bet · G501SoU42 · 1981-12-31 00:00:00 — Eff hygieniskt gränsvärde anger denhögsta halt av en luftförorening, under vilken en person som utsätts förföroreningen avses vara skyddad mot ohälsa. träddearbefarskyddsstyrelsens nya kungörelse om hygieniska gränsvärden i kraft (AFS1981:8). I kungörelsens gränsvär-delisfa, som är en reviderad upplaga av enmotsvarande lista , har ca 30 nya ämnen förts in och ett femtiotaländringar av tidigare gränsvärden gjorts. För vissa ämnen (f. n. bly ochkadmium) har s. k. biologiska gränsvärden fastställts. I anslutning härfillanförs i arbefarskyddsstyrelsens kommentarer fill kungörelsen aff koloxid,kvicksilver, styren och trikloretylen utgör andra exempel pä ämnen för vilkabiologisk kontroll är möjlig. Man kan genom analys av biologiska prover få enkompletterande information, t. ex. om den mängd skadlig substans som denexponerade tagit upp. Relevanta, biologiska mätresultat som erhålls vidanalyser av t. ex. blod, urin eller utandningsluft kan tillmätas avgörandebetydelse vid en bedömning av vilka kvantiteter av de undersökta ämnena somenskilda får utsättas för. I kommentarerna förutsäfts aff åtgärder på längresikt vidtas som tryggar aff gränsvärdet för ämnet i inandningsluften infeöverskrids. En ny reviderad gränsvärdelista vänfas fill . En närmare redogörelse för bakgrunden till systemet medhygieniska gränsvärden har lämnats i socialutskottets betänkande SoU 1978/79:33(s. 3). Dokumentationen bakom griinsvärdena är allmänna handlingar och SoU1981/82:42 19 därmed i princip tillgängliga för allmänheten.Inskränkningar i rätfen atf fa del av allmänna handlingar regleras isekretesslagstiftningen. Vid 1978/och fidigare under innevaranderiksmöte har haft aff ta ställning fill eft motionsyrkande frånvänsterpartiet kommunisterna om atf minst en tiofaldig säkerhetsmarginal skulletillämpas vid fastställande av hygieniska gränsvärden. Vid beräkningen skulleman utgå från den lägst kända nivå som misstänktes ge akut eller kroniskskadlig påverkan. Dokumentationen bakom varje gränsvärde skulle offentliggörasi detalj. I sift av godkända betänkande SoU 1978/79:33erinrade utskottet om aff utskottet vid tillkomsten av arbefsmiljölagen hadeutgått från atf krav från bl. a. de fackliga organisationerna skulleuppmärksammas av arbefarskyddsstyrelsen i arbetet med gränsvärdelisfan.Utskottet förutsatte aff def av motionärerna nu framförda kravet skulle kommaaff uppmärksammas av arbefarskyddsstyrelsen vid arbetet med revidering avgränsvärdelistan och prövas mot de vid tillkomsten av arbetsmiljölagenuppdragna riktlinjerna för arbetet. Vad särskilt gällde frågan om dokumentationerinrade utskottet om ställningstagande till enmofion om information rörande arbetsmiljöriskerna. Frågan om spridning av dendokumentation som ligger bakom gränsvärdena var enligt utskottets mening enfråga som borde behandlas inom ramen för den utredning som då hade begärt(beträffande denna utredning: se nedan). Resultatet av den utredningen bordeavvaktas, framhöll utskottet. Med hänvisning till det anförda avstyrktesmofionen i aktuella delar. I betänkande SoU 1981/82:15 avstyrkte utskottetmofionsyrkandet under hänvisning till sina i 1978/betänkande framfördasynpunkter. Därutöver underströk utskoffef aft en ny och jämfört med dentidigare listan betydligt utvidgad gränsvärdelisfa hadefastställts av arbetarskyddssfyrelsen. Eff betydande antal gränsvärden harsänkts i den nya listan. I