bet · G501JuU6 · 1981-12-31 00:00:00 — betänkande 1981/82:6 om förenklad domskrivning (prop. 1980/81:175 jämtemotioner) Propositionen m. m. I proposition 1980/81:175 harregeringen () efter hörande av lagrådet föreslagitriksdagen att anta i propositionen framlagt förslag till lag om ändring irättegångsbalken. Rörande propositionens huvudsakliga innehåll hänvisarutskottet till vad som anförs i det följande under rubriken på s. 3. I samband med propositionen behandlar utskottet de medanledning av propositionen väckta motionerna 1980/81:2127 av (),1980/81:2146 av m. fl. (s), 1980/81:2147 av iRöstånga (fp) och 1980/81:2148 av m. fl. (vpk). Motionsyrkandenaredovisas på s. 2. Detlagförslag som är fogat vid propositionen har följande lydelse. Lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 6 kap. 1 §och 30 kap. 6 § skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Protokollskall föras för varje mål särskilt. Över handläggning, som företages av lagfaren domare ensameller av tjänsteman vid domstolen och ej sker vid sammanträde för förhandling,vare förande av protokoll ej erforderligt. Vid måls avskrivning, som ej sker isamband med förhandling, erfordras ej heller protokoll. / mål,som rör allenast ansvar för När dom i brottmål vid underrätt brott, må,om den tilltalade erkänt utfärdas i förenklad form enligt 30 gärningen ochannan brottspåföljd kap. 6 § får i stället för protokoll än böter ej ådömes, istället för föras anteckningar enligt de närmare protokoll föras anteckningarenligt föreskrifter, som meddelas av rege-de närmare föreskrifter, som med-ringen, delas av regeringen. .30 kap. 6 §2 / mål, som rörallenast ansvar för Har den tilltalade erkänt gärning-hrott, må, om dentilltalade erkänt en och bestäms brottspåföljden till 1 Senaste lydelse 1974:573 2 Senastelydelse 1969:101. 1 1981/82. JuU 1981/82:6 2 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse gärningen och annan brottspåföljd annat än fängelse ellertill fängelse i än böter ej ådömes, domen utfärdas , fårdomen utfär-förenklad form. Dom, varigenom das i förenklad form. Dom,vari-högre rätt fastställer lägre rätts dom, genom högre rätt fastställer lägremå och utfärdas i förenklad form. får också utfärdas i Förs i målet talan om enskilt anspråk i anledning avbrott, gäller vad som sägs i första stycket första meningen endast om dentilltalade medger anspråket eller om rätten finner saken vara uppenbar. Denna lag träder i kraft . I motion 1980/81:2127 av AllanEkström (m) hemställs att beslutar anta förslaget till ny lydelse av30 kap. 6 § med följande tillägg till första stycket förstameningen: ------- form,om varken hänsynen till den tilltalade eller det allmänna intressetav insyn i domstolsverksamheten talar häremot. I motion 1980/81:2146 av m. fl. (s) hemställsatt beslutar att avslå proposition 1980/81:175. I motion 1980/81:2147 av i (fp)hemställs att , med avslag på proposition 1980/81:175 i denna del,beslutar att 30 kap. 6 S skall ges följande lydelse: Har den tilltalade erkänt gärningen och bestämsbrottspåföljden till annat än fängelse eller överlämnande till särskild vårdfår domen utfärdas i förenklad form. Dom varigenom högre rätt fastställer lägrerätts dom, får också utfärdas i förenklad form. Förs i målet talan om enskilt anspråk i anledning avbrott, gäller vad som sägs i första stycket första meningen endast om dentilltalade medger anspråket eller om rätten finner saken vara uppenbar. I motion 1980/81:2148 av m. fl. (vpk) föresläsatt beslutar avslå proposition 1980/81:175 om förenklad domskrivning. Lagmännen i , Göteborgsoch tingsrätter föreslog i en skrivelse till år1979 vissa förenklingar av domskrivningen i brottmål. Främst med anledninghärav utarbetades inom promemorian (Ds Ju 1980:6)Förenklad domskrivning. Förslagen i promemorian är mindre långtgående änlagmännens förslag. JuU1981/82:6 3 Promemorian har remissbehandlats. Propositionen bygger påpromemorian och remissyttrandena över den. Lagrådet har yttrat sig i ärendet.Majoriteten har lämnat förslaget utan erinran. Frågan