bet · G501SoU22 · 1981-12-31 00:00:00 — Utskottets ställningstagande att och intesocialnämnden skall svara för utredning och ansökan om vård enligt LVMföranleder vidare viss ändring av propositionsförslagen rörande 31 kap. 2 §brottsbalken och 38 kap. 2 § jämte övergångsbestämmelser. I likhetmed vad som föreslås beträffande själva LVM föreslår ufskoffet atf man redan nuanger aft uppgiften att föranstalta om vård enligt denna lag åvilarlänsstyrelsen, medan def i övergångsbestämmelser föreskrivs atf uppgifterna ifråga fram till skall fullgöras av socialnämnden. Utskottetsförslag fill ändringar i framgår av bilagorna 4 och 5. Övriga lagförslag tillstyrks med de formella ändringar somföranleds av utskottets förslag fill ändrade övergångsbestämmelser för LVM.Beträffande den i propositionen föreslagna ändringen i brottsskadelagen(1978:413) vill ufskoffet emellertid framhålla att skadeskyddet enligtförslaget infe gärna kan begränsas fill en fid av fyni månader (jfr prop. Def föreligger nämligen inget hinder för den som vårdas frivilligt i ettsådant hem som avses i 11 § LVM aff, om hans vårdbehov föranleder def,kvarstanna . Även den som vårdats viss fid enligt LVM kan kvarstannafrivilligt för ytterligare vård. Den föreslagna utformningen av 3 §broffsskadelagen strider dock inte häremot och kan därför godtas. 1. beträffande/ragfl« o/n avslag påproposition 1981/82:8 jämte begäran om nytt förslag m. m. aftriksdagen avslår mofion 1981/82:2, såvitt mofionen hänvisats tillsocialutskottet, 2. beträffandeutredning och ansökan om vård aftriksdagen med anledning av proposifionen, motion 1981/ 82:27 yrkande 1 ochmotion 1981/82:30 godkänner vad utskottet anfört, 3. beträffandeskyddet för närstående atfriksdagen med anledning av propositionen och med avslag på motion 1981/82:26och mofion 1981/82:27 yrkande 3 godkänner vad utskottet anfört, 4. beträffandemissbruk under graviditet aftriksdagen med anledning av propositionen och motion 1981/82:25 godkänner vadutskottet anfört. SoU1981/82:22 37 5. beträffande preciserat vårdinnehåll atfriksdagen med anledning av proposifionen och med avslag på mofion 1981/82:31yrkande 2 i motsvarande del godkänner vad ufskoffet anfört, 6. beträffandeinledande sjukhusvård affriksdagen med bifall fill proposifionen och med avslag på motion 1981/82:27yrkande 4 och motion 1981/82:31 yrkande 2 i motsvarande del godkänner vadutskottet anfört, 7. beträffandebestämmelse om rätt till ändamålsenlig vård affriksdagen méd anledning av propositionen och med avslag på motion 1981/82:31yrkande 1 godkänner vad utskottet anfört, 8. beträffandevårdtidens längd atfriksdagen med bifall fill proposifionen och med avslag på mofion 1981/82:4yrkande 1 i motsvarande del godkänner vad utskottet anfört, 9. beträffandeintagning enligt LSPV attriksdagen med avslag på mofion 1981/82:27 yrkande 2 godkänner vad utskottetanfört, 10. beträffandevårdinstitutioner med enskdd huvudman affriksdagen med bifall fill proposifionen och med avslag på motion 1981/82:28 ochmotion 1981/82:29 godkänner vad ufskoffet anfört, affriksdagen med avslag på motion 1981/82:31 yrkande 4 godkänner vad utskottetanfört, 12. beträffandegiltighetstid för beslut om vård affriksdagen med bifall fill proposifionen och med avslag på mofion 1981/82:4yrkande 1 i motsvarande del godkänner vad utskottet anfört, 13. beträffandeverkställbarhet av beslut attriksdagen med bifall fill propositionen och med avslag på mofion 1981/82:4yrkande 1 i motsvarande del godkänner vad utskoffef anfört, 14. beträffandeuttrycket "missbrukare" i lagtexten atfriksdagen med bifall fill proposifionen och med avslag på mofion 1981/82:31yrkande 3 godkänner vad ufskoffet anfört, 15. attriksdagen antar a) i bilaga 1framlagt förslag till lag om vård av missbrukare i vissa fall, b) i bilaga 2framlagt förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620), SoU1981/82:22 38 c) i bilaga 4 framlagt förslag till lagom ändring i brottsbal ken, d) ibdaga 5 framlagt förslag till lag om ändring i lagen (1981:29) om ändring i , e) ibilaga 10 framlagt förslag fill lag om ändring i delgivnings lagen (1970:428), f) ibilaga 14 framlagt förslag fill lag om ändring i broffsska delagen (1978:413), 16. attriksdagen antar a) i bilaga 3framlagt förslag till lag om ändring i lagen (1980:621) med särskildabestämmelser om vård av unga, b) i bilaga 6framlagt förslag fill lag om ändring i lagen (1981:231) om ändring i lagen(1981:23) om ändring i räffshjälpslagen (1972:429), c) i bilaga/framlagt förslag till lag om ändring i lagen (1981:23) om ändring iräffshjälpslagen (1972:429), d) ibilaga 8 framlagt förslag fill lag om ändring i lagen (1981:32) om ändring i lagen (1944:133) om kasfrering, e) ibilaga 9 framlagt förslag till lag om ändring i lagen (1981:229) om ändring i lagen (1981:33) om ändring i lagen (1963:197) om allmänt kriminalregister, f) ibilaga 11 framlagt förslag fill lag om ändring i lagen (1973:189) med särskilda hyresbestämmelser för vissa orter, g) ibilaga 12 framlagt förslag fill lag om ändring i lagen (1981:36) om ändring i datalagen (1973:289), h) ibilaga 13 framlagt förslag till lag om ändring i lagen (1981:737) om ändring ikreditupplysningslagen (1973:1173), i) i bilaga 15 framhigt förslag till lag omändring i sekretesslagen (1980:100). Närvarande: (), (), KarlLeuchovius (m), (), (), (), BlendaLitfmarck (m), (), (). (),(), (), (), AnitaPersson (s) och (). SoU1981/82:22 39 () har avgivittre reservationer. Utredning och ansökan om vård (mom. 2 i hemställan) dels aft det avsnitt i utskottetsbetänkande som börjar på s. 10 med orden "Utskottet konstaterar" ochslutar på s. 11 med "bilaga 1" bort ha följande lydelse: Enighet torde råda om aft beslut enligt LVM om tvångsvårdär av sådan art atf de av rättssäkerhetsskäl bör prövas av länsrätt. Meningarnahar däremot gått starkt isär om vilket organ, socialnämnd eller länsstyrelse,som bör bära ansvaret för utredning och ansökan om åtgärd hos länsrätten.Frågan kräver därför ingående överväganden. Socialberedningen föreslog med åberopande av det synsätt,som enligt socialtjänstlagens målsättningsparagraf skall prägla ,nämligen människors självbestämmanderätt och integritet, atf ansvaret skulleläggas över på ett statligt organ, , och infe bäras av socialnämnden.Denna har visserligen def primära ansvaret för atf den enskilde missbrukarenfår den hjälp och vård som behövs för aft komma ifrån missbruket. Men omnämnden skulle föra talan hos länsrätten skulle def försvaga dess avseddaställning som serviceorgan, och människor med missbruksproblem skulle inte medförtroende vända sig fill nämnden utan i stället dölja sina problem. Vidutförande av talan skulle dock få del av alla uppgifter hosnämnden, vilka kan vara av betydelse för utredningen. Men beredningen betonaratt inte alla fidigare gjorda utredningar behöver göras om. Men länsstyrelsenskall ha aft självständigt bedöma om ytterligare utredning behövs, och dåinförskaffa den eller, om skälen inte räcker, avskriva ärendet. tordedock enligt beredningen anledning finnas att ifrågasätta behovet av talan, närsocialnämnd gjort anmälan. Beredningen fillägger att def även skulle vara enfördel att en myndighet, som infe fidigare sysslat med ett ärende somsocialnämnd handlagt, får göra en bedömning av vårdfrågan innan den föreläggslänsrätten. kan då bevaka att dylika ärenden handläggspå ett enhetligt sätt ute i kommunerna. Vid remissen gick en stor majoritetbland myndigheterna emot tanken aff överflytta ansvaret aff föra talan tilllänsstyrelserna. Och regeringspropositionen innebär aff detta ansvar,åtminstone fills vidare, skall åvila socialnämnderna. Departementschefen far sin utgångspunkt i affsocialnämnden enligt 11 § socialtjänstlagen uttryckligen ålagts att se till atfden enskilde missbrukaren får den hjälp eller vård som behövs för aff kommaifrån missbruket. Något undantag för den mest ingripande vårdinsatsen - vårdoberoende av samtycke - görs inte, och socialnämnden har alltså.defta ansvar, sålänge def SoU1981/82:22 40 inte uttryckligen