bet · G501NU56 · 1981-12-31 00:00:00 — Denna uppfattning kommer också till uttryck ipropositionen och delas i princip av utskottet. Avgörande bör i stället varaom den som förvärvar aktierna genom förvärvet får en reeU makt i företagetdärest han skulle välja att utnyttja sitt aktieinnehav på en bolagsstämma. Detär härvidlag utan betydelse om aktierna urspmngligen anskaffats som enbart enportföljinvestering. Frågan är i stället på vilken nivå tillståndsplikten börinträda. Utskottet kan ansluta sig till uppfattningen i propositionen atttiUståndsplikt bör inträda om något av gränsvärdena 10, 20, 40 eller 50 procentöverskrids. Denna regel är emellertid inte tillräcklig. Även innehav avbetydligt mindre aktieposter kan, som bl. a. koncentrationsutredningenkonstaterat, medföra s. k. dominerande minoritetsställning på en bolagsstämma.Utskottet vill erinra om att statens industriverk i utredningen (SIND 1980:5)Ägandet i det privata näringslivet har kartlagt ägarkoncentrationen inom destörte svenska företagen. Av utredningen framgår bl. a. att ett jämförelsevislitet eget aktieinnehav ändå kan medföra stort inflytande på en bolagsstämma,särskilt om bolagets aktier i övrigt är spridda på många händer (jfr NU1981/82: 34). NU 1981/82:56 19 Motbakgmnd härav finner utskottet det motiverat att förvärvskontrollen utformas pådet sätt som motionärerna föreslagit. Såsomen allmän fömtsättning vid tillståndsprövningen gäller enligt gällande rättoch enligt propositionen att tillstånd skall meddelas, om del inte strider motnågot väsentligt allmänt intresse. I motionen föreslås att tillstånd skallmeddelas, såvida det inte med hänsyn till det inflytande som härigenom kan uppkommaöver svenskt företag eller svenskt näringsliv är oförenligt med aUmäntintresse. Utrymmet för tillstånd minskas sålunda något i jämförelse medregeringens förslag. Utskottetvill framhålla atl man vid tillståndsprövningen bör ta hänsyn till dels detutländska inflytandet, dels de allmänna intressen som berörs av etableringen.Därvid träder de av statsmakterna fastlagda målen för näringspolitikennaturligtvis fram: full sysselsättning, snabb ekonomisk tillväxt, rimligprisstabilitet, balans i ulrikesbetalningarna, inkomstutjämning och regionalbalans. TiU gmnd för bedömningen bör alltså läggas de principer somstatsmakterna fastlagt rörande arbetsmarknad och näringsliv i allmänhet ochutvecklingen inom olika branscher i synnerhet. Med hänsyn härtill godtarutskottet motionärernas förslag till formulering av det aktuella stadgandet. Imotionen föreslås vidare att tillslåndsmyndigheten vid tillståndsprövningenskall kunna sälta upp villkor för ett förvärv. Denna möjlighet har avvisats ipropositionen. Lagförslaget innehåller i stället en bestämmelse om attmyndigheten i tillständsbeslutet skall kunna ange sådana åtaganden somförvärvaren eller, vid aktie- eller andelsförvärv, det bolag som avses medförvärvet har gjort i ärendet och som har tillagts betydelse vid prövningen. Utskottetvill till en början framhålla att det i ärenden angående tillstånd tillföretagsförvärv kan uppkomma farhågor för att ägarbytet skall leda tillväsentliga olägenheter från allmän synpunkt. Vad som framför allt kan befarasär atl verksamheten vid det övertagna företaget kommer att medföra sådanaförändringar att del kan gå ut över de anställdas anspråk på tryggsysselsättning. I stort sett torde frågor av sådan natur komma atl utförligtbehandlas vid tiUståndsprövningen. Med hänsyn till de bristande insynsmöjligheternai särskilt de multinationella företagen är del dock enligt utskottets meningrimligt att tillståndsmyndigheten erhåller en rätt att förena tillståndet medvillkor. Effekten av ett sådant villkor får naturligtvis inte bli att detutlandsägda företaget diskrimineras. Enligt utskottets mening föreligger detdock ingen