bet · G501SoU35 · 1981-12-31 00:00:00 — om mödrahälsovård och förlossningsvård samt om tillgångenpå vissa specialister i primärvården - Motionsyrkanden - ', I mofion 1980/81:935 av Inga Lantzm. (vpk) hemställs att uttalar 1. attmödrahälsovården bör ges ökad beredskap för att ge kvinnor psykisk och socialhjälp, 2. aff enresursförstärkning avseende lakar- och barnmorskefjänsfer tillförsmödravårdscentralerna så att rimlig fid kan anslås även fill detmenfalhygieniska arbetet, 3. aff psykolog-och kuraforsfjänsfer bör inrättas på varje mödravårdscentral, 4. aft läkare medadekvat utbildning skall finnas tillgängliga runt, 5. aft åtgärdervidtas så att de barnmorskor som behärskar metoder för effektivsmärthndring ges verklig möjlighet atf utöva dessa, 6. aff läkarna päförlossningsavdelningarna får skyldighet atf fortlöpande praktiskt handledabarnmorskorna i metoder för effektiv smärtlindring, 7. atf fidigareutbildade barnmorskor erhåller kompletterande utbildning i metoder föreffektiv smärtlindring, 8. affplanläggning skall ske så aff paracervikal-, epidural- och pudendus-blockad kanges alla fider vid kvinnoklinikerna, 9. aff samtligagravida kvinnor genom mödrahälsovården får möjlighet atf genomgå kurs ipsykoprofylax, 10. attresurser anslås för mer forskning kring förlossningsvården. I motion 1980/81:1653 av DanielTarschys (fp) och i (fp) hemställs aft hosregeringen anhåller om en årlig redovisning av resurs- och planeringsläget iolika delar av landet beträffande utbyggnaden av möjligheterna tillsmärtlindring vid förlossning. I motion 1981/82:2070 avGösfa.Bohman m. fl. (m) hemställs, såvitt nu är i fråga (yrkande 1), aftriksdagen som sin mening ger regeringen fill känna atf primärvårdens behov avläkare i barnmedicin, gynekologi och psykiatri bör tillgodoses vidfastställandet av läkarfördelningsprogrammet. Yrkandena 2-4 i motionen kommer aft behandlas av utskottetvid senare fillfälle. 1 1981/82. SoU1981/82:35 2 Ökad satsning på psykosocialt stfid inom mödrahälsovårdenm;m. I mofion 1980/81:935 (vpk) anförsbl: a. aU nya forskningsrön har klart belagt aff moderns psykiska hälsa undergraviditeten och hennes sociala situation har en mycket stor betydelse förbarnets utveckling och anpassning efter födelsen. Näsfan alla kvinnor besökernu för tiden mödravårdscentralerna och får på dessa en mycket bra kroppsligvård, men däremot är den sociala och psykiska vården av gravida kvinnor dåligtutbyggd, anförs det vidare. Det är uppenbart, säger motionärerna, att denuvarande arbetsmetoderna och personaldimensioneringen inom mödrahälsovårdeninfe räcker till för de insatser som man behöver göra på det psykosocialaområdet. Def är viktigt, sägs det. att det finns både psykologer och kuratorersom är knutna till alla mödravårdscentraler och som arbetar i den"vanliga" verksamheten på centralerna. Mofionärerna anför vidare bl. a. atf denpsykoprofylakfiska metoden för smärtlindring vid förlossning kan i vissa fallge en mycket bra psykisk smärtlindring och kan också tjäna som en förberedelseinför själva förlossningen på ett bra sätt. Därför bör enligt motionärerna allakvinnor genomgå kurs i denna metod. Mödra- och barnhälsovårdens innehåll och organisationNuvarandeförhåll anden fastställde år 1969eff normalreglemenfe för mödra- och barnhälsovården (MF 1969:39). Enligt dettanormalreglemente har mödrahälsovården till uppgift att genom hälsovårdandeverksamhet i såväl fysiskt som psykiskt hänseende förebygga uppkomsten avsjukdomar och insuf-fienstillstånd hos blivande och nyblivna mödrar.Barnhälsovården har motsvarande uppgift beträffande barn intill skolåldern. Mödrahälsovården bedrivs vid mödravårdscentraler ochomfattar dels vård av kvinnan under havandeskapet (förvård), vård av dennyförlösta kvinnan närmast efter förlossningen (eftervård) samtprevenfivmedelsrådgivning. Barnhälsovården bedrivs vid barnavårdscentraler och skallvara inriktad på en fullständig hälsoövervakande och handikappuppspårandeverksamhet i fråga om alla barn från födelsen infill skolåldern. I