om förenkling av domskrivningen inom ramen förgällande lagstiftning har uppmärksammats bl. a. inomdomarkåren. En inom utarbetad promemoria i ämnet har idagarna publicerats med ett förord av chefen för . skall avfattas skriftligen.De skall bl. a. innehålla domskäl med uppgift om vad som är bevisat i målet. Ivissa fall får domen utfärdas i förenklad form. Det innebär bl. a. attdomstolen inte behöver skriva några domskäl. För att dom skall få utfärdas iförenklad form måste vissa förutsättningar vara uppfyllda. När det gällerbrottmål år den första att gärningen är erkänd. Den andra förutsättningen äratt påföljden inte bestäms till annat än böter. Slutligen krävs att målet integäller annat än ansvar för brott. Det sista innebär t. ex. att domstolen intefår utfärda dom i förenklad form när den avgör en fråga om enskilt anspråk (ipraktiken i regel frågor om skadestånd) som den dömer i ett brottmål. I propositionen föreslås attmöjligheten att utfärda dom i förenklad form i brottmål utvidgas så att den kananvändas - under förutsättning att gärningen har erkänts - även när någon dömstill fängelse upp , till villkorlig dom, skyddstillsyn,överlämnande till särskild vård eller disciplinstraff för krigsman. Enligtförslaget skall dom kunna utfärdas i förenklad form också när ett enskiltanspråk är uppe till prövning som ansvarsfrågan. Detta skall dockkunna ske endast om anspråket medges eller om saken är uppenbar. Bakgrunden till förslaget ipropositionen är önskemålet att rationalisera domskrivningen och därmed minskakostnaderna för domstolarnas verksamhet. I några av de motioner som har väcktsmed anledning av propositionen framhålls att förslaget inte innebär någrastörre besparingseffekter, och i motion 2148 anförs att förslaget bör avslåsredan därför. Inte heller departementschefen anser att besparingseffekterna ärsärskilt stora men betonar att alla tillfällen till besparingar inomdomstolsväsendet bör tas till vara. Utskottet vill inledningsvis anföra att det givetvis ärangeläget att man på olika sätt försöker göra besparingar inom domstolsväsendetliksom inom I* 1981/82. JuU 1981/82:6 4 andra delar av den statliga verksamheten. Utskottet villdock, i likhet med departementschefen, slå fast att besparingssträvandena intefår gå ut över intresset av att rättssäkerheten upprätthålls. Enligt utskottets mening är det uppenbart att förslaget ipropositionen kan medföra vissa rationaliseringsvinster. Avgörande för om detbör genomföras blir med denna bedömning således övriga effekter av förslaget.Härvid tilldrar sig förslagets innebörd från rättssäkerhetssynpunkt störstintresse. Rättssäkerhetsaspekterna tas också upp i alla motionerna.I motion 2127 godtas att det blir möjligt att utfärda dom i förenklad form iden utsträckning som har föreslagits i propositionen; motionären anser dock attvissa begränsningar i tillämpningsområdet som departementschefen har förordat imotiveringen till förslaget bör komma till uttryck i lagtexten. 1 motion 2147godtas en viss utvidgning av möjligheterna att utfärda dom i förenklad form.Motionären anser dock att domstolarna inte skall få utfärda dom i förenkladform när påföljden bestäms till fängelse eller överlämnande till särskild vård.I motion 2146 hävdas att förslaget bör avslås, eftersom det innebär avsteg frånden grundläggande principen i svenskt rättsväsende att den enskilde ochallmänheten genom domskälen skall kunna få reda på och kunna kontrollera hurrätten kommit fram till domslutet. I motion 2148 framförs liknande synpunkter. Utskottet anser att huvudprincipen givetvis måste vara denatt domstolarna motiverar sina beslut; en annan ordning skulle kunna medförarättsförluster för enskilda och försvåra insynen i domstolsverksamheten.Enligt utskottets mening är det dock uppenbart att det finns situationer då enviss utgång framstår som så självklar eller odiskutabel att det knappast finnsnågot behov av att den uttryckligen motiveras. En ordning som innebär attdomstolarna ges möjlighet utöver vad som gäller f. n. att utfärda domar utandomskäl