risk för detta, eftersom syftet med föreskriften endast är attsäkerställa att företagel följer gällande avtal och bestämmelser. Utskottet tillstyrkeralltså motionsförslaget på denna punkt. Imotion 1981/82:2475 (s) föreslås vidare atl en fortlöpande verksamhetskontrollav de utiandsägda företagen införs. Utskottethar i det föregående redan anslutit sig till tanken på atl bestämmelser om ensådan kontroll införs. Utskottet vill härvid slå fast att till NU 1981/82:56 20 grundför verksamhetskontrollen skall ligga principen om reell likställdhet mellanutlandsägda och inhemska företag. Genom verksamhelskontrollen skulle mannämligen kunna säkerställa dels att de utlandsägda dotterbolagen fullgör lag-och avtalsenliga förpliktelser vad beträffar informations-ochförhandlingsskyldighet, dels att bolaget följer de villkor som uppställts isamband med förvärvstillståndel. Närdet gäller utformningen av en verksamhetskontroU bör man enligt utskottetsmening hålla i minnet atl erfarenheterna från de utlandsägda företagensverksamhet här i landet är övervägande goda. Ett kontrollsystem måste därförges en omfattning och inriktning som står i rimligt förhållande till deerfarenheter vi haft av dessa förelag. Utskottet anser med hänsynhärtill att det inte finns anledning atl utöva någon fortlöpande kontroll avverksamheten med andra medel än sådana som är tillämpliga pä här i landetverksamma företag över huvud taget. Uppkommer det problem som har sin grund iatt företaget står under bestämmande inflytande av utländska ägare och kanproblemet inte lösas på annat sätt, är det dock önskvärt att saken kan angripasi särskild ordning. Utskottet delar motionärernas uppfattning att förekommandeproblem bör lösas vid förhandlingar mellan samhället och företaget.Förhandlingarna skall, som motionärerna föreslår, kunna initieras av encentralt avtalsslutande organisation, berörd kommun eller - efter särskildframställning - statens industriverk, som också skall ha rätt atl frånföretaget infordra de upplysningar som krävs för att bedöma de aktuellafrågorna. Misslyckas förhandlingarna bör regeringen få möjlighet att ta uppnya förhandlingar med företaget. För de sannolikt sällsynta fall då företagetinte frivilligt inställer sig till en förhandling eller om del bedöms somnödvändigt för att tillgodose allmänt intresse bör regeringen enligtutskottets uppfattning kunna uppställa vitessanktionerade villkor rörandeverksamheten vid företaget. Utskottetmenar sammanfattningsvis att regeringens förslag till ny lagstiftning böromarbetas på de punkter som utskottet här har angivit. Med hänsyn till attändringarna delvis är av genomgripande natur bör propositionen avslås såvittavser förslaget till lag om utländska förvärv av svenska företag m.m.Regeringen bör av anmodas att utarbeta ett nytt förslag, baserat påde synpunkter som angivils i motionen. Med hänvisning till det anfördatillstyrker utskottet avslagsyrkandet i motion 1981/82: 2475 (s). Äveni motion 1981/82:2476 (vpk) föreslås att propositionen avslås i denna del, låtvara med en delvis annorlunda motivering. I konsekvens med utskottets inställningbeträffande motion 1981/82:2475 (s) tillstyrker utskottet yrkandet. delsatt den del av utskottets yttrande på s. 16 som börjar med "Ienlighet" och slutar med "i fråga" bort ha följande lydelse:Lagutskottet föreslår avslutningsvis att näringsutskottet med anledning NU 1981/82:56 21 avpropositionen och motion 1981/82:2474 (s) godkänner vad utskottet anfört omutlännings förvärv av fritidsfastighet. Avvad utskottet anfört i detta avsnitt av betänkandet framgår attutskottet tiU fuUo delar de synpunkter som lagutskottet anfört. Som utskottettidigare (s. 12) redovisat finns det emellertid ett nära samband mellanförslagen tiU lag om utiändska förvärv av svenska företag m. m. och till lag