första handomfattar verksamheten förebyggande åtgärder saitit kontroll av barnens kroppsligaoch själsliga hälsa. Vidare ingår åtgärder för fidigupptäckt av rubbningar ibarnens fysiska och psykiska utveckling samt av tillstånd och sjudomar, sommedför eller kan medföra handikapp. Barnavårdscentralerna skall föranstalta omatf konstaterade avvikelser blir föremål för adekvata medicinska och socialaåtgärder. Genom barnavårdscentralernas försorg bör föräldrarna SoU1981/82:35 3 kunna erhålla information, enskilt eller i grupp, i frågorav betydelse för barns vård och fostran. Verksamheten vid barnavårdscentralernabör i erforderlig utsträckning bedrivas i samarbete med samhällets övriga barnavårdandeorgan. Fö r es1agna förändring ar F. n. pågår en omstrukturering avhälso- och sjukvården med uppdelning av verksamheterna på primärvård,länssjukvård och regionsjukvård i enlighet med ett principprogram för hälso-och sjukvården inför 1980-talet (HS80). som presenterade år1975 (anser 1971:1). Den övervägande delen av vården skall lämnas inomprimärvården vid värdcentraler och vid sjukhem. För den specialiserademedicinska verksamheten skall primärvården kunna repliera på länssjukvårdenoch på regionsjukvården. Primärvården skall ha ett förstahandsansvar förhälsotillståndet hos befolkningen inom ett begränsat geografiskt område. Vidsidan av sjukvårdsuppgifterna skall primärvården ha en klar hälsopolitiskinriktning. De hälsovårdande och förebyggande åtgärderna skall avse såväl denkroppsliga som den psykiska hälsan. Som exempel på åtgärder av nämnda slagredovisar principprogrammet hälsovårdsupplysning, insatser syftande fill ökadförståelse för sjukas och handikappades problem, hälsokontroller,skolhälsovård, hälsovård i förskolan, företagshälsovård, förebyggande mödra-ochbarnhälsovård och familjerådgivning. I principprogrammet konstateras att en stor del av denförebyggande verksamheten emellertid till sin natur är socialpolitisk och attdef ter sig naturligt att en utbyggd primärkommunal socialvård tar på sig ettökat ansvar för förebyggande åtgärder beträffande den psykiska hälsan. presenterade år1979 ett förslag till ett principprogram för mödra- och barnhälsovården(redovisar 1979:4) med riktlinjer för mödra- ochbarnhälsovårdens framtida innehåll och organisation. Efter remissbehandling av förslagettill principprogram har beslutat ge utAllmänna råd (1981:4) om hälsovård för mödrar och barn inom primärvården. Dessaallmänna råd, som i huvudsak ansluter sig till det som föreslagits i förslagetfill principprogram, är avsedda att vara ett underlag för planering och driftav sjukvårdshuvudmännens verksamhet. De allmänna råden och förslagen om defmedicinska innehållet i förslaget till principprogram ersätter ovannämndanormalreglemente. Den del av hälsovården för mödrar och barn, som infebehöver länssjukvårdens resurser, bör enligt de allmänna råden förläggas tillprimärvården (vårdcentraler). Nuvarande klinikanslufna organisation för mödra-och barnhälsovården bör därför förändras. 1* 1981/82. SoU1981/82:35 4 länssjukvårdsanknufna funktionerna skall åvila klinikchefeller annan utsedd läkare i överordnad ställning. Motsvarande ansvar för deprimärvårdsanknutna funktionerna skall åvila distriktsläkare eller - efterdelegation av denne - barnläkare resp. gynekolog verksam inom primärvårdeneller allmänläkare med vidgad erfarenhet inom resp. område. anger målen för verksamheten både i effsocialpolitiskt/ familjepolitiskt och i ett hälsopolitiskt/medicinsktperspektiv. Huvudmålen i hälsovårdsprogrammef för mödrar och barn skall vara(1) aff minska dödlighet, sjuklighef och handikapp hos blivande och nyblivnamödrar och barn, (2) aff söka minska skadlig påfrestning för föräldrar och barnsamt (3) aft stödja och aktivera föräldrar i deras föräldraskap och härigenomskapa gynnsamma betingelser för en allsidig utveckhng för barn. Mödra- ochbarnhälsovårdens verksamhetsgrenar skall omfatta familjeplanering/rådgivningom födelsekontroll, hälsoupplysning, föräldrautbildning, hälsoövervakning,gynekologisk