lyfts bort genom lag. Mot bakgrund avdetta socialnämndens övergripande ansvar för nödvändiga vårdåtgärder harsocialministern velat se beredningens förslag närmast som en tanke attlänsstyrelsen skulle som ett, om än mycket självständigt, allmänt ombud förasocialnämndens talan inför länsrätten. Ett sådant resonemang hade storaförtjänster. Däremot kan invändas att det kommer att medföra en viss dubbleringav utredningsarbetet och kräva ökade resurser hos länsstyrelserna. Varken denkorta tiden innan LVM är avsedd aft träda i kraft eller den ekonomiskasituationen anser departementschefen medge aff man nu bygger upp en särskildorganisation hos länsstyrelserna för ändamålet. Ute i kommunerna finns redankvalificerad och erfaren personal med vana vid ärenden av likartat slag.Socialministern har därför stannat vid atf i LVM föreslå att socialnämndernaskall föra talan hos länsrätten men velat redovisa ståndpunkten som enövergångslösning. Ett slutligt ställningstagande kunde komma attgöras i anslutning till socialberedningens uppföljning av LVM. I två motioner-1981/82:27 av m. fl. (s) och1981/82:30 av m. fl. (vpk) - har yrkats atf ansvaret för utredningoch ansökan i enlighet med socialberedningens förslag skall läggas pålänsstyrelsen. Utöver socialtjänstiagens allmänna inriktning har i förstnämndamotion även åberopats angelägenheten av ett snabbt förfarande med hänsyn tillaff grunden för LVM-vård är missbrukarens vårdbehov. Möjligheterna atf få tillstånd en snabb intagning skulle försämras, därför aft om ansvaret läggs påsocialtjänsten måste nämndsammanträde avvaktas. Vid ett principiellt ståndpunktsfagande till frågan omsocialnämnd eller länsstyrelse bör föra talan hos länsrätten i LVM-mål synesrimligt atf, såsom departementschefen gjort, fa utgångspunkten i socialnämndensövergripande ansvar för att den enskilde får den hjälp och vård han behöver,även vården utan samtycke. Situationen är då som regel den aff nämnden i defenskilda fallet haft aft pröva olika andra vårdmöjligheter enligt skilda lagar,främst frivillig vård enligt socialtjänstlagen och sjukvårdslagen, därefterLSPV, eventuellt LVU m. m., men fill slut för aft rädda missbrukaren funnitvård enligt LVM oundgänglig och def . När domstol då avrättssäkerhetsskäl skall pröva om förutsättningar för sädan tvångsvårdföreligger, framstår def såsom en naturlig och närmast självklar arbetsuppgiftför socialnämnden atf framlägga utredningen och göra ansökan hos länsrätten.Atf fråntas denna uppgift ter sig som en egendomlig deklassering av den socialamyndigheten. Mycket starka skäl bör krävas för att vidta en sådan åtgärd och såaff säga lägga in en extra prövning av talan hos en utomstående administrativstatlig myndighet, som gör hela förfarandet mera tungrott och opraktiskt. När man i de allmänna falesätten om principiellasynpunkter och "synsätt på ", söker uffinnti deverkliga skälen för inkopplingen av , blir man lätt tveksam. Manvill hos missbrukarklienfelef skapa SoU1981/82:22 41 förtroende för social värden som ett rent serviceorgan,som arbetar endast med frivillighet och respekt för självbestämmande. Formelltskall då socialnämnden stå fri gentemot tvångsåtgärder genom att ett statligtorgan svarar för processen om tvångsåtgärderna för missbrukare, och socialnämndenskall inte ens nämnas fill namnet i 30 § om "myndigheters" anmälningsplikt.I sak torde dock missbrukaren snart få klart för sig, att det är socialnämndensom beslutat aff hos anmäla behovet av tvångsåtgärder och ditlämna alla uppgifter, som kan vara av betydelse i saken. Om detta psykologiskaspel är kärnan i det hela, har det alltför mycket karaktär av kurragömmalek medverkligheten för att tjäna något till. Inkopplingen av som processorgan är enirrationell byråkratisk anordning, som fvivelsutan leder fill en hel del dubbelarbeteoch betydande personalkostnader i onödan. Hos finns ju ingetprimärt utredningsmaterial och inget centralt socialregister för länefsalkohol- och narkotikamissbrukare. Socialberedningens