omutländska förvärv av fast egendom m. m. Om avslår propositionensåvitt avser det första av dessa lagförslag kan enligt utskottets mening medhänsyn till nämnda samband inte heller det andra lagförslaget godtas. Detsammagäller f. ö. även i fråga om följdlagstiftningen. Pågmndval av det anförda avstyrker utskottet förslaget tiU lag om utländskaförvärv av fast egendom m.m. Detta ställningstagande innebär attutskottet tiUstyrker avslagsyrkandet i motion 1981/82:2476 (vpk) i denna del. Desynpunkter utskottet i det föregående framfört angående utiänning-ars förvärvav fritidsfastighet bör enligt utskottets mening beaktas i samband med en nylagstiftning om utländska förvärv av fast egendom. Denna uppfattning bör gesregeringen tiU känna som mening. Yrkandet i motion 1981/82; 2474 (s)skulle därigenom tillgodoses i väsentlig mån. dels att den del av utskottets yttrande på s. 16som börjar med "Mot förslagen" och slutar med "motsvarandedel" bort ha följande lydelse: Ikonsekvens med utskottets ställningstagande beträffande lagen om utländskaförvärv av svenska företag m. m. och lagen om utiändska förvärv av fastegendom m. m. avstyrker utskottet propositionen även såvitt avserföljdlagstiftningen. Detta innebär även att utskottet tillstyrker avslagsyrkandeti motion 1981/82; 2476 (vpk) i denna del. dels att utskottet under 13 bort hemställa attriksdagen 1. med bifall till motion1981/82:2475 yrkande 1 och motion 1981/ 82:2476 yrkande 1 avslår proposition1981/82; 135, 2. med bifall tiU motion1981/82:2475 yrkandena 2 och 3 och med avslag på motion 1981/82:1930 och motion1981/82:2476 yrkande 2 hos regeringen begär förslag till lag om utländskaförvärv av svenska företag m. m. i enlighet med vad utskottet har anfört, 3. hos regeringen begär förslagtill lag om utländska förvärv av fast egendom m.m. och därvid med anledning avmotion 1981/ 82:2474 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet haranfört om tUlstånd för utländska medborgare att förvärva fritidsfastighet iSverige. NU1981/82:56 (LU 1981/82: 3 y) 22 1981/82:3 y över proposition 1981/82:135 i vad avser förslag tilllagstiftning om utländska förvärv av fast egendom m. m. jämte motion I proposition 1981/82:135 föreslåsatt lag om vissa inskränkningar i rätten att förvärva fast egendom m.m. och lag om vissa inskränkningar i rätten att sluta svenskthandelsbolag m. m. skall ersättas av tvä nya lagar, nämligen lagen om utländskaförvärv av svenska företag m. m. och lagen om utländska förvärv av fast egendomm. Till grund för förslagen ligger ett av utredningen omutländska övertaganden av svenska företag avgivet belänkande (SOU 1978:73)Kontroll av utländsk företagsetablering i m. m. har beslutat att anhålla om yttrande avlagutskottet över förslaget till lag om utländska förvärv av fast egendom,förslaget till promulgationslag samt följdändringar i annan lagstiftning jämteev. Med anledning av propositionen har väckts tre motioner. Avdessa berör endast motion 1981/82:2474 av () den del avpropositionen som lagutskottet skall yttra sig över. Lagutskottetfår anföra följande. En lagfäst kontroll av utländskt inflytande över mark ochnaturtillgångar har funnits i . En mer ingåendereglering tillkom dock först med lag. Det grundläggande syftet medlagen var att bevara naturtillgångar i inhemsk ägo och att trygga vårsjälvbestämmanderätt på det ekonomiska området. Lagens bestämmelser omkontroll av utländska förvärv av mark och naturtillgångar har i sak varitväsentligen oförändrade sedan lagens tillkomst. skärptes dockbestämmelserna om utländska medborgares möjligheter att förvärva fritidsfastigheter. Det nu föreliggande förslaget till lag om utländskaförvärv av fast egendom m. m. ersätter lag i de delar som avserkontroll över utländska förvärv av fast egendom och gruvrättigheter.Lagförslaget innebär att