hälsoundersökning och hälsovård i förskolan. Verksamheten skall syfta till atf både den fysiska och denpsykiska hälsan hos föräldrar och barn skall förbättras. Hälsoövervakningenskall även omfatta barnfamiljernas psykosociala förhållanden, och ävenpsykosocialt stöd skall ges. Fysisk och psykologisk förberedelse för förlossningenskall ske i gruppsamtal, som under senare delen av graviditeten skallkombineras med s. k. vigörgymnasfik, psykoprofylax eller andraförberedelsemefoder. I de allmänna råden framhålls bl. a. aff blivandeföräldrars och barnfamiljers behov av psykologiskt oeh socialt stöd måstebeaktas i högre grad än . Det påpekas atf personalen behöver hjälp avpersoner med psykoterapeutisk och gruppdynamisk kompefens för fortbildning ochfortlöpande handledning samt för vissa individuella kontakter och stödåtgärderför vissa föräldrar och bam. Denna kompetens bör enligt de allmänna rådentillgodoses genom konsultinsatser från länssjukvården resp. . Reform av socialvården () träddesocialtjänstlagen (1980:620) i kraft och ersatte då socialhjälpslagen (1956:2)och annan social vårdlagsfiffning. För skall helhetssynen varautmärkande, vilket bl. a. innebär att skall sträva efter afffinna en lösning på sociala svårigheter i den enskildes eller gruppens totalasituation. Helhetssynen förutsätter ett nära samarbete över sektorgränser, ochsocialtjänsten skall vid behov samarbeta med andra organ i samhället och medorganisationer och föreningar. I socialtjänstlagen framhålls bl. a.socialnämndernas uppgift aft främja goda miljöer i kommunen ochförutsättningarna för goda levnadsförhållanden vid sidan av uppgiften affsvara för råd, stöd och annat bistånd till familjer och enskilda som behöverdef. SoU1981/82:35 5 Föräldrautbildning i anslutning till barns födelse m. m. 1978/79:168, SoU1978/79:45, rskr 1978/79:385) godkände allmänna riktlinjer för enallmän föräldrautbildning. Dessa riktlinjer innebär bl. a. att en allmänföräldrautbildning i anslutning fill barns födelse med början år 1980successivt skall byggas ut i landstingskommunernas regi som en del av dennormala verksamheten vid mödra- och barnavårdscentraler samt BB.Föräldrautbildningen skall bl. a. förmedla kunskap i frågor om hur det fysiskaoch psykiska tillståndet påverkas under graviditet, förlossning och fidennärmast efter förlossning, fostrets utveckling, förebyggande hälsovård och detstöd som samhället kan erbjuda blivande och nyblivna föräldrar. De av godkända allmänna riktiinjerna för enallmän föräldrautbildning byggde pä förslag som den tillkalladebarnomsorgsgruppen (S 1973:07) framlagt i delbefänkandef (SOU 1978:5)Föräldrautbildning 1. Kring barnefs födelse. dåvarande gavår 1980 uf -om graviditet, förlossning och föräldraskap.Boken, som bl. innehåller upplysning om principerna förförlossningsförberedelse med andning och avslappning, kan avsjukvårdshuvudmännen delas ut vid mödravårdscentralerna till blivandeföräldrar. Boken kan också användas som studiematerial i föräldragrupper. Socialufskoffef har under de femsenaste riksmöterna i betänkandena SoU 1976/77:6, SoU 1977/78:13, SoU1978/79:8, SoU 1979/80:6 och SoU 1980/81:11 behandlat motionsyrkanden som haftsamma syfte som yrkandena beträffande mödrahälsovården i motion 1980/81:935(vpk). Utskottet har vid den tidigare riksdagsbehandUngen föreslagit aft de dåaktuella motionsyrkandena skulle avslås, och har beslutat i enlighethärmed. Utskoffef har i huvudsak hänvisat fill ovannämndautredningsarbete om mödra- och barnhälsovårdens innehåll och organisation samttill utredningsarbete och sedermera beslut av beträffandeföräldrautbildning vid mödra- och barnavårdscentraler m.m. Utskottet harframhållit angelägenheten av atf den väntade vidgningen av mödrahälsovårdensinnehåll kommer till stånd . Vissa specialister i primärvården I motion 1981/82:2018 (m), sominnehåller motiveringen till yrkande 1 i mofion 1981/82:2070 (m), understryksbehovet av kompetens i pediatrik (barnaålderns invärtes sjukdomar) samt