bet · G501LU10 · 1981-12-31 00:00:00 — betänkande 1981/82:10 om ändring i lagen om företagsinteckning, m. m. I betänkandet behandlas motion1980/81:896 av () och () vari tas upp frågor omsambandet mellan den upphävda bokföringslag och viss annanlagstiftning. I motionenyrkas att hos regeringen begär 1. att riksdagensnarast föreläggs förslag till ändring av 2 § lagen om företagsinteckning ienlighet med vad som anförs i motionen, 2. att köplagen,kommissionslagen samt handelsregisterlagen blir föremål för översyn i enlighetmed vad som anförs i motionen. trädde en ny bokföringslag(1976; 125) i kraft. 1 den äldrelagen var kretsen bokföringsskyldiga fastställd genom en uppräkning.Aktiebolag, bolag som införts i handelsregistret, förening som införts iföreningsregister samt sambruksförening var bokföringsskyldiga oavsett artenoch omfattningen av deras verksamhet. I övrigt bestämdesbokföringsskyldighetens omfattning genom en uppräkning i 20 punkter av deverksamheter där yrkesmässig rörelse ansetts böra medföra bokföringsskyldighet.I de flesta uppräknade slagen av rörelser var bokföringsplikten dock beroendeav antalet anställda. Sålunda förelåg i flera fall inte någonbokföringsskyldighet om rörelseidkarna endast biträddes av make. barn under 16är samt två andra personer. Den bestämning av kretsen bokföringsskyldiga som gjorts i1929 års lag var av betydelse också vid tillämpningen av vissa andra lagar, bl.a. lagen (1905:38) om köp och byte av lös egendom, lagen (1914:45) omkommission, handelsagenter och handelsresande, handelsregisterlagen (1974:157),lag om handelsbolag och enkla bolag och lagen (1966:454) omföretagsinteckning. I köplagen bestämdes begreppet genom en hänvisningtill gällande bestämmelser om bokföringsskyldighet. var nämligen bara densom var skyldig att föra handelsböcker (4 §). Köp som sker mellan köpmän i ochför deras rörelse kallas handelsköp. Kraven på parterna är större vidhandelsköp än vid vanliga köp. För handelsköp gäller sålunda bl. a. attreklamation måste göras snabbare än eljest. Några av bestämmelserna i köplagengäller bara för handelsköp. 1 1981/82. LU1981/82:10 2 Begreppet utgör även grundenför kommissionslagens bestämning av begreppen handelskommissionär (2 och 4 §§). föreligger sålunda omkommissionåren är och hans uppdrag avser försäljning eller inköp somfaller inom området för hans rörelse. Med ställningen av handelskommissionärföljer en skärpning av rättigheter och skyldigheter. En handelskommissionär hart. ex. en utvidgad plikt att undersöka gods som kommittenten, uppdragsgivaren,lämnar till honom för försäljning. Vidare finns bl. a. särskilda regler omhandelskommissionärs rätt till provision. Är kommittenten har även hanen vidgad skyldighet att undersöka inköpt gods. Enligt handelsregisterlagen ålåg det enskildnäringsidkare, som var skyldig att föra handelsböcker, att söka registrering ihandelsregister (2 §). lag om handelsbolag och enkla bolag varbegreppet handelsbolag knutet till bl. a. bokföringsskyldigheten. Vad slutligen beträffar lagen om företagsinteckning gälldeatt företagsinteckning fick meddelas bara om näringsidkaren varbokföringsskyldig eller drev jordbruk eller skogsbruk (2 §). Genom införandet av den nya bokföringslagen vidgadeskretsen bokföringsskyldiga avsevärt. Bokföringsplikt gäller numera i principför alla näringsidkare och oavsett antalet anställda. I lagstiftningsärendet(prop. 1975:104, LU 1975/76:15) prövades ingående huruvida utvidgningen avbokföringsskyldighetens omfattning skulle få slå igenom på annan lagstiftning.På närmare anförda skäl - bl. a. pågående utredningsarbete beträffandeköplagen och lagen om företagsinteckning - fann föredragande statsrådet (prop.1975:104 s. 143 f.) att införandet av en ny bokföringslag inte borde