bet · G501LU2 · 1981-12-31 00:00:00 — I betänkandet behandlas motion 1980/81:901 av IngerLindquist (m) och () samt motion 1980/81:1583 av m.fl. (c). Imotion 901 yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförs om en skyndsam utvärdering av reglerna om underhållsbidrag tillbarn. Imotion 1583 yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av dels en utvärdering av de nya reglerna omunderhåll till barn, dels en översyn av administration m. m. avunderhållsfrågorna. Utskottethar i samband med studieresor till och till våren1981 inhämtat synpunkter på underhållsreglerna från företrädare för Karlskronatingsrätt, allmänna försäkringskassa samt socialacentralnämnderna och advokatkåren i och . skedde en genomgripande reform av reglernaom underhållsskyldighet i och . Ett huvudsyftemed reformen var att underhållsbördan för underhållsskyldiga med svag ekonomiskulle mildras. Ett annat syfte var att en mer enhetlig bedömning av frågor omunderhållsbidrag skulle komma till stånd. Huvuddelen av reformen trädde i kraftden . Ifråga om underhållsskyldighet mot barn gäller numera enligt (FB) att föräldrarnas skyldigheter i princip föreligger endast till dess barnetfyllt . Om barnet då inte har avslutat gymnasiestudier eller annangrundutbildning, står underhållsskyldigheten likväl kvar så länge barnetstuderar. Den upphör dock senast när barnet fyller . Föräldrarnasunderhållsplikt är inte ovillkorlig utan beror av deras ekonomiskaförhållanden. Den nya principen innebär inte bara att föräldrarna skall ha enviss ekonomisk bärkraft för att något underhåll över huvud taget skall utgåutan också att barnet kan göra anspråk på högre standard och därmed störreunderhåll ju bättre föräldrarnas ekonomi är. Vidare gäller en uttrycklig regelom att omfattningen av underhållsplikten skall bestämmas med ledning av vad somär barnets behov. Regeln kompletteras av en bestämmelse om att man skall tahänsyn till barnets egna inkomster och 1Riksdagen 1981/82. LU1981/82:2 2 tillgångar och till de sociala förmåner som barnet harrätt till när det gäller att bestämma underhållsskyldigheten. I fråga omfördelningen av underhållsbördan mellan föräldrarna gäller att föräldrarnasinsemellan skall ta del i kostnaderna för barnets underhåll var och en eftersin förmåga. Principerna för föräldrarnas underhållsskyldighet har sinstörsta betydelse när det gäller att bestämma underhållsbidrag. I 7 kap. 3 § FBfinns vissa regler om beräkningen av underhållsbidrag, vilka ger ett merakonkret innehåll åt regeln om att underhållsskyldigheten inte är ovillkorligutan skall lämna den underhållsskyldige ett visst ekonomiskt utrymme att sörjaför sin egen person och för sin familj. De nya bestämmelserna i 7 kap. 3 § FB innebär att denunderhållsskyldige alltid får förbehållas vissa belopp för sitt eget och andrasunderhåll. Förbehållsbeloppet för den underhållsskyldiges eget underhåll skallomfatta skäliga bostadskostnader och andra vanliga levnadskostnader. Desistnämnda kostnaderna skall beräknas med ledning av ett normalbelopp somutgör av basbeloppet, dvs. Om särskilda skälföreligger får den underhållsskyldige vidare förbehållas ett belopp förunderhåll åt make eller samboende. Normalbeloppet utgör i sådant fall avbasbeloppet. Slutligen får den underhållsskyldige även förbehålla sig ett beloppom av basbeloppet för underhåll av eget hemmavarande barn. Avräkning skalldock göras för vad som utges till barnet av den andre föräldern eller fördennes räkning, exempelvis i form av bidragsförskott. Om det föranleds avomständigheterna i det särskilda fallet kan rätten dock bestämma ett annatförbehållsbelopp för hemmavarande barn. Vad som återstår sedan de angivnaförbehållsbeloppen dragits av från den underhållsskyldiges nettoinkomst (dvs.bruttoinkomsten minskad med skatter) får i princip tas i anspråk för täckandeav barnets behov av underhållsbidrag. Den nya ordningen för fastställande av underhållsbidraginnebär i praktiken att man först skall uppskatta barnets behov av