egna utsagor vittnar omaff def sakliga behovet av granskning är ganska ringa. Det bordeenkelt kunna fillgodoses vid processen i länssräften. Om man utgår ifrån att endomstol på ett tillfredsställande sätt kan svara för rättssäkerhets-prövningen,fär också de i övrigt anförda skälen för anordningen anses föga vägande. Atflänsstyrelsen i samband med sin processuella uppgift i enskilda ärenden skullekunna nämnvärt initiera en ökad jämnhet i de olika kommunernas användning avLVM-ätgärder är svårt att tro. Åberopandet av angelägenheten av snabbhandläggning med hänsyn fill missbrukarens akuta vårdbehov såsom skäl förlänssfyrelsealfernativet torde vara orealistiskt, eftersom den dubblaprövningen -först beslutet i socialnämnden aff anmäla behovet av LVM-vård ochatf överlämna allt utredningsmaterial samt därefter granskningoch eventuella kompletteringar av utredningen -som regel måste betyda enavsevärt ökad tidsutdräkt, som onekligen kan vara ödesdiger i en akutvårdsituation. Talet om risker för motsättningar och svårigheter iklientens fortsatta samarbefsförhållande fill nämnden, om den skulle föraprocessen, torde vara betydligt överdrivet och får kanske vägas mot denackdelar, som länsstyrelsealternativet kan leda till i form av bortfall avdet stöd, som klienten tidigare fått frän socialnämnden. Vad här anförts leder enligt utskottets mening tillslutsatsen aff proposifionens förslag atf socialnämnderna skall åläggas aftföra talan vid länsrätten enligt LVM bör godtas av . Om i framfiden enomprövning av detta system skulle föranledas av en mera generell lösning inomsocialvården, får detta upptas till bedömning med hänsyn fill då föreliggandeförutsättningar. En tanke som kan vara värd aff pröva är anordnandet förlänsräftsmålen (även LVU-målen) av en gemensam processjuridisk service, somkommunerna i mån av behov och efter eget bedömande kan anlita. Ufskoffet avstyrker på grund av def anförda bifall fill deav m. fl. och m. fl. SoU1981/82:22 42 dels att def avsnitt i utskottetsbetänkande som börjar på s. 30 med "25 §" och slutar på s. 31 med"brådskande fall" bort utgå, dels attdet avsnitt i utskottets betänkande pä s. 32 som börjar med "31 §"och slutar med "därför inte" bort utgå, dels att utskottet under mom.2 bort hemställa 2. beträffande utredning och ansökan o/n vård attriksdagen med bifall till propositionen och med avslag på mofion 1981/82:27yrkande 1 och motion 1981/82:30 godkänner vad utskottet anfört, Skyddet för närstående (mom. 3 i hemställan) dels aft det avsnitt i ufskottetsbetänkande som börjar på s. 14 med "Utskottet vill" och slutar på s.15 med "åtgärd" bort ha följande lydelse: Tillämpningsområdet för den föreslagna LVM bestäms i höggrad av de s. k. specialindikationerna, som finns upptagna i 3 §. Där beskrivsde speciella situationer, som enligt lagen måste föreligga - utöver den grad avhemfallenhet åt missbruk och det trängande vårdbehov som anges i 2 § - för afftvångsvård må beslutas. Specialindikationerna är starkt inskränkta iförhållande fill nykterhetsvårdslagen, vilket i vissa hänseenden måste ingebetänkligheter. Här må erinras om de specialindikationer i gällandenykferhetsvårdslag (15 §), som måste anses viktigast för rättsskyddet. Dessaavser sädana fall, där den åt alkoholmissbruk" hemfallne fill följd avsitt missbruk befinns: vara farlig för annans personliga säkerhet ellerkroppsliga eller själsliga hälsa, eller utsätta någon, som han är skyldig att försörja, för nödeller uppenbar vanvård, eller föra ettför närboende eller andra grovt störande levnadssätt. Riskerna för att missbrukaren genom sinabeteendeförändringar skadar andra människor beaktas i den nu föreslagna 3 § b)endast i fall, där denna kan befaras komma att allvarligt skada någonnärstående. Detta innebär ett starkt avsteg från gällande nykterhefsvårdslagsreglering. Såsom departementschefen anfört är naturligtvis detföreslagna rättsskyddet för "närstående" i hög grad angeläget. Effförebyggande skydd för familjeomgivningen är ju i främsta rummet