fråga om dokumentationen bakom de hygieniskagränsvärdena kan nämnas, atf arbefarskyddsstyrelsen i sin vetenskapligaskriftserie Arbete och hälsa utgivit tvä skrifter av intresse i sammanhanget,nämligen Underlag för hygieniska gränsvärden (1981:19) samt Principer ochrekommendationer för provtagning och analys av ämnen upptagna på listan överhygieniska gränsvärden (1981:20). I den första av dessa skrifter har den s. k.kriteriegruppen för hygieniska gränsvärden vid arbefarskyddsstyrelsensarbetsmedicinska avdelning avgivit utlåtanden om def vetenskapliga underlagettill den vid fillsynsavdelningen verksamma föreskriffsgruppen. Vidare kan detantas att det väntade betänkandet från utredningen (1979:01) ominformation rörande arbetsmiljörisker (INRA) kommer aff tillföra diskussionenom behovet av och möjligheterna fill spridning av den dokumentation som liggerbakom gränsvärdena nytt material. Arbefarskyddsstyrelsen har utgivitanvisningar och föreskrifter om gränsvärden också i fråga om andraarbefsmiljöfakforer än luftföroreningar, t. ex. SoU1981/82:42 20 beträffande buller och olika slags strålning. År 1976utgav arbetarskyddssfyrelsen Anvisningar nr 110 Buller i arbetslivet medgenerella regler om åtgärder fill förebyggande av skada och ohälsa genompåverkan av buller på arbetsplatsen. I inledningen fill anvisningarna sägs bl.a. aff risk för bullerskada efter mångårig exponering för buller anses normalfinte föreligga om ljudnivån understiger (A) ekvivalent ljudnivåunder en typisk arbetsdag. Enligt anvisningarna skall buller i arbetslokalhållas på en nivå som är godtagbar med hänsyn till verksamhetens art. I verksamhetdär arbetstagare exponeras för buller med en ekvivalent ljudnivå överstigande85 decibel (A) under en typisk arbetsdag skall arbetsgivare i samråd medarbetstagare genomföra systematisk bullerbekämpning och vidta lämpligahörselskyddande åtgärder. Om buller på arbetsplats ej genom skäligabullerbegränsande åtgärder kan nedbringas under (A) ekvivalentljudnivå skall lämpliga hörselskydd tillhandahållas av arbetsgivaren ochanvändas av arbetstagaren. Ett förslag till kungörelse om buller har nyligenremissbehandlats och avses bli behandlat av verkssfyrelsen under hösten 1982.Förslaget innebär bl. a. aff den högsta tillåtna bullernivån på en arbetsplatssätts lägre än vad som gäller enligt nuvarande anvisningar. Särskilda anvisningar (nr 110:1) för infraljud ochultraljud i arbetslivet har utfärdats . Beträffande inomhusbelysning finns en riktlisfa utarbetadav Ljuskultur med medel från arbetarskyddssfyrelsen. Listan används t. ex. avförefags-hälsovårdspersonal vid mätningar. För arbete vid bildskärmsterminalerfinns en anvisning från arbetarskyddssfyrelsen, (nr 136) , som ävenhar fastställt föreskrifter om lasersfrålning (AFS 1981:9).Sfrålskyddsinstifuféf har utgivit rekommendationer rörande UV-strålning, vilkabaserats på internationella gränsvärden. Även arbefarskyddsstyrelsen förberederföreskrifter angående sådan strålning. Föreskrifter om mikrovågsugnar harutfärdats (AFS 1979:6). Gällande anvisningar rörande radiofrekvent strålning(nr 111 ) kommer aff arbetas om till föreskrifter. har lagt fram promemorian(Ds S 1981:8) Behandling med kortvåg, mikrovåg och ultraljud. Utredningensförslag har remissbehandlats och är nu föremål för överväganden iregeringskansliet. har vid två fidigare tillfällen tagit ställningfill mofionsyrkanden om införande av bindande gränsvärden