underhålltill visst belopp. En beräkning görs härefter av varje förälders nettoinkomstefter skatt. Härifrån dras förbehållsbelopp för eget och ev. andrafamiljemedlemmars försörjning. Restbeloppen representerar de överskottsbeloppsom föräldrarna rimligen bör kunna ta i anspråk för underhåll åt barnet.Underhållsbidraget erhålls sedan genom att det belopp som beräknats för barnetsbehov fördelas mellan föräldrarna i proportion till vars och ensöverskottsbelopp. En nyhet i FB är vidare att en förälder som är skyldig attbetala underhållsbidrag fr. o. m. har rätt till avdrag påbidraget, om han eller hon har haft barnet hos sig under en sammanhängande tidav minst fem hela dygn. Avdraget är 1/40 av underhållsbidraget för varje heltdygn som barnet vistas hos föräldern. Varar vistelsen en hel månad, blir avdragetalltså 3/4 av det månatliga underhållsbidraget. Om det finns särskilda skäl kandomstol bestämma andra villkor för denna avdragsrätt. LU1981/82:2 3 Föräldrarna kan också själva avtala om andra villkor. Avdragetbeaktas i princip även i fall då bidragsförskott utgår. Också bestämmelserna om jämkning av domar och avtal omunderhållsbidrag har ändrats. a. kan ett löpande underhållsbidrag omprövasefter utan att någon ändring i förhållandena har inträtt. Underhållsreformen berörde vidare lagen (1966:680) omändring av vissa underhållsbidrag. Enligt lagen sker enuppjustering av underhållsbidrag till bl. a. barn i förhållande tillförändringarna av basbeloppet. Indexändringen av underhållsbidrag till barnsker numera med 7/10 av det procenttal, varmed basbeloppet ändrats sedanföregående justering. Nära samband med bestämmelserna om underhållsbidrag harreglerna i lagen (1964:143) om bidragsförskott. Bidragsförskott utgår i principnär ingendera eller bara den ena föräldern har vårdnaden om barnet. Enförutsättning är dock att bara en förälder bor tillsammans med barnet. Har bådaföräldrarna vårdnaden gemensamt kan bidragsförskott utgå om den ene förälderninte varaktigt bor tillsammans med barnet. Bidragsförskott lämnas inte omvårdnadshavaren uppenbarligen utan giltigt skäl underlåter att bidra eller attmedverka till att få underhållsbidrag eller faderskap till barnet fastställt.Åven i vissa andra fall kan bidragsförskott vägras, bl. a. om fastställtunderhållsbidrag betalas i vederbörlig ordning och bidraget inte understigervad som kan utgå i bidragsförskott. Bidragsförskott utgår av basbeloppet. Vissaundantag finns dock. Sålunda gäller bl. a. att om ett fastställt underhållsbidraguppenbarligen understiger vad den underhållsskyldige bör betala i bidrag,utgår bidragsförskottet inte med högre belopp än underhållsbidraget. Utgivna bidragsförskott skall återbetalas av denbidragsskyldige föräldern. I vissa fall kan medge eftergift. Till ledning för barnavårdsnämnder när de medverkar vidupprättande av avtal om underhållsbidrag och för försäkringskassornashandläggning av ärenden om bidragsförskott har i samråd medriksförsäkringsverket utarbetat riktlinjer för beräkning av föräldrarsbidragsskyldighet, Åndrade regler om underhållsbidrag till barn m. m. (bilagatill författningssamling 1979:28). De nämnda myndigheternahar utarbetat ett tillägg till riktlinjerna. Normer förbostadskostnader m. m., tillägg till bilaga till SOFS(S) 1979:28 (bilaga tillsocialstyrelsens författningssamling 1981:15). I motion 901 framhålls att underden tid som förflutit sedan underhållsreformen trädde i kraft det visat sigatt de nya reglerna orsakat vissa problem. Ett av dessa problem sammanhänger enligt motionärerna medsamspelet 1* 1981/82. LU1981/82:2 4 mellan underhållsreglerna och bidragsförskottslagen, bl.a. bestämmelserna i denna om reducering av bidragsförskott- Underhållsbidragfastställs i stor utsträckning genom avtal under medverkan av socialamyndigheter eller i samband med skilsmässa. Då ett avtal om underhållsbidrag skallträffas, fortsätter motionärerna, brukar man i praktiken handla så att manförst gör en beräkning av vad som skäligen skall