bet · G501FiU20 · 1981-12-31 00:00:00 — Att mot denna bakgrund, sommotionärerna föreslår, nu avveckla ett par av de viktigasteregleringsinstrumenten som förfogar över, vill utskottet bestämtavråda från. En sådan omläggning av kreditpolitiken skulle med störstasannolikhet leda till en kraftig ytterligare stegring av den allmännaräntenivån. För industrin skulle i ett sådant läge en eventuell investeringsuppgångbrytas, för bostadsbyggandet skulle kapitalkostnaderna öka och för statenskulle upplåningen fördyras. Utskottet avstyrker med det anförda att skallställa sig bakom vad som anförts om kreditpolifiken i motion 2018, yrkande 3. dels utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse: 1. beträffande de allmännariktlinjerna för den ekonomiska politiken och kreditpolitiken att medavslag på regeringens förslag i proposition 1981/82:100 bilaga 1 och mofionerna1981/82:371 yrkande 1, 1981/82:1567 yrkande 1, 1981/82:2018 yrkandena 1 och 3godkänner vad som förordats i motion 1981/82:2016 yrkande 1 och som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört. , och (alla m) anseratt dels den del av utskottets yttrandesom på s. 28 börjar med "I motion 2018" och på s. 31 slutar med"för skattepolitiken" bort ha följande lydelse: Skattepolifikens utformning år avcentral betydelse för möjligheterna att återvinna balansen i den svenskasamhällsekonomin. Den skattepolitiska utvecklingen - särskiltfram fill regeringsskiftet - med växande skattetryck och stigandemarginalskatter bidrog verksamt till uppkomsten av de problem som präglarvår ekonomi. Skattesystemets utformning har motverkat arbete, företagande,initiativ, sparande och risktagande. Den borgerliga valsegern 1976 innebar viktigaförändringar. har det totala skattetrycket i stort sett varitoförändrat. Vissa marginalskat-tenedjusteringar har genomförts, även om dessaborde ha fått en större omfattning. Fr. o. m. 1978 har vi haft ettinflationsskydd i den statliga inkomstskatteskalan. Därigenom skapadesgarantier för att inflationen inte längre skulle leda till ett automatiskt höjtskattetryck. FiU 1981/82:20 1.39 ocksåett realt innehåll åt genomförda marginalskattejusteringar. Den tidigarefortlöpande skärpningen av progressiviteten i skattesystemet hejdades. Ifebruari 1981 redovisade den dåvarande borgerliga trepartiregeringen ettekonomiskt handlingsprogram med en marginalskattesänkning som viktigastebeståndsdel. Inriktningen skulle vara att sänka marginalskatten till högst 50 %för den helt dominerande delen av de heltidsarbetande inkomsttagarna. Enmotsvarande nedjustering av marginalskattetaket skulle genomföras.Förverkligandet av skattereformen skulle ske i tre steg med början 1982;reformen skulle vara genomförd 1984. Med hänsyn fill det statsfinansiella lägetuttalades att skatteomläggningen skulle totalfinansieras. En skatteomläggningefter dessa riktlinjer svarar enligt utskottets uppfattning väl mot vad densvenska samhällsekonomin behöver för att arbetet mot återställd ekonomiskbalans skall bli framgångsrikt. Genomden överenskommelse som träffades mellan , ochsocialdemokraterna band sig emellertid dessa partier för enskatteomläggning som i centrala hänseenden avvek från den av trepartiregeringenföreslagna; oSkatteomläggningen skulle inte påbörjas . o Marginalskattesänkningarna skulle bli mindreomfattande än vad trepar-firegeringen hade överenskommit. o Skatteomläggningen skulle i sin helhet finansierasgenom höjda arbetsgivaravgifter eller genom införandet av en s. k.produktionsfaktorskatt. o Indexregleringen skulleinte bibehållas i sin nuvarande form. o Rätten till underskottsavdrag, somtrepartiregeringen garanterat bl. a. regeringsförklaring, skulleinskränkas. Enligt utskottets mening måste den tempoförlust fördet skattepolitiska reformarbetet - och därmed ansträngningarna att återställaden ekonomiska balansen - som avvikelserna från trepartiregeringens ekonomiskahandlingsprogram innebär djupt beklagas. Ett resultat har blivit att ingen somhelst justering av marginalskatterna genomförts . Försämringen avinflafionsskyddet i