igynekologi och obstetrik (kvinno- SoU1981/82:35 6 sjukdomar och förlossningar) i primärvården. Dessutompåpekas aft def behövs konsultinsatser från länssjukvården. Den distriktsläkaresom ansvarar för uppgifter inom hälso- och sjukvården för förskolebarn samthälso- och sjukvärden för kvinnor bör enligt mofionärerna vara antingen läkaremed fullgjord vidareutbildning inom pediatrik resp. gynekologi/ obstetrik ellerläkare med vidareutbildning i allmänläkarvård med vidgad erfarenhet inom resp.verksamhetsområde. Ökad uppmärksamhet bör enligt motionärerna riktas på behovetav bl. a. gynekologer för atf i primärvården kunna tillhandahålla kvalificeradrådgivning och stöd fill kvinnor i abortsi-fuafioner. Mofionärerna framhåller vidare bl. a. aft psykiatriskavårdlag inom primärvården med ett starkt samband med länssjukvården bör svaraför atf de psykiatriska vårdbehoven inom ett visst upptagningsområde tillgodoses. Riktlinjer beträffande barnläkare ochgynekologer/obstetriker inom primärvården I fråga om behovet av vissa kategorierläkare inom primärvården påpekas i ovannämnda (s. 3-4)allmänna råd om hälsovård för mödrar och barn inom primärvården atf denintensifierade och riktade hälsoövervakningen förutsätter aff antaletvidareutbildade läkare ökar inom pediatrik och gynekologi/obstetrik inomprimärvärden. Def anförs bl. a. atf pä sikt den medicinska kompetensen inom ettprimärvårdsområde bör fillgodoses på eftdera av följande tvä sätt, nämligen (1)med distriktsläkare inom allmänmedicin och distriktsläkare med fullgjordvidareutbildning inom gynekologi/obstetrik resp. pediatrik och (2) meddistriktsläkare inom allmänmedicin med vidgad erfarenhet inomgynekologi/obstetrik resp. pediatrik. Def förutsätts för båda alternativen aftbarnmorska, distriktssköterska och tills vidare barnsköterska skall finnas.Socialstyrelsen anför i anslutning härtill följande. Båda modellerna kräver samverkanmed länssjukvården. Behovet av konsultationer varierar beroende på den samladekompetensen inom primärvårdsområdef. förordar, mot bakgrund avde mångskiftande uppgifter den framtida primärvårdsorganisafionen avses få,den förstnämnda modellen. Under eff övergångsskede kommer det aff finnasprimärvårdsomräden där man av olika skäl rekryterat allmänläkare utantillräcklig utbildning inom hälso- och sjukvård för mödrar och barn. Behovet avkonsultationer och fillgång till länssjukvårdens kompefens och resurser ökar isådana områden. Där är det då extra viktigt att samma läkare tjänstgör somkonsult under en längre sammanhängande tid. I utpräglade glesbygdsområden kommer def dessutom attfinnas behov av en distriktssköterska som också är utbildad barnmorska. SoU1981/82:35 7 Riktlinjer beträffande psykiatrer inom primärvården redovisade är 1980i skriften Riktlinjer för 80-falefs psykiatriska vård (anser1980:2) den huvudsakliga inriktningen för planeringen av den psykiska hälso-och sjukvården som enligt bör gälla på . Merakonkret angavs riktlinjer för 1980-falet. Huvuddragen i utvecklingen av den psykiatriska vården börenligt de presenterade riktlinjerna vara en utveckling mot öppnare vårdformermed decentralisering av resurserna till mindre enheter i människornas närmiljö,minskning av vårdplafsantalef i sluten vård, decentralisering av långtidsvårdensamt ökad samverkan med . Primärvården förutsätts ha ett totalt ansvar för denprimära hälso- och sjukvärden inom sitt område. Andra insatser än medicinskainsatser, som kan aktualiseras i anslutning till primärvårdsarbetet, förutsättssocialtjänsten dock i första hand svara för. När det gäller def psykiatriskavårdansvaret bör hälso- och sjukvårdens ansvar begränsas till aff omfattasådana vårdbehov som i de särskilda fallen bedöms kräva insatser av enderamedicinskt utbildad personal eller av sådan personal i samverkan med personalmed psykologisk eller social kompetens. förutsätts få betydandeuppgifter i vården av personer med psykosociala störningar, dels i samarbetemed primärvården, dels genom social service, omvårdnad och aktivering