betalas i bidrag och därefterförhör sig hos huruvida det överenskomna bidraget kan ansesgodtagbart, detta för att undvika att bidragsförskottet reduceras. Före de nyareglernas tillkomst fick man enligt motionärerna i många fall ett bestämtförhandsbesked från . Om beskedet var gynnsamt kunde avtal omunderhållsbidraget sedan träffas eller - när det gällde skilsmässofallen -gemensam ansökan inlämnas till tingsrätten. På detta vis kunde man i avfallen undvika en domstolsprövning. Såväl från advokathåll som från socialamyndigheter har, påpekar motionärerna, framkommit att man efter underhållsreglernasikraftträdande nästan aldrig kan få besked från försäkringskassorna om vad somär ett rimligt underhållsbidrag. Man anser sig därför numera aldrig kunnaträffa några överenskommelser om underhållsbidrag under bidragsförskottsnivånmed hänsyn till risken för en reducering av bidragsförskottet. Man måste därförså gott som undantagslöst ansöka om stämning på den underhållsskyldige. Förutomden onödiga arbetsbelastning som härigenom uppstår på tingsrätterna och andrakostnadsökningar medför den nuvarande ordningen också att fastställandet avunderhållsbidrag försenas, vilket är till ekonomisk nackdel för denunder-hållsberättigade, eftersom bidragsförskottet inte utgår förränunderhållsbidraget fastställts. Andra nackdelar, som de nya reglerna i förening med deanvisningar som utfärdats av fört med sig, är enligtmotionärerna en kraftig byråkratisering oeh en ökad -administrativ apparat. Förkommunerna har detta bl. a. inneburit att man tvingats anställa ny personal förunderhållsuppgifterna. Anledningen härtill anser motionärerna vara attreglerna och anvisningarna är onödigt krångliga och svåra att tillämpa. Frånolika håll har det enligt motionärerna också gjorts gällande att det iunderhållsreglerna fastställda förbehållsbeloppet för den underhållsskyldigesegna levnadsomkostnader är för lågt, vilket i vissa fall medfört att högreunderhållsbidrag fastställs . Vidare saknar man klara regler om vadsom skall anses vara skäliga bostadskostnader för den underhållsskyldige. Detsistnämnda gäller särskilt då vederbörande bor i eget småhus. Det har också visat sig att praxis när det gällerbidragens storlek är mycket skiftande. Mot bakgrund av det anförda kan det enligt motionärernafinnas behov av att reglerna ändras i vissa avseenden. Motionärerna anser attbehovet av ändringar inte kan bedömas innan effekterna av reformen utvärderats.En sådan utvärdering bör därför komma till stånd. Den bör ske snabbt. LU 1981/82:2 5 Motionärerna i motion 1583 anseratt det nu finns anledning att se över i vad mån intentionerna bakomunderhållsreformen uppfyllts, bl. a. huruvida de nya reglerna medfört lättnaderi underhållsbördan för de underhållsskyldiga med svag ekonomi i denutsträckning som avsågs. Likaså kan det vara påkallat med en bedömning av i vadmån indexuppräkningen av underhållsbidragen med avbasbeloppshöjningarna mot tidigare visat sig lämpligt avvägd. Även vad gäller det nya systemet med underhållsbidrag ochbidragsförskott vid gemensam vårdnad torde man enligt motionärerna behövautvärdera både i vad mån det underlättat överenskommelser om gemensam vårdnadoch huruvida det funnits tendens till missbruk av systemet. Det senare finnsanledning att undersöka, eftersom vid behandlingen avunderhållsreformen avvisade regeringens förslag att - främst med anledning avinförandet av rätt till bidragsförskott vid gemensam vårdnad -görabidragsförskottet behovsprövat. Motionärerna hänvisar vidare till vad lagutskottet medanledning av en motion uttalade beträffande den nya avdragsrättens inverkan påmöjligheterna att utöva umgängesrätt, nämligen att det var betydelsefullt attregeringen följde utvecklingen. Vad utskottet anfört gav som sinmening till känna för regeringen. Enligt motionärerna bör utvärderingar av hurreformen utfallit inom de nämnda och andra områden för såväl underhållsskyldigasom underhållsberättigade lämpligen kunna ske i ett sammanhang. Avutvärderingen