för buller (SoU1979/80:5 och 1981/82:15). I def sistnämnda betänkandet, vilket godkänts avriksdagen, hänvisade utskottet fill def arbete med aff utarbeta föreskrifterför buller som pågår inom arbetarskyddssfyrelsen och avstyrkte mofionen. under innevarande har riksdagenbehandlat eff motionsyrkande som, liksom , efterlyste föreskrifter förbelysning och ickejoniserande strålning. Utskottet lämnade en redogörelse förantagna eller planerade anvisningar och föreskrifter i fråga om belysning,bildskärmsfer- SoU1981/82:42 21 minaler, lasersfrålning, UV-strålning, mikrovågsugnar ochradiofrekvent strålning och avstyrkte mofionen med hänvisning därfill (SoU1981/82:15). Frågan om förbud mot förbränningsmotordrivnaarbetsmaskiner i vissa slutna utrymmen Enligt 2 kap. 4 § arbefsmiljölagenskall luff-, ljud- och ljusförhållanden samt övriga arbetshygieniskaförhållanden vara tillfredsställande. Mot bakgrund härav hararbefarskyddsstyrelsen utfärdat anvisningar och föreskrifter avseende bl. a.förekomsten av dieselavgaser i vissa slutna lokaler (bergrum, utrymmen ihamnar). I samband med revideringen 1981 av gränsvärdelisfan infördes nyatakvärden för förekomsten av bl. a. koloxid i slutna utrymmen (exempelvis ibilverkstäder). Vissa medel har anslagits för fortsatta forskningsprojekt påområdet. En omfattande forskningsverksamhet rörande dieselavgasersskadeverkningar pågår såväl i som utomlands (se SoU 1979/80:34 s. 4). har behandlat motionsyrkanden somrört dieseldrift under jord och i slutna utrymmen (se SoU 1973:25 s. 66,1974:4 s. 25, 1975/76:40 s. 31, 1979/80:5 s. 19, 1979/80:34 s. 9 och 1981/82:15s. I betänkande 1979/80:5 anförde utskottet bl. a. följande. Utskottet anser aff def ärangeläget aff åtgärder vidtas för atf eliminera de hälsorisker och ölägenhetersom är förenade med användningen av dieseldrivna fordon.Arbetarskyddsstyrelsens berganvisningar och hamnar-befsanvisningar innehållersärskilda anvisningar om ventilation, luftkonfroll och avgaskontroll vid bruketav förbränningsmotordrivna arbetsfordon. Enligt anvisningarna bör vidareeldrivna fordon användas där så kan ske. I syfte aff skapa förutsättningar föratf kunna minska bruket av förbrännings-motordrivna arbetsmaskiner i utrymmenmed begränsad friskluffstillförsel bedrivs olika forsknings- ochförsöksprojekt. Dessutom arbetar arbetarskyddssfyrelsen med aft få fram effbäftre underlag för nya eller ändrade föreskrifter inom de aktuella områdena. Eft förbud mot dieseldrivna fordon som yrkas i motionenskulle i nu aktuella arbetsmiljöer innebära ett så drastiskt ingrepp i arbetsprocessernaatf produktionen sannolikt skulle omöjliggöras. Mot den redovisade bakgrundenavstyrker utskoffef mofionsyrkandet men vill uttala aff pågående åtgärder isyfte atf komma fill rätta med de arbetsmiljörisker som är förknippade meddieseldrift i slutna utrymmen bör intensifieras. I betänkande SoU 1981/82:15hänvisade utskottet till vad som fidigare anförts i frågan och påpekadedärutöver dels atf gränsvärdelista medfört viss skärpning när detgäller fillåflighefen av koloxid i slutna utrymmen, dels atf medel anslagitsför fortsatta forskningsprojekt på området. Utskottet ansåg def därför infefinnas fog för någon åtgärd i ärendet. r* 1981182. SoU1981/82:42 22 Asbest i bromsbelägg och friktionselement Enligt en av arbefarskyddsstyrelseni utfärdad kungörelse (AFS 1981:23) träder nyaoch strängare bestämmelser om asbest och asbesfhanfering i arbetslivet