att hos regeringen begär förslag till skärpta reglerför körkortsåterkallande vid olovlig yrkesmässig trafik. I motion 1981/82:1864 av ArneNygren m. fl. (s) yrkas, såvitt nu är i fråga (yrkande 2), att hosregeringen anhåller om en översyn syftande till en förenkling avtillståndsgivningen för busstrafik. I motion 1981/82:1889 av m. fl. (c, m, fp) yrkas att beslutar att som sinmening ge regeringen till känna vad i motionen anförts om möjligheterna förtaxiutövare att få dispens från tvånget att tillhöra beställningscentral. 1 Samåkning m. m. I propositionen erinras om attyrkesmässig trafik enligt yrkestrafiklagen endast får drivas av den som hartrafiktillstånd. Enligt 1 kap. 7 § i lagen gäller denna emellertid inte förvissa typer av transporter. I paragrafen görs sålunda undantag för samåkningomfattande högst fem personer samt för bl. a. vissa ambulanstransporter,renhållnings- och bärgningstransporter och transporter av vissa noggrantspecificerade lantbruks- och skogsbruksprodukter. Föredragandedepartementschefen förordar att undantagen förs över tillyrkestrafikförordningen och att 1 kap. 7 § upphävs. Vid överförandet börundantagen utvidgas till att avse bl. a. samåkning i större utsträckning än vad7 § medger. Föredragandens förslag i denna del har ej givit, utskottetanledning till erinran eller särskilt uttalande. Föredraganden erinrar om attbehovsprövningen för beställningstrafik för godstransporter avskaffades heltden . För all yrkesmässig trafik gäller dock - med de undantagsom anges i 1 kap. 7 § yrkestrafiklagen -kravet på trafiktillstånd. Sådanttillstånd får ges endast till den som med hänsyn till yrkeskunnande, personligaoch ekonomiska förhållanden samt TU1981/82:30 5 andra omständigheter av betydelse bedöms vara lämplig attdriva verksamheten. Till grund för tillståndsmyndighetens bedömning av denekonomiska lämpligheten skall, när det gäller tillstånd till beställningstrafikför godstransporter, ligga en av sökanden utförd ekonomisk utredning. Syftethärmed är främst att motverka alltför optimistiska bedömningar av en sökande omförutsättningarna för att kunna driva åkerirörelse i godtagbara former och påföretagsekonomiskt sunda villkor; Bestämmelserna om denna ekonomiskalämplighetsprövning - som utfärdas med stöd av 2 kap. 10 § yrkestrafiklagen -är ganska omfattande. Tillämpningen av dem medför en hel del arbete både förtillståndsmyndigheterna och de sökande. Det är dock svårt för länsstyrelsernaatt göra en mera ingående prövning av de kalkyler som presenteras i deekonomiska utredningarna. Det är däremot lätt för de sökande att anpassa sinauppgifter till vad länsstyrelserna förmodas kunna godta. Någon offentligkontroll av hur rörelsen sköts förekommer i princip inte efter den ekonomiskalämplighetsprövningen. Trots denna föreligger f. n. stora svårigheter medföretag som just i ekonomiskt hänseende kan sägas vara olämpliga. Det är t. ex.företag som ofta inte sköter inbetalningar av skatter och avgifter till detallmänna, som de illojalt konkurrerar med branschens korrekt drivnaföretag. Föredraganden finner sammanfattningsvis att den ekonomiskalämplighetsprövningen i nuvarande form är både ineffektiv och onödigt kostnadskrävande.Han förordar därför att denna prövning avskaffas och att 2 kap. 10 §yrkestrafiklagen upphävs. Föredraganden framhåller emellertid att problemen inomtransportbranschen tyder på att behovet av en ekonomisk kontroll av företagenliksom av bättre utbildade företagare är stort. Det förstnämnda behovet kantillgodoses genom ett regelbundet samarbete mellan tillståndsmyndigheterna ochkronofogdemyndigheterna samt mellan berörda avdelningar inom länsstyrelserna.Utbildningsbehovet kan tillgodoses bl. a. genom