eventuellt föranledda förslag till ytterligare reformer får sedanbedömas med hänsyn till statsfinansiella möjligheter i den mån de skulle ledatill att samhällskostnaderna ökar. Motionärerna anser att även administrationen m. m. avunderhållsfrågorna behöver ses över. Många av dem som handlägger frågor omberäknande och fastställande av underhållsbidrag till barn har funnit att denya reglerna och tillämpningsföreskrifterna medfört att handläggningen blivitmer kostnadskrävande oeh komplicerad samt att reglerna inte gett de enhetligaresultat som avsågs. Också de ökade möjligheterna till jämkning av fastställdaunderhållsbidrag anses enligt motionärerna ha medfört merarbete och därmedökat personalbehov. Liksom i motion 901 påpekar motionärerna vidare att man,när det gäller fastställande av underhållsbidrag under bidragsförskottsnivån,synes praktiskt taget alltid stämma till tingsrätt även om parterna är ense,eftersom man inte vet om godtar enbart ett avtal. Motionärerna anser att, när det gäller fastställande ellerjämkning av underhållsbidrag, ett system borde övervägas som medger en avsevärdminskning av antalet processer inför tingsrätt. En möjlig lösning är att avtalsom upprättats under medverkan av advokat eller tjänsteman vid socialförvaltningnormalt bör godtas av , såvida inte några nya omständigheter tillkommit. En annan lösning skulle kunna vara att LU1981/82:2 6 redan innan avtalet slutgiltigt träffasfår en annan roll än f. n. Det nämnda får enligt motionärerna endast ses som exempelpå förhållanden som det riktats kritik emot sedan de nya reglerna börjattillämpas och som ser ut att inte endast utgöra problem i initialskedet. Väsenligt är att det administrativa förfarandet vad gällerunderhållsbidrag ses över, i syfte att bl. a. förenkla och förbilliga såväl församhället som för de berörda personerna genom bl. a. en mindre byråkratiskhandläggning. (S 1977:16)tillkallades för att göra en översyn av samhällsstödet tillensamstående föräldrar. Enligt direktiven har kommittén i uppgift att klarläggavilka behov av särskilda stödåtgärder som finns för dessa familjerutöver de generellt verkande insatserna för alla barnfamiljer. Utgångspunktenför utredningsarbetet skall vara att stödet skall riktas till barnen. Vidareframhålls i direktiven att syftet med samhällsstödet bör vara att barn tillföräldrar som lever åtskilda och barn vars ena förälder saknas skalltillförsäkras levnadsvillkor som så långt möjligt är likvärdiga dem somtillkommer barn med sammanboende föräldrar. I kommitténs uppdrag ingår att uppmärksamma frågan omavvägningen mellan vårdnadshavarens och den underhållsskyldiga föräldernsförsörjningsinsatser med hänsyn bl. a. till i vilken utsträckning de harutgifter för barnen samt deltar i vården av och omsorgen om dem. Enligtdirektiven måste också en avvägning ske så att största möjliga rättvisa skapasinom gruppen föräldrar som lever åtskilda, t. ex. mellan föräldrar somfortsätter att leva ensamma och föräldrar som ingår i nya familjebildningar.Detsamma gäller vid jämförelser mellan ensamstående och samlevande föräldrar. Inom oeh pågår f. n.arbete med en revidering av riktlinjerna för tillämpningen avunderhållsreglerna. Avsikten är att nya riktlinjer skall ges ut . I betänkandet behandlas tvåmotioner angående underhållsbidrag till barn. skedde en reform av reglerna omunderhållsskyldighet i och . Ett huvudsyfte medreformen var att underhållsbördan för underhållsskyldiga med svag ekonomiskulle mildras. Ett annat syfte var att en mer enhetlig bedömning av frågor omunderhållsbidrag skulle komma till stånd. Huvuddelen av reformen trädde ikraft . I fråga omunderhållsskyldighet mot barn gäller numera enligt föräldra- LU1981/82:2 7 balken (FB) att föräldrarnas underhållsplikt inte ärovillkorlig utan beror av deras ekonomiska förhållanden. Den nya principeninnebär inte bara att föräldrarna skall ha en viss ekonomisk bärkraft för attnågot underhåll över huvud taget skall utgå utan också att barnet kan