i kraft.Kungörelsen ersätter en rad specialbesfämmelser - arbefarskyddsstyrelsensanvisningar och meddelanden - som sedan mitten av 1960-falet regleratasbesthanteringen. I kungörelsen föreskrivs aff asbest och asbesfhalfigtmaterial infe får användas (3 §). a. praktiska skäl finns vissa undantagfrån denna huvudregel -utom för blå asbest, krokidolif - vilka gäller under enännu infe fastställd övergångstid. I kungörelsen stadgas bl. a. att bromsbeläggoch andra friktionselemenf som innehåller asbest får användas om det infe finnsgodtagbara produkter av mindre hälsofarligt material atf tillgå (7 §). Enligtövergångsbestämmelserna till kungörelsen får, trots bestämmelserna i 3 och 7§§, asbesthalfiga friktionselemenf användas i fordon eller maskiner fram till nästkommandebytesfillfälle, då 7 § träder i fillämpning. I de i författningen intagna kommentarerna tillkungörelsen anför arbetarskyddssfyrelsen såvitt nu är i fråga: Ersäffningsmaferiai förasbesthalfiga friktionselemenf måste uppfylla de prestanda som krävs för afffordon eller motsvarande fortfarande skall vara typgodkända. Regler om dettautfärdas av frafiksäkerhefsverket. gällande regler återfinns itrafiksäkerhefsverkefs publikation F 18-1971. Med tillgång avses både tekniskoch kommersiell fillgång. Bestämmelsen innebär aff om fillgång till godtagbara,mindre hälsofarliga, friktionselemenf finns skall dessa användas. För eft antal tillämpningsområden finns (1981)ersättningsprodukter utan asbest. Det gäller främst vissa modeller av personbilar,motorcyklar samt vissa typer av maskiner inom industrin. Problem finns framför allt beträffande tyngre fordon,vissa speciella konstruktionsdetaljer i tyngre maskiner samt generellt förkopplingsbelägg. Vissa nyfillverkade bilmodeller säljs medasbestfria bromsbelägg. Andra tillverkare har därutöver förutskickaf övergångtill sådana inom en mycket snar framtid. Styrelsen utgår från atf bilindustrinkommer aft fortsätta arbetet med atf utveckla ersättningsmaterial både ibromsar och kopplingsbelägg. I de fall det föreligger problem med en övergång tillasbestfriff material förefaller det normalf inte vara ersäftningsmaferialef somsådant som vållar svårigheterna. Snarare är def så atf den nuvarandekonstruktionen av fordonen utgått ifrån de asbesthalfiga beläggens egenskaper.Det innebär aft nya bilmodeller bör kunna konstrueras för andrafrikfionsmaferial än asbest. Ett totalt ersättande av asbesthalfigafriktionselemenf med element av mindre hälsofarligt material kräverinternationell samverkan. Styrelsen kommer uppmärksamt aff följa deninternationella utvecklingen. SoU1981/82:42 23 I detta betänkande behandlarutskottet helt eller delvis sju motioner angående bl. a. fackligt inflytande iarbefsmiljöfrågor, kvalificerad utbildning av skyddsombud, företagshälsovårdoch yrkesmedicin, information för forskningsändamål, sanktioner vidarbetsmiljöbroft, arbetsskadesfatistik, krav på arbetslokaler, rätten fill friaarbetskläder samt förbud mot asbest i bromsbelägg för bilar. Fackligt inflytande i arbetsmiljöfrågor, m. m. I motion 1981/82:1115 av LarsWerner m. fl. (vpk) föreslås aff den lokala fackföreningen får vetorättangående löneformen vid arbeten som är förenade med olycksfallsrisk och attbestämmelser härom införs i.arbefsmil-jölagen (yrkande 1). Enligt motionärernafinns def ett klart visat samband mellan ackordsarbete och allvarliga olyckor.Som exempel härpå framhåller motionärerna