kurser som anordnar för sina medlemmar. I mofion 1981/82:1891 (s) framhållsatt den avskaffade behovsprövningen vid beställningstrafik för godstransporterhar medfört en omfattande överetablering inom branschen. Starka skäl föreliggerenligt motionärerna för införande av en samhällsekonomisk prövning vidifrågavarande till-ståndsgivning. En begränsning av antalet tillstånd kan skegenom ett samarbete mellan berörda arbetsmarknadsparter och myndigheter. Därigenomkan man komma till rätta med den illojala konkurrensen. Motionärerna framhåller vidare att den ekonomiskalämplighetsprövningen bör ses över och kompletteras men att den börbibehållas. Sådan prövning behövs dock inte för företag som har tillstånd förgodsbefordran med fem eller fler fordon. Motionärerna yrkar att riksdagenavslår förslaget om upphävande av 2 kap. 10 § yrkestrafiklagen. TU1981/82:30 6 Regeringen föreslog i proposition1977/78:137 att behovsprövningen för den yrkesmässiga lastbilstrafiken skulleslopas liksom bestämmelserna om geografiska begränsningar i rätten att utövatrafiken och om kapacitetsbegränsningar. Föredragande departementschefenframhöll att behovsprövningen var av ringa värde från samhällets synpunkt. Förde redan etablerade trafikutövarna hade den ett värde som skydd mot konkurrens.Detta skydd verkade dock hämmande för det från samhällets synpunkt viktigarerationaliseringsintresset. De geografiska begränsningarna, som följde avbestämmelser om bl. a. en lokalområdesindelning, utgjorde vidare enligtdepartementschefen hinder för en rationell transportuppläggning. ex. möjligheterna för trafikutövare att ta returfrakter tillandra platser än sådana som var belägna inom det egna lokalområdet. Detframhölls också att de geografiska begränsningarna utgjorde en hämmande faktorfrån energibesparingssynpunkt. godkände regeringens förslag (/78:27,rskr 1977/ 78:365). Enligt utskottets mening skulle en behovsprövning - påsätt som yrkas i ifrågavarande motion - medföra en återgång till den ordningsom gällde före . Utskottet avstyrker därför - och medhänvisning till det ovan anförda - detta yrkande. Utskottet ansluter sig vidare till de överväganden somenligt föredraganden talar för att slopa den ekonomiska lämplighetsprövningenför beställningstrafik för godstransporter. Det ökade samarbete mellan berördamyndigheter som föredraganden förordar tillgodoser enligt utskottets mening iinte oväsentlig utsträckning behovet av en effektivare ekonomisk kontroll änden nämnda lämplighetsprövningen. Utskottet avstyrker därför också övriga här berördamotionsyrkanden och tillstyrker att 2 kap. 10 § yrkestrafiklagen upphävs. I motion 1981/82:1864 (s) yrkas,såvitt nu är i fråga, att hos regeringen begär atttillståndsgivningen för busstrafik skall förenklas. För turistnäringenangelägen trafik har i många fall inte kunnat komma till stånd på grund avnuvarande bestämmelser. Länshuvudmännen, som har det bästa kunnandet omtrafikbehovet och de olika trafikutövarna, måste ta ett huvudansvar också förturisttrafiken och därmed för tillståndsgivningen. Lagen (1978:438) om huvudmannaskapför viss kollektiv persontrafik lägger ett ansvar på länshuvudmännen för - somframgår av namnet - den kollektiva persontrafiken. Beställningstrafik med busseller turisttrafik omfattas däremot inte av detta ansvar. Någon lagligmöjlighet för länshuvudmännen att fungera som tillståndsmyndighet finns intef. En lagändring bör enligt utskottets mening inte övervägas förränytterligare erfarenhet vunnits av den verksamhet som bedrivs med stöd av nämndalag. Utskottet avstyrker därför motionsyrkandet. TU1981/82:30 7 I mofion 1980/81:1333 (m) hänvisasfill en bestämmelse i lagen (1979:561) om biluthyrning. Enligt