bestämmelserna moderniseras och förenklas. I sakligthänseende innehåller förslaget endast smärre ändringar i förhållande till 1916års lag. Bland de föreslagna ändringarna kan nämnas atl kretsen avde rättssubjekt för vilka tillståndsplikt föreligger - i lagen benämndakontrollsubjekt -utökats med svenska stiftelser och svenskabostadsrättsföreningar som har till huvudsakligt ändamål att upplåtafritidsbostäder åt medlemmar. Vidare föreslås en ny ordning för hur beslutanderätteni tillståndsärenden skall NU1981/82:56 (LU 1981/82: 3 y) 23 I motion 2474 yrkas att med anledning avpropositionen skall skärpa reglerna om utländsk medborgares förvärv avfritidsfastigheter. vill till en början framhålla attbestämmelserna lag är svåröverskådliga och besvärliga att tillämpa.I vissa fall har bestämmelsernas utformning lett till osäkerhet omlagstiftningens innebörd. Utskottet vill i sammanhanget påpeka att uttalandel ipropositionen på s. 67 att får avslå en ansökan omförvärvstillstånd endast när det gäller fritidsfastigheter inte är riktigt.Enligt den ändrade ordning för tillståndsprövning som riksdagenpå lagutskottets förslag införde 1975 (LU 1975:27) kan avslå enansökan om förvärvstillstånd även i vissa andra fall (se även 1976 s. 396). Med hänsyn till de brister som finns i utformningen av1916 års lag är det enligt utskottets mening tillfredsställande att lagen nuföreslås bli ersatt med en modern lagstiftning. Utskottet anser del vara enbetydande fördel att härvid bestämmelserna om utländska förvärv av svenskaföretag och bestämmelserna om utländska förvärv av fast egendom ochnaturtillgångar har upptagits i två skilda lagar. De föreslagna sakliga nyheterna i förhållande till 1916års lag föranleder inga särskilda uttalanden från utskottets sida. Inte hellerhar utskottet några erinringar mot de föreslagna följdändringarna. Utskottet övergår härefter till den i motionen berördafrågan om utländsk medborgares förvärv av fritidsfastigheter. Förutsättningarnaför förvärvstillstånd regleras i den nya lagen i 8 och 10 §§. Bestämmelsernahar samma principiella innebörd som de bestämmelser som infördes genom 19''5års reform. Bestämmelserna innebär att förvärvstillstånd i princip skall meddelasutländsk medborgare om hinder inte möter med hänsyn till vissa allmännaintressen, t. ex. egendomens lämplighet för fritidsändamål, eller med hänsyntill förvärvarens personliga förhållanden. För sådana områden av landet där detråder ett stort efterfrågetryck på fritidsbostäder gäller därutöver en särskildbestämmelse. Enligt denna (10 §) får utlänning inte förvärva fritidsfastighetsom är belägen inom ett område där efterfrågan på fritidsfastigheter är säbetydande att på grund därav risk föreligger för en stegring avfastighetsvärdena. Förbudet mot förvärvstillstånd gäller dock inte om denutländske medborgaren tidigare varit svensk medborgare eller på annat sätt harsärskild anknytning till . 1 motionen anförs att del nu föreliggande lagförslagetinte innebär några andra ändringar när det gäller frilidsfastigheter än altbostadsarrende förs in under tillslåndspliktiga förvärv. Motionären kritiserarvidare att propositionen inte berör den praxis som uppstått när det gäller attavgöra vad som skall förstås med rekvisitet särskild anknytning till Sverige.Enligt motionären kan starkt sättas i fråga om den omständigheten att enutlänning hyr fritidshus i bör konstitueraen särskild anknytning till . Motionären framhåller att det förekommeratt utländska NU1981/82:56 (LU 1981/82: 3 y) 24 medborgare i sådana fall får förvärvstillstånd. Enligtmotionärens mening är detta inte rimligt och överensstämmer inte heller med deintentioner som låg bakom lagändringar. Motionären framhåller att delär angeläget alt vid antagandet av den nya lagen uttalar attförhyrning av fritidshus - annat än - inte