skatteskalan skulle enligt utskottets bedömning representeraett beklagligt steg bakåt i det skattepolitiska reformarbetet - indexregleringenmåste bedömas som den vikfigaste skattepolitiska reformåtgärden under1970-talet. Direktanmärkningsvärt finner utskottet det vara att partierna bakomskatteöverenskommelsen utan något föregående utredningsarbete kunnat binda sigför en så omfattande förändring i principerna bakom vårt skattesystem sombegränsningen av rätten till underskottsavdrag skulle innebära. Förslag tilllikartade avdragsbegränsningar har förkastats i såväl som . Utskottethar noterat, att flertalet remissinstanser som yttrat sig över det aktuellaskatteförslaget har riktat hård och tungt vågande kritik mot detta. FiU1981/82:20 140 Det framstår enligt utskottets bedömning som klart attgenomförandet av en skatteomläggning efter dessa riktlinjer skulle kunna fåallvarliga följder för våra möjligheter att åstadkomma balans i den svenskaekonomin. Utskottet ser också mycket kritiskt på förslaget tillfinansiering av en skatteomläggning genom höjda arbetsgivaravgifter ellerinförandet av en produktionsfaktorskatt. En sådan finansiering skulle leda tillatt kostnadsläge och internationella konkurrenskraft på nyttförsämrades -erfarenheterna ger därvidlag entydigt besked.Följden skulle bli en allvarlig försämring av möjligheterna att genom ökadexport återvinna jämvikten i bytesbalansen. Detta innebär ett hot såväl motsysselsättningen som mot den eftersträvade ekonomiska tillväxten ochprisstabiliteten. I motion 2018 från moderata samlingspartiet begärsriksdagens godkännande av riktlinjer för ett skattepolitiskt reformarbete avföljande inriktning: o En marginalskattereform skallgenomföras så att marginalskatterna för den helt dominerandedelen av de heltidsarbetande inkomsttagarna inte överstiger . oIndexregleringen av den statliga inkomstskatteskalan bibehålls. o Rätten till underskottsavdragbibehålls. Arbetet med att kartlägga och utarbeta åtgärder mot otillbörligaavdrag intensifieras. oKostnadsuppdrivande beskattning av produktionen motverkas. De i moderatmotionen redovisaderiktlinjerna står enligt utskottets bedömning väl i samklang med intentionernabakom den borgerliga trepartiregeringens ekonomiska handlingsprogram frånfebruari 1981. Förslaget innebär en skärpning i fråga om reformtakten -genomförandet skall ske under två i stället för tre år- men detta är enligtutskottets uppfattning väl motiverat med hänsyn till tempoförlusten under 1982.Tidpunkten för marginalskattereformens slutförande kvarstår då vid 1984. Utskottet tillstyrker med det anförda de i motion 2018föreslagna riktlinjerna för skattepolitiken. dels utskottets hemställan under 2 bort ha följandelydelse: 2. beträffande riktlinjerna förskattepolitiken att godkänner vad som anförts i motion 1981/82:2018yrkande 4, (), (c), (), () och () anser att den del av utskottets yttrandesom på s. 29 börjar med "Enligt utskottets" och på s. 31 slutar med"bl. a..skattefusk" bort utgå. FiU1981/82:20 141 Upphävande av bilkreditförordningen ochavbetalningstiden vid köp av begagnade bilar , och (alla m) anseratt dels den del av utskottets yttrandepå s. 32 som börjar med "Utskottet hyser" och slutar med "och1660" bort ha följande lydelse: Utskottet hyser förståelse för deproblem som behandlas i motionerna 857 och 1660. Det synes inkonsekvent attjust avbetalningshandeln med bilar skall drabbas av en så hård kreditreglering,når liknande restriktioner inte gäller för andra produkter av motsvarande slag.I dagens svaga efterfrågeläge föreligger dessutom inga svårigheter att på annatsätt skaffa sig nödiga krediter med en löptid som är anpassad efter behovet idet enskilda fallet. Det naturligaste vore därför att avskaffa den särskildabilkreditförordningen även om skäl också kan anföras för att i denna frågaavvakta den kreditpolitiska utredningens betänkande (E 1980:03). Under allaförhållanden bör gällande avbetalningsregler uppmjukas. Vadsålunda anförts av utskottet bör ges regeringen till känna. dels utskottets hemställan under 4 och 5 bort ha