bestämmelsen fårtillstånd till uthyrning av bussar ges endast om den avsedda verksamhetenbehövs och i övrigt är lämplig. Behovet av bussuthyrning torde enligtmotionären närmast avse privata eller ideella persontransporter samtförarutbildning och fillfälliga fordonsinsatser i yrkesmässig busstrafik, närförhyraren har egna fordon under reparation e. d. Behovet av bussar för privataeller ideella ändamål - föreningsresor o. d. - kan tillgodoses av denyrkesmässiga beställningstrafiken. Motivet för att i stället hyra buss utanförare är i dessa fall en önskan att slippa betala de kostnader som ärförknippade med förarinsatsen. Uthyrningsverksamheten innebär då en konkurrensmed den yrkesmässiga beställningstrafiken som medför vissa nackdelar även frånsamhällelig synpunkt. Den allvarligaste invändningen mot bussuthyrningsverksamhetenär dock enligt motionären att den kan förleda till en svårbemästrad olagayrkesmässig trafik och illojal konkurrens. En allt liberalare inställning fråntillståndsgivande myndigheters sida till nyetablering av bussuthyrningsrörelseskapar mot den angivna bakgrunden en växande oro i busstrafiknäringen och i deanställdas organisationer. Sammanfattningsvis framhålls i motionen att det kanifrågasättas om möjligheter att bedriva rörelse för allmän uthyrning avåtminstone större bussar bör få förekomma i annan mån än som behövs för atttillgodose vissa speciella ändamål. Regeringen bör därför pröva frågan ominskränkning av möjligheterna att bedriva yrkesmässig uthyrning av buss utanförare. Enligt lagen om biluthyrning prövasfrågan om tillstånd till uthyrningsrörelse av regeringen eller den myndighetsom regeringen utser. Enligt lagen skall vidare fillståndshavaren varnas ellertillståndet återkallas om det i uthyrningsrörelsen förekommit sådanamissförhållanden att denne inte kan anses lämpHg att fortsätta verksamheten.Utskottet förutsätter att regeringen ser till att uppmärksamheten motmissförhållanden skärps. Exempel på sådana missförhållanden som bör kunnamedföra återkallelse av tillståndet är enligt utskottets mening medverkan tillolaga yrkesmässig trafik och därmed illojal konkurrens, till att bussar körs avovana förare och till att förare anlitas som saknar anknytning till det privataeller ideella ändamål för vars tillgodoseende bussförhyrning sker. I samtligaangivna fall bör dock krävas att vederbörande bussuthyrares medverkan inteskall vara av endast tillfällig natur. Utskottet vill dock inte medverka tillatt eliminera möjligheterna för t. ex. en förening att hyra en buss och därvidanlita en medlem, som är en väl kvalificerad bussförare, som chaufför. Medhänvisning till vad utskottet sålunda anfört avstyrks motionen. 3 Taxor och turlistor m. m. Föredraganden förordar attlänshuvudmännen själva skall få bestämma vilka taxor som skall tillämpas i dentrafik som de ansvarar för. TU1981/82:30 8 busslinjetrafik som faller utanför huvudmannaansvaret ochför vilken transportrådet är tillståndsmyndighet i nära nog samtliga fall börrådet fastställa taxorna. Sådan trafik utgör högst av den totalabusslinjetra-fiken i landet. Lagen (1977:67) om tilläggsavgift i kollektivpersontrafik bör ändras så att den ger länshuvudmännen rätt att ta uttilläggsavgift av resande som ej kan förete giltig biljett. Inom områden där det inte finns någon trafik somkonkurrerar med den som länshuvudmännen bedriver är det vidare enligtföredraganden överflödigt att kräva att turlistorna skall fastställas av enmyndighet. Beteckningen turlista bör f. ö. bytas ut mot det numera i dagligttal använda ordet tidtabell. Härför krävs en ändring i 2 kap. 1 §yrkestrafiklagen. Utskottet har ingen erinran mot vad föredraganden sålundaanfört. De berörda lagförslagen tillstyrks. 