bör medföraatt utiändsk medborgare anses ha särskild anknytning till . Utskottet erinrar om att syftet med lagstiftningvar att tillståndsgivningen, i fråga om förvärv av frilidsfastigheter, skullebli mer restriktiv när det gällde utländsk medborgare ulan särskild anknytningtill . För utländska medborgare med särskild anknytning till Sverigeföreslogs inga inskränkningar i den rådande liberala tillståndsgivningen. Medanledning av motionärens uttalanden om bostadsarrende vill utskottet påpeka atttillståndstvång för utlänning i'fråga om avtal om bostadsarrende förfritidsändamål infördes redan i samband med reform. Syftet härmed varatt förhindra försök att kringgå de nya restriktiva reglerna om förvärv avfritidsfastighet. lagstiftningsärende uttalade lagutskottet (LU1975:27 s. 12) att det mot bakgrund av det då kraftigt ökade utländskaintresset för fritidsmark i inte rimligen kunde anföras någraprincipiella erinringar mot att tillståndsgivningen i fortsättningen skulle blimer restriktiv för utländska medborgare utan särskild anknytning till Sverige.Den föreslagna lagtekniska lösningen gav enligt utskottets mening knappastanledning att befara att det skulle uppstå några särskilda svårigheter attomsätta lagändringarna i praktisk tillämpning. Med hänsyn till alt denföreslagna lagstiftningen innebar viktiga nyheter av i viss mån principiellnatur underströk utskottet vikten av att utvecklingen på området följdes meduppmärksamhet från statsmakternas sida. Mot bakgrund av det anförda och med beaktande av attfrågan om utlännings rätt att förvärva fritidsfastighet i vid fleratillfällen - (LU 1981/82:1) - aktualiserats iriksdagen är det enligt utskottets mening beklagligt att i propositionen intelämnas någon redogörelse för utvecklingen på området eller för den praxis somutbildats i lillståndsärenden. Inte heller innehåller propositionen annat änmycket kortfattade uttalanden till ledning för tolkningen av bestämmelserna.När det gäller den i motionen berörda frågan om bedömningen av när en utlänningskall anses ha särskild anknytning till hänvisas endast till vad somsägs i fråga om förvärv, av småhus. I det sammanhanget uttalar sigdepartementschefen emellertid endast för att en utlänning som är stadigvarandebosatt här i landet bör kunna få tillstånd atl förvärva egen bostad. Vad sombör krävas för att en person, som inte är bosatt här i landet, skall kunnaanses ha särskild anknytning till berörs över huvud taget inte. Lagutskottetvill för sin del framhålla följande. Det är enligt utskottets mening viktigt att gällandebestämmelser inte tillämpas på sådant sätt att utländska medborgare som ärbosalla utomlands NU1981/82:56 (LU 1981/82: 3 y) 25 förhindras att förvärva fritidshus i vårt land. Sådanaförvärv kan i vissa delar av landet innebära ett önskvärt tillskott tillbebyggelsen som kan bidra till atl landskapet hålls öppet, att möjligheternaatt upprätthålla vissa former av samhällsservice ökar och atl befintliga menoutnyttjade byggnader används på ett nyttigt sätt. I andra delar av landet, därkonkurrensen Om fritidsbebyggelsen är stor, är lägel ett annat. Där bör endastutlänningar som har särskild anknytning till landet kunna förvärvafritidsfastigheter. I samband med behandlingen av två motioner (m,fp), som berörde frågor om utlännings rätt att förvärva fritidsfastighet,-besökte utskottet och inhämtade synpunkter på gällandelagstiftning från företrädare för . Det framgick därvid att detutbildat sig en fast praxis när del gällde atl avgränsa sådana områden inom vilkaefterfrågetrycket är så stort att utlännings rätt att förvärva fritidsfastighetbör begränsas. Utskottet kunde vidare med ledning av inhämtade uppgifter ochtillgänglig statistik från andra län konstatera att gällande regler ger utrymmeför den restriktivitet som kan anses erforderlig i