avpersoner med psykiska handikapp. Samtliga läkare i primärvärden förutsätts haviss utbildning i psykiatri. För mera komplicerade psykiatriska vårdbehovförutsätts konsultinsatser frän länssjukvårdens psykiatri. Pä ärmålet atf personalresurser för mer kvalificerade psykiatriska arbetsuppgifterskall tillföras primärvårdsorganisationen. Inrättandet av nya tjänster förläkare med fullgjord vidareutbildning sker på grundval av eff för riketupprättat läkarfördelningsprogram, som fastställs av socialdepartementetssjukvårdsdelegation. Läkarfördelningsprogrammet (LP) revideras fortlöpande ochfastställs i princip av sjukvårdsdelegationen. Förslag tillläkarfördelningsprogram utarbetas av i samråd med universifs-och högskoleämbetet (UHÄ), och . Genom läkarfördelningsprogrammet har man sökt styranytillkommande läkarresurser till de verksamhetsområden där de bäst behövs.Brisfen på läkare har emellerfid medfört svårigheter aft rekrytera läkare tillmindre attraktiva verksamhetsområden och orter och lett fill en bådeverksamhefs-mässig och geografisk snedfördelning av läkarresurserna. För atfvakanta läkartjänster skall kunna besättas har antalet tjänster som SoU1981/82:35 8 skall få nyinräffas för vidareutbildade läkare starktbegränsats , nämligen för effvart av åren 1981 och 1982fill 175 tjänster. Härvid har öppen somatisk vård prioriterats med 150tjänster, psykiatri med 15 tjänster och långtidssjukvård/rehabilitering med 10tjänster. I motion 1980/81:935 (vpk) anförsbl. a. aft fattade ett beslut som var menat attgarantera alla kvinnor, som behövde det, effektiv smärtlindring vid förlossningmen aff def fortfarande bara är ett fåtal kvinnor förunnat aft fä den hjälp somde har rätt till. Motionärerna anför vidare bl. a. följande. Enligt vpk:s mening måste brisfenpå läkare och annan personal inom mödra- och förlossningsvården försvinna.Personal av alla kategorier måste finnas tillgänglig alla fider på dygnet.Rätfen till att få effektiv smärtlindring får inte bli beroende av om man råkarföda eller natten. Det är viktigt atf vid fördelningen avläkartjänster just detta område får en ökning av tjänster. De barnmorskor somnu har en utbildning i att administrera en effektiv smärtlindring måste ocksåfå utföra dessa moment, så länge som det fortfarande finns brist på läkare idenna del av vården. utbildade barnmorskor måste få möjlighet till attgenomgå fortbildning inom detta område. Mer resurser till utveckling ochforskning inom förlossningsvården måste också anslås. I motion 1980/81:1653 (fp) erinrasockså om beslut och det kan enligt motionärernakonstateras att det är långt kvar innan målet - att alla kvinnor som så önskarbör ha räft till smärtlindring vid förlossning-är nått. a. att det är nödvändigt att riksdag och regering aktivt engagerar sig föratf def uppsatta målet skall kunna uppnås och anför attdef är angeläget aft fortsätter atf manifestera sitt engagemang föratf få en snabb utbyggnad av möjligheterna till smärtlindring vid förlossning.En lämplig åtgärd kan enligt motionärerna vara atf hos regeringen anhålla om enårlig redovisning av resurs- och planeringsläget i olika delar av landet. De metoder för smärtlindring somsärskilt varit aktuella i diskussionen om smärtlindring vid förlossning är (1)pudendusblockaden. som avser bedövning av en nerv i bäckenbotten. (2) paracervikalblockaden,som avser bedövning av området kring livmoderhalsen samt (3) epiduralanestesin(ryggbedövning). SoU1981/82:35 9 På förslag av socialutskottet ibetänkande SoU 1971:40 uttalade aff smärtlindring vidförlossning är ett rimligt krav som varje kvinna som så önskar skall fåuppfyllt. Motioner om smärtlindring vid förlossning har därefter behandlats avutskottet så gott som (SoU 1974:38, SoU 1975/76:14, SoU 1976/77:6, SoU 1977/78:13,SoU 1978/79:8, SoU 1979/80:6 samt SoU 1980/81:11). Mot bakgrund av bl. a. uttalandenav utskottet i betänkande SoU 1976/77:6 uppdrog regeringen genom beslut den 10mars 1977 åf aft kontinuerligt inhämta, sammanställa ochredovisa uppgifter om utvecklingen