göraanspråk på högre standard och därmed större underhåll ju bättre föräldrarnasekonomi är. Vidare gäller en uttrycklig regel om att omfattningen avunderhållsplikten skall bestämmas med ledning av vad som är barnets behov.Beträffande fördelningen av underhållsbördan mellan föräldrarna stadgas attföräldrarna sinsemellan skall ta del i kostnaderna för barnets underhåll varoch en efter sin förmåga. Principerna för föräldrarnas underhållsskyldighet har sinstörsta betydelse när det gäller att bestämma underhållsbidrag. I 7 kap. 3 § FBfinns vissa regler om beräkningen av underhållsbidrag, vilka ger ett merkonkret innehåll åt regeln om att underhållsskyldigheten inte är ovillkorligutan skall lämna den underhållsskyldige ett visst ekonomiskt utrymme att sörjaför sin egen person och för sin familj. De nya bestämmelserna i 7 kap. 3 § FB innebär att denunderhållsskyldige alltid får förbehållas vissa belopp för sitt eget och andrasunderhåll. Förbehållsbeloppet för den underhållsskyldiges eget underhåll skallomfatta skäliga bostadskostnader och andra vanliga levnadskostnader. Desistnämnda kostnaderna skall beräknas med ledning av ett normalbelopp somutgör av basbeloppet, dvs. Om särskilda skälföreligger får den underhållsskyldige vidare förbehållas ett belopp förunderhåll åt make eller samboende. Normalbeloppet utgör i sådant fall avbasbeloppet. Slutligen får den underhållsskyldige även förbehålla sig ettbelopp om av basbeloppet för underhåll av eget hemmavarande barn.Avräkning skall dock göras för vad som utges till barnet av den andre förälderneller för dennes räkning, exempelvis i form av bidragsförskott. Om detföranleds av omständigheterna i det särskilda fallet kan rätten dock bestämmaett annat förbehållsbelopp för hemmavarande barn. Vad som återstår sedan deangivna förbehållsbeloppen dragits av från den underhållsskyldigesnettoinkomst (dvs. bruttoinkomsten minskad med skatter) får i princip tas ianspråk för täckande av barnets behov av underhållsbidrag. En nyhet i FB är vidare att en förälder som är skyldig attbetala underhållsbidrag fr. o. m. har rätt att göra avdragpå bidraget, om han eller hon har haft barnet hos sig under en sammanhängandetid av minst fem hela dygn. Avdraget är 1/40 av underhållsbidraget för varjehelt dygn som barnet vistas hos föräldern. Avdraget beaktas i princip även ifall då bidragsförskott utgår. Genom underhållsreformen begränsades vidare den årligaindexuppräkningen av underhållsbidrag till barn. Enligt lagen (1966:680) omändring av vissa underhållsbidrag sker indexuppräkningen numera med 7/10 av detprocenttal varmed basbeloppet ändrats sedan föregående justering. LU1981/82:2 8 Nära samband med bestämmelserna omunderhållsbidrag har reglerna i lagen (1964:143) om bidragsförskott.Bidragsförskott utgår i princip när ingendera eller bara den ena föräldern harvårdnaden om barnet. Har båda föräldrarna vårdnaden gemensamt kanbidragsförskott utgå om den ene föräldern inte varaktigt bor tillsammans medbarnet. Bidragsförskott utgår av basbeloppet. Vissaundantag finns dock. Sålunda gäller bl. a. att om ett fastställtunderhållsbidrag uppenbarligen understiger vad den underhållsskyldige börbetala i bidrag, utgår bidragsförskottet inte med högre belopp änunderhållsbidraget. Till ledning för barnavårdsnämnder när de medverkar vidupprättande av avtal om underhållsbidrag och för försäkringskassornashandläggning av ärenden om bidragsförskott har i samråd medriksförsäkringsverket utarbetat riktlinjer för beräkning av föräldrarsbidragsskyldighet. De nämnda myndigheterna har utarbetat ett tilläggtill riktlinjerna, vilket innehåller normer för bostadskostnader m. m. I motion 1980/81:901 framhålls att somförflutit sedan underhållsreformen trädde i kraft det har visat sig att de nyareglerna orsakat vissa problem. Ett av dessa problem sammanhänger enligt motionärerna medsamspelet mellan underhållsreglerna och bidragsförskottslagen, bl. a.bestämmelserna i denna om reducering av bidragsförskott. Före de nya