påkallat,eftersom hustru, barn och andra anhöriga till missbrukaren hör till de mestutsatta och oskyldiga offren för missbruket. Socialberedningens uppfattning affdetta skydd endast skulle ha en temporär motivering, nämligen i avvaktan på affall misshandel på privat område läggs under allmänt åtal, är däremot inteacceptabel. En sådan reform av åfalsrätten framstår som angelägen, men den göringalunda skyddet i LVM onödigt. SoU1981/82:22 43 Emellertid bör anmärkas atfrättsskyddet för närstående i propositionen synes ha fått en olyckligformulering genom den fidigare hopkopplingen med risken för att missbrukarenskall skada sig själv allvarligt. Även i fråga om närstående förutsäfts atf"allvarlig skada" skall befaras. Graderingen "allvarlig",som tillkommit i deparfemenfsförslagef utan angiven motivering, leder gärnajuristers tankar fill grava tillstånd som allvarlig kroppsskada i brottsbalken.Detta kan uppenbarligen inte ha varit lagstiftarens mening. Även begreppet"skada" kan vara tveksamt i detta sammanhang, eftersom det av gammalti samband med misshandelsbrott haft betydelsen av något mer eller mindre kvarstående,ett men eller en åkomma, och inte enbart tillfogande av smärta. Enligtdepartementschefens motiv avses dock här även närståendes lidanden genom t. ex.ett hotfullt, pockande eller hänsynslöst uppträdande frän missbrukarens sida. Den föreslagna inskränkningen i detta rättsskydd till attavse endast närstående har av socialberedningen motiverats i en enda mening:"Utomstående som hotas av en missbrukare kan få tillräckligt skydd genombrottsbalkens regler." Uttalandet kunde knappast ha varit mera verklighetsfrämmandeför att beskriva hur många människor upplever alkohol- ochnarkotikamissbrukarna i dagens samhälle. Vid remissbehandlingen av socialberedningens förslag harockså denna uppfattning mötts av starka betänkligheter, framför allt fråndomstolar och från riksåklagaren. Den senare har starkt understrukit behovet avstadganden i LVM, som motsvarar de i nykterhetsvårdslagen och den fortfarandegällande LSPV förekommande. och har samma uppfattning. Trots aff ett enhälligt lagråd vid sin granskning angivitaff rättsskyddet i LVM bör vidgas till atf gälla även andra än"närstående" har proposifionen fastslagit den i socialberedningenföreslagna inskränkningen. I motion 1981/82:26 har () vänt sig motdet egendomliga i atf inskränka möjligheterna för ingripande fill fall därnärstående utsätts för fara. Det avgörande borde i stället vara vårdsynen atfvåldshandlingar kan anses utgöra tillräckligt allvarliga symtom på eff genommissbruket förändrat beteende för aft i sig utgöra indikation för omhändertagandeoch vård. På grund härav har i mofionen yrkats att specialindikationen i 3 §b) skall vidgas att omfatta fara för skada även på utomstående tredje man. Utskottet anser att den av motionären angivna vårdsynen ärbetydelsefull för utformningen av LVM. Det avgörande för specialindikationenbör då vara framträdandet av missbrukssymtom i form av brutalisering ochbenägenhet för våldshandlingar, oavsett vem de riktar sig mot. Att de riktarsig mot tredje man kan rimligtvis infe anses som ett hinder för att indiceratvångsvård. Rättsskyddssynpunkten sammanfaller sålunda här med vårdaspekten. Attbegränsa rättsskyddet till aft endast avse närstående skulle enligt SoU1981/82:22 44 utskottets mening innebära en betydande förskjutning ibalansen av rättssäkerheten mellan grova missbrukare och andra medborgare, fillde senares nackdel. För missbrukarna skulle det föranleda ökadanvändning av tvångsvård, som för dem vid fullbordat brottvanligen skulle bli strängare och framför allt mindre adekvat än tvångsvårdenenligt LVM. Säkert är att i den mån en vårdlag är ägnad aff förhindra enmissbrukare från atf i påverkat tillstånd begå vettlösa gärningar, så sfär denlagen långt mer i missbrukarens eget intresse än den lag som hårtstraffar hans gärningar efteråt. I enlighet med vad som ovan anförts anser utskottet atfett upphävande av nykterhetsvårdslagen