4 Utmärkning av fordon Föredraganden framhåller att fordoni yrkesmässig trafik -liksom nu - bör ha särskild utmärkning. Dettaär motiverat inte minst med hänsyn till de olagligheter och den illojalakonkurrens som förekommer i yrkestrafiken. Nuvarande ordning för utmärkning haremellertid visat sig vara i hög grad bristfällig. Detta beror bl. a. på att.beteckningsmärkena i fråga anskaffas av trafikutövarna själva utan offentligkontroll. Det är därför lätt för en åkare som saknar tillstånd att utnyttja ettmärke som kommit på avvägar. har på regeringens uppdrag sett överutmärknings-systemet och föreslagit en ordning som nära ansluter till den somf. n. tillämpas för utmärkning av bussar. Förslaget bör enligt föredragandengenomföras. Systemet skulle omfatta alla slags bilar och traktorer som användsvid godstransporter i beställningstrafik - inte bara lastbilar som f. n. ärfallet. Genom anknytning till yrkestrafikregistret och bilregistret blir detmöjligt att för en rimlig kostnad få ett ständigt aktuellt och tillförlitligtutmärkningssystem. Utskottet har ingen erinran mot vadföredraganden sålunda anfört. Det föreslagna utmärkningssystemet bör - somföredraganden framhåller - vara till god hjälp vid övervakningen av trafikenoch i kampen mot den ekonomiska brottslighet som förekommer i branschen. 5 Transportköparansvar och andra sanktioner Föredraganden framhåller att enmycket effektiv metod för att bekämpa ekonomisk brottslighet är att förmåpresumtiva kunder att avstå från att utnyttja mindre seriösa företag.Yrkestrafiklagens stadgande om transportköparansvar innebär att ombeställningstrafik för godstransporter bedrivits TU1981/82:30 9 utan tillstånd kan den för vars räkning den otillåtnatransporten har utförts dömas till böter. Enligt föredraganden tillämpasstadgandet sällan. Det är troligt att många transportköpare har dålig kännedomom detta ansvar. Ökad information bör kunna bidra till att göra bestämmelseneffektiv. Genom det nya databaserade yrkestrafikregistret och genom det förordadeutmärkningssystemet för fordonen bör det bli möjligt för transportköparenatt på ett enkelt och effektivt sätt kontrollera om transportören hartillstånd. Detta gäller i särskilt hög grad den som i sitt yrke köpertransportuppdrag. I motion 1981/82:1851 (m) yrkas attyrkestrafiklagens stadgande om transportköparansvar skall utvidgas till attomfatta persontransport med buss som bedrivits utan tillstånd. Utskottet delar föredragandensuppfattning om värdet av åtgärder ägnade att motverka att transportköpareanlitar sådana transportörer som saknar rätt att bedriva beställningstrafik förgodstransporter. Det databaserade yrkestrafikregistret och ett moderntutmärkningssystem för ifrågavarande fordon utgör enligt utskottets meningexempel på lämpliga åtgärder. Beställningstrafik med buss för persontransporterskiljer sig från beställningstrafik för godstransporter bl. a. i så måtto attde i stor omfattning utförs för sådana personer eller sammanslutningar som inteyrkesmässigt köper transportuppdrag eller som eljest inte kan förväntas hainsikt om yrkestrafiklagstiftningen. En utvidgning av transportköparansvaretpå sätt som föreslås i motionen är därför enligt utskottets mening intelämplig. En av berörda branschintressen bedriven informationsverksamhet synesdock vara ägnad att motverka ifrågavarande olaga yrkesmässiga trafik. Medhänvisning till vad sålunda anförts avstyrker utskottet motionen. I motion 1981/82:1891 (s) framhållsatt för olaga yrkesmässig trafik endast har dömts till böter, ehuruäveuvfängelse - i högst sex månader- ingår i straffskalan. Böterna är i regelså låga att de inte innebär något större ekonomiskt intrång för den dömde ochinte