fååterverka på köplagen, kommissionslagen, lagen om handelsbolag och enkla bolagoch lagen om företagsinteckning. Inte heller borde handelsregisterlagenpåverkas. Statsrådet framhöll i detta hänseende bl. a. att inte baranäringslivet och allmänheten hade intresse från informationssynpunkt av attnäringsidkare i största möjliga utsträckning lät registrera sina företag. Ennågot så när fullständig företagsregistrering hade stor betydelse också frånoffentligrättsliga synpunkter. Statsrådet pekade i det sammanhanget på områdensom beskattning, socialförsäkring och priskontroll. Det syntes honom docktveksamt huruvida dessa intressen var så framträdande när det gällde typiskasmåföretagare utan anställda, vilka enligt dåvarande bokföringslag inte varbokföringsskyldiga. Vidare framhölls att antalet företag utan anställda varmycket stort. Det skulle alltså bli ett utomordentligt omfattande arbete förregistreringsmyndigheterna, länsstyrelserna, att hantera en så omfattanderegistrering som skulle bli följden om reglerna om vidgad bokföringsskyldighetfick slå igenom även på handelsregistreringens område. Lagtekniskt löstes frågan så att de berörda bestämmelsernai köplagen, kommissionslagen, handelsregisterlagen, lag omhandelsbolag och LU1981/82:10 3 enkla bolag och lagen om företagsinteckning knöts till1929 års bokföringslag om denna gällt efter utgången av . Beträffandeviss annan lagstiftning fick däremot utvidgningen av bokföringsplikten slåigenom. lagstiftning om handelsbolag m. m. har 1980ersatts med en ny lag (1980:1102) om handelsbolag och enkla bolag. Den nyalagen innebär bl. a. att utrymmet för enkelt bolag minskats samt att begreppethandelsbolag är knutet till bokföringsskyldighet. I motionen framhålls att negativakonsekvenser uppkommit pä grund av att bokföringslag alltjämt ärtillämplig i vissa fall. Enligt motionärerna är nackdelarna särskilt stora dådet gäller lagen om företagsinteckning. Som exempel härpå anför motionärernaföljande. En verkstadsägare C sökte ochbeviljades lån hos utvecklingsfonden och hos en lokal affärsbank för utökningav verksamheten. Som säkerhet för lånen utställde C företagsinteckningar somingavs till tingsrätten för inskrivning. Ansökningen om att företagsinteckningskulle meddelas i C:s näringsverksamhet avslogs emellertid avinskrivningsmyndigheten under hänvisning till att C drev verksamhet i enskildfirma, biträdd endast av sin son och följaktligen inte var bokföringsskyldigenligt bokföringslag. Företagsinteckning kunde därför lagligen intemeddelas. Den omständigheten att C hade en bokföring som överensstämde medkraven enligt bokföringslagen hjälpte inte C, eftersom han formellt inte varbokföringsskyldig. För att C skulle kunna utvidga sin verksamhet och därvidutnyttja de beviljade lånen blev han tvungen att övergå till en företagsformför vilken bokföringsskyldighet förelåg enligt bokföringslag. Enligt motionärerna är det interiniligt att en näringsidkares möjligheter att använda sin näringsverksamhettill säkerhet i form av företagsinteckning för lån skall vara beroende av denformella omständigheten att han är bokföringsskyldig enligt en numera upphävdbokföringslag. Bestämmelsen härom i lagen om företagsinteckning bör därförsnarast ändras. Motionärerna anser att det över huvud taget är olämpligtatt i lagtext ha kvar hänvisningar till en upphävd lag. Ävenköplagens, kommissionslagens och handelsregisterlagens motsvarande bestämmelserbör därför ses över. När det gäller handelsregisterlagen tillägger motionärernaatt det från informationssynpunkt är angeläget att näringsidkare i störstamöjliga utsträckning registrerar sina företag. Inte minst , isamband med diskussionerna om den ekonomiska brottsligheten, har framhållitsbetydelsen av att få fram ett så