fråga om förvärv avfrilidsfastigheter av utländska medborgare utan särskild anknytning tillSverige. Enligt vad utskottet erfarit har emellertid under densenaste tiden i flera tillståndsärenden åberopats att det f. n. över huvudtaget inte finns någon större efterfrågan på fritidsfastigheter inom landet.Med anledning härav vill utskottet understryka att vid bedömningen av om detföreligger ett efterfrågetryck inom ett område hänsyn måste tas tillförhållandena under en inte alltför kort lidsperiod. En tillfällig nedgång iefterfrågan på fritidsfastigheter till följd av en konjunkturnedgång eller avandra orsaker bör inte ges möjUghet att inverka på tillståndsprövningen. Av betydelse för vilken effekt förbudet för utlänning attförvärva fritidsfastighet inom efterfrågeområden skall få är, såsom motionärenpåpekar, tolkningen av begreppet särskild anknytning tUl . Om begreppetges en alltför liberal tolkning kan undantagen från förbudet bli så många attsyftet med förbudsbestämmelsen motverkas. Utskottet delar till en början departementschefensuppfattning att en utländsk medborgare, som är stadigvarande bosatt här ilandet, måste anses ha särskild anknytning tiU . När det gäller utlänning,som inte är bosatt i landet, ger som tidigare nämnts propositionen inte någonledning till tolkning av vad som skall anses utgöra särskild anknytning. I 1975års lagstiftningsärende uttalade departementschefen i denna fråga endast (prop.1975:65 s. 11) att del beträffande den som inte stadigvarande vistas i Sverigeutan enbart kommer hit under sin fritid bör krävas att besöken skett och med viss regelbundenhet. Vid det ovannämnda besöket i Kronobergslän framkom att där brukar kräva för alt särskild anknytningskall anses föreligga att sökanden vistats i ca en månad underen tidsperiod av . Enligt vad utskottet inhämtat varierar praxis någotmellan olika län. Regeringen har i flera fall gett tillstånd till NU 1981/82:56 (LU1981/82:3 y) 26 förvärvav fritidsfastighet då förvärvaren regelbundet vistats i på sin fritidunder en tidsperiod av . Det har inte krävts att vistelsen skall ha varitförlagd till samma plats. Utskottetvill för sin del framhålla att när det gäller utlänning som tillfälligt vistasi och då pä olika platser i landetförefaller en vistelseperiod väl kort för att det skall kunna ansesatt vederbörande har fått särskild anknytning till . Enligt utskottetsmening kan det synas rimligt att kräva en vistelse i landet under åtminstone6-7 år. Tidsperioden bör dock kunna sättas lägre då sökanden har regelbundethyrt samma fastighet. Om i sådana fall fastighetsägaren önskar försälja sinfastighet kan det vara rimligt att hyresgästen ges möjlighet att förvärvafastigheten även om hyresperioden varit något kortare än den angivnatidsperioden. Andra omständigheter som bör kunna påverka bedömningen av om detföreligger särskild anknytning är självfallet släktskapsförhållanden,arbetsförhållanden o.dyl. Idetta sammanhang vill utskottet rikta uppmärksamheten på en relativt nyföreteelse. Det förekommer sålunda att svenska byggföretag har på kontinentenbörjat utbjuda till försäljning hela stugbyar i . Enligt utskottetsmening är det angeläget att i sådana fall särskild försiktighet iakttas vidtillståndsprövningen. Avslutningsvisvill utskottet stryka under betydelsen av att man får till stånd en fast ochenhetlig praxis i fråga om tiUstånd till utlännings förvärv avfritidsfastighel. EnUgt utskottets mening bör det vara en uppgift förlänsstyrelsens styrelse att följa utvecklingen på området inom det egna länet. föreslår att näringsutskottethemställer att med anledning av propositionen och motionen godkännervad ovan anförts om utlännings förvärv av fritidsfastighet. Närvarande:Lennart (), (), (), (). (), i (s), MartinOlsson (c), (), (), (), MarianneKarlsson (c), (), () och ().