reglernastillkomst kunde man enligt motionärerna i många fall då avtal skulle träffas omunderhållsbidrag få ett bestämt förhandsbesked från i frågaom vad som kunde anses utgöra ett skäligt bidrag. Om beskedet var gynnsamtkunde avtal om underhållsbidraget sedan träffas eller - när det gälldeskilsmässofallen - gemensam ansökan inlämnas till tingsrätten. På detta viskunde man i av fallen undvika en domstolsprövning. Såväl frånadvokathåll som från sociala myndigheter har, påpekar motionärerna, framkommitatt man efter underhållsreglernas ikraftträdande nästan aldrig kan få sådanabesked från försäkringskassorna. Man anser .sig numera aldrig kunna träffanågra överenskommelser om underhållsbidrag under bidragsförskottsnivån medhänsyn till risken för en reducering av bidragsförskottet. Man måste därför sågott som undantagslöst ansöka om stämning på den underhållsskyldige. Förutomden onödiga arbetsbelastning som härigenom uppstår på tingsrätterna och andrakostnadsökningar medför den nuvarande ordningen också ekonomiska nackdelar förden underhållsberättigade. Andra nackdelar som de nya reglerna i förening fört med sig är enligt motionärerna en kraftigbyråkratisering och en ökad administrativ apparat. Från olika håll har detenligt motionärerna också gjorts gällande att det i underhållsreglernafastställda förbehållsbeloppet för den underhållsskyldiges egna levnadsomkostnaderär för lågt. Vidare saknar man klara regler om vad som skall anses vara skäligabostadskostnader för den underhållsskyldige. Det har också visat sig attpraxis när det gäller bidragens storlek är mycket skiftande. LU1981/82:2 9 Mot bakgrund av det anförda kan detenligt motionärerna finnas behov av att reglerna ändras i vissa avseenden.Motionärerna anser att behovet av ändringar inte kan bedömas innaneffekterna avreformen utvärderats. En sådan utvärdering bör därför komma till stånd. Den börske snabbt. Motionärerna yrkar att vad som anförts om en skyndsam utvärderingbör ges regeringen till känna. Motionärerna i motion 1980/81:1583 anser att det nu finnsanledning att se över i vad mån intentionerna bakom underhållsreformenuppfyllts, bl. a. huruvida de nya reglerna medfört lättnader i underhållsbördanför de underhållsskyldiga med svag ekonomi i den utsträckning som avsågs.Likaså kan det vara påkallat med en bedömning i vad mån indexuppräkningen avunderhållsbidragen med av basbeloppshöjningarna mot tidigare 100 %visat sig lämpligt avvägd. Även vad gäller det nya systemet med underhållsbidrag ochbidragsförskott vid gemensam vårdnad torde man enligt motionärerna behövautvärdera både i vad mån det underlättat överenskommelser om gemensam vårdnadoch huruvida det funnits tendens till missbruk av systemet. Motionärerna hänvisar vidare till vad lagutskottetuttalade beträffande avdragsrättens inverkan på möjligheterna att utövaumgängesrätt, nämligen att det var betydelsefullt att regeringen följdeutvecklingen. Enligt motionärerna bör utvärderingar av hur reformen utfallitinom de nämnda och andra områden för såväl underhållsskyldiga somunderhållsberättigade lämpligen kunna ske i ett sammanhang. Av utvärderingeneventuellt föranledda förslag till ytterligare reformer får sedan bedömas medhänsyn till statsfinansiella möjligheter i den mån de skulle leda till attsamhällskostnaderna ökar. Motionärerna anser att också administrationen m. m. avunderhållsfrågorna behöver ses över. De nya reglerna ochtillämpningsföreskrifterna anses på många håll ha medfört att handläggningenblivit mer kostnadskrävande och komplicerad samt att reglerna inte gett deenhetliga resultat som avsågs. Även de ökade möjhgheterna till jämkning av fastställdaunderhållsbidrag anses enligt motionärerna ha medfört merarbete oeh därmed ökatpersonalbehov. Liksom i motion 901 påpekas vidare att vid fastställandeav underhållsbidrag under bidragsförskottsnivån man synes praktiskt tagetalltid stämma till tingsrätt även om parterna är ense, eftersom man inte vet omförsäkringskassan godtar enbart ett avtal.