fullständigt register som möjligt överföretagen. Den begränsning av registreringsskyldighet som hänvisningen tillbokföringsplikt enligt bokföringslag innebär bör därför upphävas. LU1981/82:10 4 avlämnade år1976 sitt slutbetänkande (SOU 1976:66) Köplag. I betänkandet framläggs förslagtill en ny köplag. a. föreslås att begreppet handelsköp inte såsom f. n.skall vara knutet till bokföringsskyldighet enligt lag utan till detförhållandet att parterna driver affärsmässigt organiserad verksamhet och attköpet sker för rörelsen. Också i andra nordiska länder har köprätten setts över. Ennordisk arbetsgrupp har tillsatts med uppdrag att utarbeta ett förslag tillköplag som tillgodoser intresset av nordisk rättslikhet pä området.Arbetsgruppen beräknas avlämna sitt förslag . Kommissionslagen ses f. n. över av kommissionslagskommittén(Ju 1978:10). Enligt direktiven för utredningsarbetet skall kommittén försökafå till stånd en tidsenlig lagstiftning rörande de rättsförhållanden somregleras i kommissionslagen. Översynen är inte begränsad till någon viss del avlagen utan avser såväl lagstiftningens sakliga innehåll som dess språkliga ochredaktionella utformning. Arbetet beräknas vara slutfört . Lagen om företagsinteckning har setts över avutredningen (Ju 1972:12) angående företagsinteckning. Utredningen avlämnade inovember 1981 slutbetänkandet (SOU 1981:76) Företagshypotek. I betänkandetframläggs förslag till en ny lag om företagshypotek, avsedd att ersätta lagenom företagsinteckning. Enligt förslaget skall alla näringsidkare, oavsett om deär bokföringsskyldiga eller ej, ha möjlighet att ta ut företagsinteckning i sinverksamhet och utnyttja inteckningen som kreditsäkerhet. I betänkandet behandlas en motionom sambandet mellan den numera upphävda bokföringslag och viss annanlagstiftning. trädde en ny bokföringslag (1976:125) ikraft. I den äldre lagen varkretsen bokföringsskyldiga fastställd genom en uppräkning. Aktiebolag, bolagsom införts i handelsregistret, förening som införts i föreningsregister samtsambruksförening var bokföringsskyldiga oavsett arten och omfattningen avderas verksamhet. I övrigt bestämdes bokföringsskyldighetens omfattning genomen uppräkning i 20 punkter av de verksamheter där yrkesmässig rörelse ansettsböra medföra bokföringsskyldighet. I de flesta uppräknade slagen av rörelservar bokföringsplikten dock beroende av antalet anställda. Sålunda förelåg iflera fall inte någon bokföringsskyldighet om rörelseidkarna endast biträddesav make. barn samt två andra personer. Den bestänuiingav kretsen bokföringsskyldiga som gjorts i1929 års lag var av betydelse också vid tillämpningen av vissa andra lagar. bl.a. lagen (1905:38) om köp och byte av lös egendom, lagen (1914:45) om kommission. LU1981/82:10 5 handelsagenter och handelsresande, handelsregisterlagen(1974:157) och lagen (1966:454) om företagsinteckning. Enligt köplagen är kraven på parterna större vid s. k.handelsköp än vid vanliga köp. Handelsköp är köp som sker mellan köpmän i ochför deras rörelse. Begreppet i sin tur var bestämt genom enhänvisning till gällande bestämmelser om bokföringsskyldighet. Också ikommissionslagen finns särskilda bestämmelser om köpmän. Även här var begreppetköpman knutet till bokföringsskyldigheten. Enligt handelsregisterlagen i dess lydelse ålågdet enskild näringsidkare, som var bokföringsskyldig, att ansöka omregistrering i handelsregistret. Vad slutligen gäller lagen omföretagsinteckning var det en förutsättning för rätten att fåföretagsinteckning att näringsidkaren var bokföringsskyldig eller drev jordbrukeller skogsbruk. Genom införandet av den nya bokföringslagen vidgadeskretsen bokföringsskyldiga avsevärt. Bokföringsplikt gäller numera i principför alla näringsidkare och oavsett antalet anställda. 