aff antalet olycksfall minskade ibåde gruvorna och skogen när tidlön infördes. Mofionärerna gör gällande attdef, trots de höga olycksfallsriskerna, infe förekommer någon större aktivitetför atf bekämpa orsakerna. De menar därför aff def är eff självklart krav aftfackföreningen skall ha rätt att förbjuda prestationsersättning i arbete som ärförenat med olycksfallsrisker. Ufskoffet vill erinra om aff under de senasteåren efter förslag av socialutskottet avslagit motionsyrkandenfrån kommunisterna med liknande innehåll (se SoU 1977/78:1, SoU1978/79:33 och SoU 1981/82:15). har hänvisat till degrundläggande principerna för skyddsarbetet, enligt vilka arbetsgivare ocharbetstagare i samförstånd bör söka åstadkomma en tillfredsställandearbetsmiljö. Utskottet har i anslutning därtill konstaterat att den metodvänsterpartiet kommunisterna anvisat har stått i klar motsats fill den förarbetsmiljölagsfiftningen grundläggande principen om samverkan. Enligt utskottets mening har det infe framkommit någonomständighet som bör föranleda atf ändra sift ställningstagande i denhär aktuella frågan. Mofion 1981/82:1115 avstyrks därför i motsvarande del(yrkande 1). I samma mofion framställer kommunisternaeff annat yrkande (yrkande 7) som har samma innehåll som yrkanden som tidigarehar avslagits av . Yrkandet syftar fill aff ge den lokalafackföreningen rätt aff besluta när eff arbete får återupptas efter def aff ettskyddsombud stoppat arbetet på grund av fara. Socialufskoftef har i av godkända betänkanden(SoU 1977:25, 1977/78:1, 1978/79:33 och 1981/82:15) hänvisat dels fill denprincipiella SoU1981/82:42 24 inställningen aff parterna på jämställd grund skallsamarbeta i arbetarskydds-frågor, dels till den omständigheten atf det ytterstankommer på arbetarskyddssfyrelsen och yrkesinspektionen aft avgöra vilka kravsom från skyddssynpunkt bör ställas på arbetsmiljön. Inte heller i denna fråga finner utskottet aff riksdagenbör ändra sin fidigare inställning. Motion 1981/82:1115 bör följakfligen avslåsav även i denna del (yrkande 7). kommunisterna efterlyser i mofion1981/82:1117 ett aktionsprogram med åtgärder mot hälsofarliga arbetsmiljöer (senärmare härom s. 38). Åtgärder som nämns i motionen är aff den lokala arbetsmiljökampenskall ges en förstärkt ställning och att skyddsombud skall få vidgad rätt attingripa mot misstänkt hälsofarliga arbetsförhållanden. Yrkanden om en utvidgad rätt förskyddsombud att avbryta hälsofarligt arbete har tidigare diskuterats avriksdagen, bl. a. i samband med tillkomsten av arbetsmiljölagen. godkända betänkanden SoU 1973:25 och 1977/78:1 avstyrker ufskoffetmofionerna i aktuella delar med hänvisning till atf det enligt utskottetsmening har gjorts en lämplig avvägning i lagen av situafioner i vilkaskyddsombud skulle ha räft att avbryta arbetet. Utskottet vidhåller sinuppfattning i frågan. Motionsyrkandef behandlas i ett senare avsnitt (s. 39). I motion 1981/82:1115 (yrkande 6)föreslås aff de fackliga representanterna får kvalificerad majoritet såväl iarbefarskyddsstyrelsens verksstyrelse som i yrkesinspektionsnämnderna.Mofionärerna uttalar bl. a. att arbetsmiljölagen är grundad på klassamverkan,vilket medför aff yrkesinspektionens arbete tenderar att sträva eftersamförståndslösningar. Även frågan om arbetstagarrepresentationen iarbefarskyddsstyrelsen och i yrkesinspektionsnämnderna har som framgått av dentidigare framställningen (se ovan s. 4) diskuterats