förutsätter aff kärnan i def rättsskyddför tredje man som denna innehåller, bör överföras till LVM. Utskottet tillstyrker således motion 1981/82:26. Motion1981/82:27 yrkande 3 avstyrks. dels att utskottet under mom. 3bort hemställa 3. beträffande skyddet för närstående atfriksdagen med anledning av propositionen, med bifall till mofion 1981/82:26 ochmed avslag på motion 1981/82:27 yrkande 3 godkänner vad utskoffef anfört, Lagförslagen (mom. 15 i hemställan) Reservanten anser - under förutsättning av bifall fillreservafionerna 1 och 2 - aff utskottet under mom. 15 bort hemsfälla 15. attriksdagen antar a) ibilaga 1 framlagt förslag fill lag om vård av missbrukare i vissa fall medföljande ändringar, nämligen dels att 3 och 8 §§ erhåller följande såsomreservantens förslag betecknade lydelse: Utskottets förslag Reservantens förslag I fall som avses i 2 § får vård 3 §. I fall som avses i 2 § får vård beslutasom den enskilde beslutas om den enskilde a. till följd av missbruket utsätter a. till följd av missbruket utsätter sin fysiska eller psykiska hälsa för sinfysiska eller psykiska hälsa för allvarlig fara eller allvarlig fara eller b. till följd av missbruket kan b. till följd av missbruket kan befaras komma aff allvarligt skada befaras komma aff allvarligt skada sig själv eller någon närstående. sig själv eller någon annan. fär omhändertaen missbrukare om 1. det är sannolikt aff han kanberedas värd med stöd av denna lag och 2. rätfens beslut om vård inte kanavvaktas på grund av atf han kan antas få sitt hälsotillstånd allvarligtförsämrat om han inte får omedelbar vård, eller på grund av att def föreliggeren överhängande risk för atf han fill följd av sitt tillstånd kommer aftallvarligt skada sig själv eller någon närstående. Sedan har ansökt om vård med stöd av lagenkan även rätten besluta om omhändertagande av missbrukaren. får omhänderta en missbrukareomedelbart om 1. def är sannolikt aff han kanberedas värd med stöd av denna lag och 2. rättens beslut om vård inte kanavvaktas på grund av att han kan antas få sitt hälsotillstånd allvarligtförsämrat om han infe får omedelbar vård, eller på grund av att det föreliggeren överhängande risk för att han till följd av sitt tillstånd kommer aftallvarligt skada sig själv eller någon annan. Sedan socialnämnden har ansökt om vård med stöd av lagenkan även rätten besluta om om-händertaeande av missbrukaren. dels atf 5, 9, 10, 25, 30, 31 och 33 §§ erhåller denlydelse som föreslås i proposifionen, 2 i övergångsbestämmelserna utgår och atf p. 3-5 betecknas p. b) ibilaga 2 framlagt förslag till lag om ändring i socialtjänst lagen (1980:620) med följande ändringar, nämligen dels att47 och 49 §§ socialtjänstlagen erhåller ny lydelse i enlighetmed vad som föreslås i propositionen, dels atfingressen fill lagförslaget ändras i enlighet härmed, c) ipropositionen (s. 12) framlagt förslag till lag om ändring i , d) ipropositionen (s. 13) framlagt förslag till lag om ändring i lagen (1981:29) om ändring i , e) ibilaga 10 framlagt förslag till lag om ändring i delgivnings lagen (1970:428) med den ändringen att i övergångsbestämmel serna orden "punkten 3" ersätts med orden "punkten 2", f) ibilaga 14 framlagt förslag till lag om ändring i broffsska delagen (1978:413) med den ändringen aft i övergångsbestäm melserna orden "punkten 3" ersätts med orden "punkten 2", SoU1981/82:22 46 beträffande utredning och ansökan om värd av KarinIsraelsson (c) och (), som anfört: har beslutatframlägga ett förslag om vård av missbrukare i vissa fall. Den enighet somtrots olika synsätt uppnåtts har inneburit aft en sammanjämkning av grunduppfaffningarna har måst ske. Värdet av enighet i huvudlinjen i lagförslaget haremellertid ansetts motivera detta. Enligt vår mening kan def förfaringssätt som innebär atfutredning och ansökan om vård skall åvila ge upphov till onödigbyråkrati och ett utdraget handläggningsförfarande. torde ihuvudsak få grunda sin uppfattning på det faktaunderlag som socialnämndentillhandahåller.