i sådana fall bör enligt utskottets mening välkomnas. Utskottetsöverväganden i det följande görs mot bakgrund av vad som har sagts. Utskottet anser, som har berörts, att huvudregelnalltid måste vara att domstolarna motiverar sina beslut. Någon ändring i dettahänseende föreslås inte heller i propositionen, utan innebörden av förslaget ärendast att domstolarna ges större möjlighet att låta bli att skriva domskäl.Departementschefen framhåller också att domstolen i varje enskilt fall skallpröva om fullständig dom behövs; presumtionen vid denna prövning blir enligtutskottets synsätt att fullständig dom skall utfärdas. För att dom skall få utfärdas i förenklad form krävsenligt förslaget liksom enligt gällande rätt att den tilltalade har erkäntgärningen. En av de invändningar mot förslaget som framförs i motion 2147 äratt det i vissa fall kan vara tveksamt att avgöra vad ett erkännande omfattar.Utskottet vill framhålla att bedömningen av vad ett erkännande omfattar alltidingår som ett led i domstolarnas ställningstagande till ansvarsfrågan i mål därden tilltalade förklarar att han erkänner gärningen. Doinstolarna måste såledesgöra den bedömningen oavsett vilka regler som gäller beträffande domskriv- JuU1981/82:6 5 Om det vid denna bedömning visar sig att det årtveksamt vad ett erkännande omfattar - något som främst torde inträffa när dentilltalade inte biträds av försvarare - är det enligt utskottets meninguppenbart att domstolen alltid, oavsett om förutsättningarna att utfärda dom iförenklad form utvidgas eller inte, skall utfärda fullständig dom. Enligt utskottets mening bör en utvidgning av möjlighetenatt utfärda dom i förenklad form inte innebära att domskälen utelämnas ikomplicerade mål. Syftet med den föreslagna reformen är. enligt vaddepartementschefen anför, att förenkla domskrivningen i de fall då parter ellerandra inte har något befogat intresse av att få en fullständig dom. Dettainnebär att dom skall kunna utfärdas i förenklad form endast då målet är avjämförelsevis enkel beskaffenhet. Som exempel på mål av sådan beskaffenhetnämner departementschefen erkända mål om stölder, enkla former av bedrägerieller förskingring, tillgrepp av fortskaffningsmedel, misshandel samt våld mottjänsteman i de fall brottet inte framstår som särskilt kvalificerat utan attlikväl kunna betraktas som ringa. Utskottet delar departementschefensuppfattning att domskälen ofta kan utelämnas i mål av dessa slag. Även andraslag av mål, t. ex. mål om rattfylleri och andra trafikbrott, kan här nämnassom exempel. Utskottet vill dock betona att det avgörande för bedömningen måstevara omständigheterna i de enskilda målen. Bland omständigheter som medför attfullständig dom skall utfärdas kan, som departementschefen gör, nämnas att denrättsliga bedömningen är tveksam. I detta sammanhang vill utskottet erinra omatt det kan inträffa att den rättsliga bedömningen framstår som självklar fördomstolarna, åklagarna och försvararna men svårbegriplig för den tilltaladeeller allmänheten. Enligt utskottets mening måste det i kravet på att dom iförenklad form inte skall få utfärdas när den rättsliga bedömningen är tveksamligga att domstolarna bör motivera sina avgöranden i sådana fall som harberörts. Utskottet vill slå fast att förenklingar i domskrivningeninte får gå ut över intresset att enskilda och allmänheten skall ha möjlighet attfå kunskap om varför domstolen har valt en viss påföljd. Denna möjlighet ärfrån den enskildes synpunkt viktig inte minst för att han skall kunna taställning till om domen bör överklagas. För att kravet på insyn skalltillgodoses krävs dock, som redan har antytts, enligt utskottets mening inteatt domstolarna alltid motiverar sina beslut uttryckligen; det finns fall dåvalet av påföljd framstår som självklart. Som departementschefen anför skalldom i förenklad form få utfärdas endast då den valda påföljden inte avvikerfrån vad som normalt brukar utdömas. Stor betydelse bör såsomdepartementschefen anger tillmätas den inställningen parterna kan ha till denvalda