av , bl. a. isamband med tillkomsten av arbetsmiljölagen, men även tidigare underinnevarande (SoU 1981/82:15). har avvisat tanken på atfrepresentationen borde förstärkas. a. understrukitvikten av aff de statliga tillsynsmyndigheterna på området infe konstrueras sompartsorgan. Om så blev fallet skulle, enligt vad utskoffef framhållit,förutsättningarna för tillsynsverksamheten allvarligt försämras. Utskottet harmenat att i sista hand såväl det allmännas som arbetstagarnas ocharbetsgivarnas intressen därigenom skulle skadas. Utskottet anser infe aff bör ändra sininställning i denna fråga. Utskottet avstyrker därför mofion 1981/82:1115 äveni denna del (yrkande 6). SoU1981/82:42 25 I mofion 1981/82:1115 av LarsWerner m. fl. (vpk) görs def gällande aft många tusen skyddsombud har behov avkvalificerad efterutbildning utöver den grundutbildning de fått (yrkande 11).Motionärerna föreslår med hänvisning härfill atf högskoleanknuten utbildningorganiseras för skyddsombuden och att de erbjuds full lön . Frågan om högskoleanknuten vidareutbildning för skyddsombudhar förut behandlats av , senast (SoU1981/82:15). Utskottet avstyrkte då i sitt av godkända betänkandemotionsyrkandet med hänvisning fill aft utbildning av kvalificeradeskyddsombud pågår i arbefarskyddsstyrelsens regi och till atfförefagshälsovårdsutredningen (A 1976:01) f. n. utreder bl. a. frågor om enförbättrad utbildning för personal inom företagshälsovården. Utskottetförutsatte att i den mån det skulle visa sig föreligga behov av ytterligareutbildning av kvalificerade skyddsombud - eventuellt på högskolenivå - skulleerforderliga initiativ fas av berörda myndigheter. Något uttalande frånriksdagens sida i frågan kunde utskottet inte anse vara påkallat. Ufskoffet anser infe aft bör ändra deninställning i frågan som gett uttryck för fidigare under dettariksmöte. Mofion 1981/ 82:1115 bör följakfligen avslås av även idenna del (yrkande 11). I mofion 1981/82:1115 av LarsWerner m. fl. (vpk) förordas atf alla anställda får obligatorisk fillgång fillföretagshälsovård fr. o. m. 1985 samt att företagshälsovården samordnas medlandstingens verksamhet och atf företagshälsovårdens personal anställs vialandstingen men ansvarar inför en kommitté som är till sin majoritet sammansattav fackföreningsmedlemmar utsedda av de lokala fackorganisafionerna (yrkande9). avslog vid /81 efter förslag avsocialufskoffef eff likalydande yrkande kommunisterna (seSoU 1980/ 81:24). Utskottet anförde då aff målet för utbyggnaden avföretagshälsovården bör vara aff alla löntagare skall ha fillgång fillföretagshälsovård, men aff def infe kan eller bör anges någon exakt tidpunkt dåmålet skall vara uppnått. Utskottet hänvisade därutöver bl. a. till defpågående arbetet inom 1976 års förefagshälsovårdsuf redning enligt varsdirektiv utbyggnaden av företagshälsovården bör ske på fri villighetens vägoch frågor om dess innehåll m. m. regleras genom avtal och överenskommelsermellan arbetsmarknadens parter. Enligt utskottets mening har def infe framkommit någonomständighet som bör föranleda aft ändra sitt ställningstagande i denhär aktuella frågan. Motion 1981/82:1115 avstyrks därför i motsvarande del(yrkande 9). SoU1981/82:42 26 I två motioner behandlas frågan omutbyggnaden av den yrkesmedicinska verksamheten. Imofion 1981/82:1589 av m. fl. (s) förordas aftdef upprättas en plan för den yrkesmedicinska uppbyggnaden (yrkande 14).Motionärerna hänvisar fill