1 lagstiftningsärendet(prop. LU 1975/76:15) prövades ingående huruvida utvidgningen avbokföringsskyldighetens omfattning skulle fä slå igenom på annan lagstiftning.Man fann därvid att införandet av en ny bokföringslag inte borde få återverkapå bl. a. köplagen, kommissionslagen, handelsregisterlagen och lagen omföretagsinteckning. Lagtekniskt löstes frågan så att de berörda bestämmelsernai köplagen, kommissionslagen, handelsregisterlagen och lagen omföretagsinteckning knöts till bokföringslag om denna gällt även efterutgången av . I motion 1980/81:896 framhålls att det är olämpligt att ilagtext skall finnas hänvisningar till en upphävd lag. Vidare påpekarmotionärerna att negativa konsekvenser kan uppkomma med en sådan ordning.Särskilt stora är nackdelarna då det gäller lagen om företagsinteckning.Motionärerna anser det inte rimligt att möjligheterna att få sådan inteckningskall vara beroende av om näringsidkaren varit bokföringsskyldig enligt 1929års lag. Beträffande handelsregisterlagen framhålls att det fråninformationssynpunkt är angeläget att näringsidkare i största möjligautsträckning registrerar sina företag. Motionärerna yrkar dels att riksdagenskall föreläggas förslag till ändring i lagen otn företagsinteckning, dels attköplagen, kommissionslagen och handelsregisterlagen skall ses över. Utskottet konstaterar att motionärernas önskemål såvittgäller lagen om företagsinteckning numera får anses tillgodosett. Utredningenangående företagsinteckning har slutfört sitt uppdrag genomavlämnande av betänkandet (SOU 1981:26) Företagshypotek: 1 betänkandet läggsfram förslag till en ny lag om företagsinteckning, lag om företagshypotek.Enligt lagförslaget skall alla näringsidkare, oavsett om de ärbokföringsskyldiga eller ej. ha tillgång till det nyakreditsäkerhetsinstrumentet. Någon åtgärd med anledning av motioneni denna del är således inte LU1981/82:10 6 Enligt utskottets mening är det angeläget atthänvisningarna till bokföringslag i köplagen, kommissionslagen ochhandelsregisterlagen också utgår. Vad särskilt gäller handelsregisterlagen villutskottet i likhet med motionärerna understryka vikten av attföretagsregistreringen är så fullständig som möjligt. Inte minst när detgäller att bekämpa den ekonomiska brottsligheten är det betydelsefullt attnäringsidkare registreras i största möjliga utsträckning. Också förnäringsidkarna själva torde det vara till fördel om de låter registrera sinaföretag. Utskottet vill härvidlag bl. a. peka på att en registrering ihandelsregistret ger ensamrätt till det registrerade firmanamnet. I sammanhanget vill utskottet framhålla att det skäl somunder förarbetena till bokföringslagen (se ovan s. 2) ansågs tala mot envidgning av registreringsskyldigheten, nämligen att denna skulle medföra ettmycket omfattande arbete för registreringsmyndigheterna, måhända inte harsamma tyngd. Med hänsyn till den betydelse firmanamnet har för en rörelse kannämligen förmodas att många icke registreringsskyldiga näringsidkare frivilligtansökt om registrering. Som ovan redovisats (s. 4) är köplagen och kommissionslagenf. n. föremål för översyn, köplagen av en nordisk arbetsgrupp ochkommissionslagen av kommissionslagskommittén. Utskottet utgår från att manhärvid överväger en annan definition av begreppet i de bada lagarna änden nuvarande. Beträffande handelsregisterlagen förutsätter utskottet - medhänsyn till betydelsen av en fullständig företagsregistrering - att regeringeni lämpligt sammanhang tar upp frågan om en ändring av lagen. Någon åtgärd frånriksdagens sida i förevaiande hänseende är inte erforderlig. attriksdagen avslår motion 1980/81:896. Närvarande: (), (),(). ()*, (), i (s), (), (), (), (), ()*, (), ()*,() och (). Ej närvarande vid betänkandets justering.