påföljden och i vad mån den framstår som väntad för dem; år det troligtatt domen kommer att överklagas bör den inte få utfärdas i förenklad form. Redan av vad som har sagts måste anses följa attdomstolarna i regel bör motivera längre fängelsestraff; straffmätningen isådana fall kan nämligen sällan anses given. I propositionen föreslås att detäven som en formell JuU 1981/82:6 6 förutsättning ställs upp att dom inte får utfärdas iförenklad form om påföljden bestäms till fängelse i mera än . Imotion 2147 yrkas, som har nämnts, en ändring av lagtexten av innebördatt dom i förenklad form aldrig skall få utfärdas när påföljden bestäms tillfängelse eller till överiämnande till särskild vård. Utskottet har förståelseför de motiv som ligger bakom motionärens uppfattning men anser, med hånvisningtill vad som har sagts om den föreslagna lagstiftningens tillämpning,att det inte är påkallat att den av motionären förordade begränsningen görs. Sammanfattningsvis gör utskottet således den bedömningenatt förslaget i propositionen innebär en välkommen utvidgning av möjligheternatill förenklad domskrivning som fyller ett praktiskt behov och som låter sigförena med rättssäkerhetsintressena. Något behov av att göra ett sådant tilläggtill den föreslagna lagtexten som föreslås i motion 2127 finns enligtutskottets mening inte. Utskottet förordar således att förslaget i propositionenantas och att motionerna avslås. Ikraftträdandet av lagändringen bör bestämmas till den 1april 1982. I övrigt föranleder propositionen eller motionerna inget uttalandeav utskottet. 1. beträffandeavslag på proposition 1980/81:175 att avslår motionerna 1980/81:2146 och 1980/ 81:2148. 2. att riksdagenmed avslag på motionerna 1980/81:2127 och 1980/81:2147 antar 30 kap. 6 § i detgenom propositionen framlagda förslaget till lag om ändring i , 3. att riksdagenantar det under moment 2 nämnda lagförslaget i den mån det inte omfattas avutskottets hemställan där, dock med den ändringen att tidpunkten förikraftträdandet bestäms till . Närvarande: (), (), ÅkePolstam (c), (). i (fp), (),(), (), (), iHelsingborg (s), (). (), (),() och (). JuU1981/82:6 7 (), (),(), (), i (s), HelgeKlöver (s) och () anser dels att den del av utskottetsyttrande som börjar på s. 3 med "Utskottet vill" och slutar på s. 6med "av utskottet" bort ha följande lydelse: Rättssäkerhetsaspekterna tas upp i alla motionerna. Imotion 2127 godtas att det blir möjligt att utfärda dom i förenklad form i denutsträckning som har föreslagits i propositionen; motionären anser dock attvissa begränsningar i tillämpningsområdet som departementschefen har förordati motiveringen till förslaget bör komma till uttryck i lagtexten. I motion2147 godtas en viss utvidgning av möjligheterna att använda förenklad dom.Motionären anser dock att domstolarna inte skall få utfärda förenklad dom närpåföljden bestäms till fängelse eller överlämnande till särskild vård. I motion2146 hävdas att förslaget bör avslås eftersom det innebär avsteg från dengrundläggande principen i svenskt rättsväsende att den enskilde och allmänhetengenom domskälen skall kunna få reda på och kunna kontrollera hur rätten kommitfram till domslutet. I motion 2148 framförs liknande synpunkter. Utskottet vill inledningsvis fästa uppmärksamheten på attdet som en grundläggande princip i svenskt rättsväsende har gälltatt domstolarna är skyldiga att motivera sina avgöranden. Att denna principupprätthålls är enligt utskottets mening utomordentligt angeläget; att så skerär nämligen en förutsättning för att allmänheten skall ha insyn i domstolsverksamhetenoch för att den enskilde skall kunna hävda sin rätt. Att ge avkall på dennaprincip kan också medföra att förtroendet för domstolarnas verksamhet minskar.Upprätthållandet av denna princip för de allmänna domstolarnas del har också enbetydelsefull effekt beträffande rättskipning och rättstillämpning inom andradomstolar och övriga samhällsorgan med sådana uppgifter. Domstolarna har vissa möjligheter att underlåtaatt motivera sina avgöranden, och det finns