och planerna inom de olika sjukvårdsområdenai fråga om resurser för smärtlindring vid förlossning, atf följa forskningeninom området och fortlöpande informera sjukvårdshuvudmännen om nya rön och hurde kan förverkligas i def prakfiska sjukvårdsarbetet samt aff jämväl i övrigtbeakta vad utskottet anfört i nämnda betänkande. Med anledning av ovannämnda uppdrag överlämnadesocialstyrelsen till regeringen en lägesrapport beträffandesmärtlindring vid förlossning. anförde i lägesrapporten bl. a.atf myndigheten gett en expertgrupp i uppdrag att omarbeta ett av myndighetenår utfärdat cirkulär om smärtlindring vid förlossning och aft uppdragetberäknades vara slutfört . I lägesrapporten anfördes vidare bl. a. atfsocialstyrelsen avsåg aft från sjukvårdshuvudmännen insamlauppgifter om resurs-och planeringsläget beträffande smärtlindring vidförlossning. I betänkande SoU 1978/79:8upprepade utskottet med skärpa atf def är nödvändigt atf man ger åtgärder föraft bereda kvinnorna smärtlindring vid förlossning hög prioritet. Utskottetförutsatte att man såväl inom utbild-ningssekforn som inom hälso- ochsjukvården ägnar frågan om åtgärder för aff bereda kvinnorna möjlighet tillsmärtlindring vid förlossning särskild uppmärksamhet. I betänkande SoU 1979/80:6 framhöllutskottet aft utskottet ansåg atf utbildningen av läkare och annan vårdpersonalnumera nätt en sådan omfattning atf verksamhet med effektiv smärtlindring vidförlossning skulle kunna ges en hög prioritet av sjukvårdshuvudmännen.Utskottet underströk med skärpa angelägenheten av aff så också skedde. Vid behandlingen /81 årsriksmöte av frågan om smärthndring vid förlossning - förelåg ännu infe den isocialstyrelsens lägesrapport av förutskickade omarbetningen avmyndighetens cirkulär om smärtiind-ring vid förlossning. Inte heller hade någonsammanställning presenterats av uppgifter som inhämtats frånsjukvårdshuvudmännen om resurs- och planeringsläget beträffande smärtlindringvid förlossning. Utskottet anförde i betänkande SoU 1980/81:11 bl. a. följande. SoU 1981/82:35 10 Utskottet konstaterar - med anknytning till vadutskottet uttalade i betänkande SoU 1976/77:6 - aft det fortfarande krävsinsatser för aff nå def mål som ställdes upp , näraligen atf varjekvinna som så önskar skall få smärtlindring vid förlossning. Det ankommerfrämst på sjukvårdshuvudmännen att verka för aft detta mål nås genom atftillräckligt med personal och andra resurser avdelas för verksamheten medsmärtlindring vid förlossning. Utskottet påpekade i det för ungefär ett ärsedan avgivna betänkandet SoU 1979/80:6 att utbildning av läkare och annanvårdpersonal numera nått sådan omfattning atf verksamheten med effektivsmärtlindring vid förlossning skulle kunna ges en hög prioritet avsjukvårdshuvudmännen. Under hänvisning till def anförda anser utskottet att definte finns anledning till någon åtgärd i de särskilda frågor som tasupp i motion 1979/80:639 i här aktuella delar (yrkandena 4-8 samt 10). Ufskoffetanser def emellerfid vara av betydelse aff noggrant följer ochstimulerar utvecklingen på området. Det är bl. a. av vikt att sjukvårdshuvudmänneninformeras om utvecklingen på olika håll i landet och atf därför material frånhuvudmännen infe bara samlas in utan även sammanställs och analyseras. Pä förslag av utskottet beslutade (rskr1980/81:140) aft som sin mening ge regeringen till känna vad utskottet sålundaanfört om uppgifter för rörande smärtlindring vid förlossning. Regeringenbeslutade - med erinran om sitt lämnade uppdrag åtsocialstyrelsen beträffande smärtlindring vid förlossning - att överlämnariksdagsskrivelsen i 1980/ärende fill för aff beaktasvid fullgörandet av nämnda uppdrag. För närmare uppgifter om gällandeanvisningar om metoder för smärtlindring vid förlossning, om socialstyrelsenslägesrapport av , om modernisering av barnmorskeutbildningen och omtidigare riksdagsbehandling av frågan om forskning om smärthndring vidförlossning m. m. hänvisas fill 1980/betänkande. Socialstyrelsensredovisning av vidtagna åtgärder