heller har någon preventiv verkan. Möjligheter att införa skärptaekonomiska påföljder bör därför övervägas. Genom ett avgiftssystem liknandeöverlastavgiften bör en solidarisk betalningsskyldighet kunna åläggastransportör och transportköpare vid brott mot yrkestrafiklagen. Andramöjligheter till kännbara sanktioner av ekonomisk art som bör övervägas ärbeslag och förverkande av fordon samt effektivare brukandeförbud. Utskottet delar motionärernasuppfattning att regeringen bör låta utreda möjligheterna att utforma avgifteroch andra ekonomiska sanktioner som på ett effektivare sätt än nuvarandebötesstraff och brukandeförbud kan motverka olaga yrkesmässig trafik.Regeringen bör enligt utskottets mening återkomma till med förslaghärom. TU1981/82:30 10 a. de i motionen anvisademöjligheterna till sanktioner övervägas. Vad utskottet nu har anfört bör avriksdagen ges regeringen till känna. I motion 1981/82:1891 (s) framhållsockså att yrkestrafikförordningen bör kompletteras med regler som ger möjlighetatt i samband med vägkontroller kunna förhindra fortsatt färd. Kontrollen bör iförsta hand utföras av polismyndigheterna, men samarbete bör även ske medtrafiksäkerhetsverket och yrkesinspektionen. Särskilt viktigt är attkontrollerna blir heltäckande, dvs. att de omfattar efterlevnaden av samtligade bestämmelser - inte minst i fråga om skatter, avgifter och arbetstider - somutövare av yrkesmässig trafik har att iaktta. Även föredraganden framhåller att man bör övervägamöjligheten att använda vägkontroller - i trafiksäkerhetsverkets regi - för atthindra fortsatt färd vid brott mot yrkestrafiklagstiftningen. Han erinrar ocksåom att vägtrafikskatteutredningen har föreslagit bl. a. att polisen skall kunnata hand om ett fordons registreringsskyltar för att förhindra att fordonetanvänds innan restförd vägskatt har betalats. Vid de överväganden som sålundaenligt föredraganden kommer att ske bör enligt utskottets mening ävenifrågavarande motion, i här berörd del, beaktas. nu har anfört bör av ges regeringen till känna. I motion 1981/82:1837 (fp) yrkasatt begär förslag till skärpta regler för återkallelse av körkort vidolovlig yrkesmässig trafik. Av 16 § körkortslagen (1977:477)följer att grunder för återkallelse av körkort är bl. a. grov vårdslöshet itrafik, rattfylleri, grov smitning, yrkesmässig, grov, långvarig ellerhänsynslös brottslighet samt sjukdom, som t. ex. alkoholism. Grunderna syftartill att värna trafiksäkerheten. Detsamma gäller den grund som innebär attkörkort skall återkallas "om körkortshavaren genom upprepade förseelser iväsentlig grad har visat bristande vilja eller förmåga att rätta sig efter debestämmelser som gäller i trafikens eller.trafiksäkerhetens intresse".Till bestämmelser i trafikens intresse hör enligt förarbetena till lagen (seprop. 1975/76:155, s. 94) t. ex. bestämmelser om registrering, skatt ochförsäkring. Nuvarande regler om återkallelse av körkort är enligtutskottets mening ändamålsenliga. Något annat ändamål än trafiksäkerheten ärutskottet inte berett att överväga. Med hänvisning till det anförda avstyrkerutskottet motionen. I motion 1981/82:1834 (fp)framhålls att tillämpningen av yrkestrafiklagens regler om överlåtelse avtrafiktillstånd har medfört problem inom taxitrafiken. Enligt lagen fårtillstånd överlåtas om tillståndshavaren dör eller har försatts i TU1981/82:30 11 konkurs eller - säger motionären - om särskilda skälföreligger. I praxis, heter det vidare i motionen, har dennaskälighetsbedömning från länsstyrelsernas sida kommit att uppluckras så attblotta förefintligheten av ett överlåtelsekontrakt eller ett köpeavtal kommitatt - i strid mot lagens anda och bokstav - räknas som ett särskilt skäl.