naturligtvis situationer då en vissutgång framstår som så självklar eller odiskutabel att det knappast finns någotbehov av att den uttryckligen motiveras. Förslaget i propositionen innebår att domstolarna - närgärningen är erkänd - inte skall behöva motivera sina avgöranden bl. a. närpåföljden bestäms till fängelse , överlämnande till särskildvård, skyddstillsyn och villkorlig dom. Fängelse är den mest ingripande påföljden i vårt rättssystem,och enligt utskottets mening kan det inte med fog hävdas att en dom på fängelsenågonsin är så självklar eller odiskutabel att domskälen kan undvaras. Överlämnande till särskild vård är en samlande beteckningför påföljderna vård enligt barnavårdslagen, vård enligt lagen omnykterhetsvård, sluten JuU 1981/82:6 8 psykiatrisk vård, vård i specialsjukhus för psykisktutvecklingsstörda och öppen psykiatrisk vård. Enligt utskottets mening är detuppenbart att det är en utomordentligt grannlaga uppgift att avgöra om någonskall bli föremål för någon av dessa påföljder. De kan också vara synnerligeningripande för den enskilde. Utskottet anser således att de motiv som bär uppkravet på att domstolarna skall motivera sina avgöranden gör sig mycket starktgällande i fråga om dessa påföljder. Vad som har sagts om påföljderna fängelse ochöverlämnande till särskild vård gäller inte i lika hög grad skyddstillsyn ochvillkorlig dom. Även dessa påföljder kan dock vara mycket ingripande för denenskilde, och om den som dömts till skyddstillsyn eller villkorlig domåterfaller i brott kan det vara avgörande för påföljdsvalet vid återfallet hurdomstolen har diskuterat i den tidigare domen. Sammanfattningsvis finner utskottet således att förslageti propositionen innebär så långtgående avsteg från den grundläggande principenatt domstolarna är skyldiga att motivera sina beslut att det, såsom yrkats imotionerna 2146 och 2148, bör avslås. Utskottet vill dock tillägga att det är angeläget attmöjligheterna att förenkla domskrivningen inom ramen för gällande rätt tas tillvara, t. ex. genom ett kortare skrivsätt. Vad det då blir fråga om är,som departementschefen anför, att söka ändra attityder inom främst domarkåren.Härigenom bör man kunna uppnå rationaliseringsvinster och -vilket inteär minst viktigt - för den enskilde mera lättillgängliga domar. Utskottetnoterar med tillfredsställelse det arbete som härvidlag bedrivs inom . dels att utskottets hemställan bort ha följande lydelse: att med bifall tillmotionerna 1980/81:2146 och 1980/ 81:2148 och med avslag på motionerna1980/81:2127 och 1980/81:2147 avslår proposition 1980/81:175. i (fp) och ()anför: I motion 1980/81:2147 hävdas attdet inte bör få finnas möjligheter att utfärda dom i förenklad form närpåföljden bestäms till fängelse eller överlämnande till särskild vård; defrihetsberövande påföljderna innebär nämligen så långtgående ingrepp frånstaten mot individen att skälen för dem alltid bör redovisastillfredsställande. Genom utskottets uttalanden i lagstiftningsärendet har detklarlagts att domstolarna skall utfärda dom i förenklad form endast då utgångenframstår som självklar eller odiskutabel. Således skall uttryckliga domskälkunna undvaras endast i sådana fall då parterna och allmänheten på annat sättutan svårighet kan förstå och skaffa sig kunskap om vilka motiv som harföranlett domstolen att välja en viss JuU1981/82:6 9 Genom den restriktiva tillämpning som utskottetsålunda har förordat anser vi att syftet med motionen har tillgodosetts och vigodtar förslaget i propositionen. Vi vill i detta sammanhang framhålla att det av utskottetsöverväganden följer att domar i förenklad form - oavsett påföljdsvalet - endastskall få utfärdas i mål av jämförelsevis enkel beskaffenhet och där det interåder någon tvekan om den rättsliga bedömningen eller om vad ett erkännandeomfattar. Detta sammanställt med vad som har sagts om vikten avuttrycklig motivering av påföljdsvalet måste innebära att möjligheten attanvända dom i förenklad form blir starkt begränsad, särskilt när det är frågaom allvarligare påföljder.