företagshälsovårdsutredningens betänkande (SOU1980:22) Utbyggnad av yrkesmedicinen som lades fram . Mofionärernaanser aff utredningens förslag om en utbyggnad på region- och länsnivå av denyrkesmedicinska verksamheten, vilket redovisas ovan (s. 6), väl kan ligga tillgrund för den utbyggnad av yrkesmedicinen som, enligt motionärerna, nu ärmycket angelägen. Def bör därför ankomma på regeringen atf efter överläggningarmed upprätta en plan för den yrkesmedicinska uppbyggnadenoch därefter göra en redovisning för , anser motionärerna. Utskottet anser i Hkhet med motionärerna atf def ärangeläget atf den yrkesmedicinska verksamheten byggs ut. Med hänsyn till denrestriktivitet som måste prägla landstingskommunernas budget under de närmasteåren anser emellertid utskottet att det infe är realistiskt med någotriksdagens initifativ rörande en plan för den yrkesmedicinska uppbyggnaden.Utskottet förutsätter emellertid att vid de återkommande överläggningarnamellan regeringen och frågan om utbyggnaden av den yrkesmedicinskaverksamheten ägnas speciell uppmärksamhet. Med hänvisning till def anfördaavstyrks motion 1981/82:1589 såvitt nu är i fråga (yrkande 14). kommunisterna framställer i motion1981/82:1115 eff yrkande som syftar till atf förslagen iföretagshälsovårdsufredningens delbetänkande om yrkesmedicinska kliniker vidregion- och länssjukhus fastställs i lag och kopplas fillersättningen fill landstingen (yrkande 10). Socialufskoftef har i sitt av godkändabetänkande SoU 1980/81:24 ansett att det infe kan komma i fråga aftlagstiftningsvägen ålägga sjukvårdshuvudmännen atf bygga uf yrkesmedicinen iviss omfattning. Utskoffef vidhåller denna uppfattning och avstyrker motion1981/82:1115 i motsvarande del (yrkande 10). I motion 1981/82; 1589 föreslås vidare affförefagshälsovårdsutredningen få i uppdrag atf utreda frågan om utredning ochbehandling av yrkesfandskador (yrkande 13). Enligt mofionärerna löper en delanställda stor risk atf få fandskador genom sitt arbete. Def är f. ex. känt attsyror och andra frätande ämnen innebär ökad förslitning av tänderna, heter deti motionen. Motionärerna uppger att det från bl. a. Svenskamefallindusfriarbefareför-bundet har framförts aft tandvärdsfrågorna vid sådanaskador bör utredas. Def bör därför övervägas om kompetensen på området kanförstärkas, anser motionärerna. SoU1981/82:42 27 Utskottet har införskaffat bl. a.följande information i den av mofionärerna aktualiserade frågan. I överensstämmelse med vad motionärerna anför är defklarlagt aft syror och vissa gaser kan ha negativa effekter på fandemaljen hosarbetare, särskilt inom den kemiska industrin där starka oorganiska syrorframställs. a. har undersökningar företagits hos , som iHelsingborg har fabriker för framställning av bl. a. svavel-, salt- ochfosforsyra. Därvid har konstaterats fräfskador och missfärgningar på tändernaorsakade av arbetsmiljön, i synnerhet hos äldre salfsyraarbefare med långanställningstid. Tandskador orsakade av arbefsmiljöfakforer harkonstaterats även inom andra industrimiljöer där syror tillverkas elleranvänds, t. ex. vid batteri-framställning och hos betningsarbefare vid stål-och järnverk. Slipskador på tänderna orsakade av damm har ansetts kunnauppkomma inom gruv- och stenindustri. Missfärgning av tänder eller tandkött hosarbetare inom svetsningsindusfri, fotografisk indusfri och elekfrolytiskindusfri misstänks kunna ha orsakats av vissa metaller i miljön.