följandelydelse: 4. beträffandeupphävande av bilkreditförordningen att med anledning av motion1981/82:857 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, 5. beträffandeavbetalningstiden vid köp av begagnade bilar att med anledning avmotion 1981/82:1660 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört. , , , , , och (alla s) anser att dels den del av utskottets yttrandesom på s. 35 börjar med "Argumentationen i" och slutar med"motion 380" bort ha följande lydelse: Motionärerna riktar en välunderbyggd kritik mot regeringens ekonomiska politik i vad avser dess effekterpå byggnadsverksamheten. Man pekar på den dramatiska nedgång ibyggnadsverksamheten som ägde rum och som fortgår under 1982.1 ett lägenär bytesbalansen visar ett stort underskott och arbetslösheten sfiger, isynnerhet inom byggsektorn är det, som motionärerna framhåller, obegripligtatt regeringen fortfarande vägrar att använda byggande och investeringar förframtiden som motor i vår stagnerande ekonomi. I synnerhet som byggandetfortfarande är en utpräglat importsnål verksamhet. Motionärerna pekar även pårisken att vi kommer att bli mycket importberoende även på detta område om dennuvarande utslagningen av byggmaterielföretag till följd av byggkrisen fårfortgå. FiU1981/82:20 142 Utskottet ansluter sig till desynpunkter som anförs i motionen. Utskottet flnner att dessa väl överensstämmermed de riktlinjer för den ekonomiska politiken som förordas i motion 2016.Utskottet vill erinra om att ett grundläggande inslag i denna politik är ett omfattandeinvesteringsprogram med tyngdpunkten just på byggandet. Vid ett förverkligandeav detta investeringsprogram skulle byggnadsverksamheten stimuleras på ettkraftfullt sätt. Med detanförda tillstyrker utskottet motion 380. dels utskottets hemställan under 11 bort ha följandelydelse: 11. beträffande ökadbyggnadsverksamhet att med bifall till motion 1981/82:380 som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av ökatbyggande och investeringar för framtiden. Vid avsnitt B BUDGETDEPARTEMENTET B 1 Budgetförslaget De allmänna riktlinjerna för budgetregleringen (), (c), (), () och () anser att dels den del av utskottets yttrandesom pä s. 60 börjar med "Bakgrunden till" och på s. 64 slutar med"konjunkturberoende utgifterna" bort ha följande lydelse; I ett stort antal länder iOECD-området har man fört en mycket stram budgetpolitik i syfteatt bringa ned budgetunderskotten. Men trots skattehöjningar och omfattandebesparingsprogram har underskotten inte minskat. Med en avtagande ekonomiskaktivitet har i stället underskotten tenderat att växa. Beskattningsunderlagetsjunker och kostnaderna för socialförsäkringen ökar, framför allt ökarutbetalningarna av stöd till det växande antalet arbetslösa. Att besparingsåtgärderna ofta fått mindre genomslag änberäknat beror på att deras effekter överskattats och att de tagit längre tidatt genomföra än beräknat. Det mönster som här tecknats går igen i flertaletindustriländer. Erfarenheterna är desamma oavsett regeringens politiska färg. Den föreslog att dettidigare fastlagda långsiktiga målet att minska budgetunderskottet med 1procentenhet , räknat som andel av BNP, skulle kompletteras med ettsårskilt mål för FiU1981/82:20 143 utgifternas utveckling, nämligen att utgifter exkl.statsskuldräntor och vissa konjunkturberoende utgifter skall minska med3 % räknat i reala termer. angavs ett besparingsmål för budgetåret1982/83 om räknat från den nivå som beräknades i 1981 årslångtidsbudget. Målen har godtagits av . långtidsbudget beräknades /83 uppgå till , om inga särskilda åtgärdervidtogs, mer än vad som beräknades för /82. föreslog regeringen i prop. 1981/82:30 vissaekonomiskpolitiska åtgärder, bl. a. sänkt mervärdeskatt. a. till att mervärdeskattesänkningen fick mindre omfattning.Budgetförsvagningen begränsades därmed till 700 milj. kr. De besparingsåtgärder för /83 som innefattades ibeslutet beräknades av utskottet fill i minskadestatsutgifter samt därutöver i besparingar i socialförsäkringssektornoch vid beskattningen. I budgetförslaget /83 redovisar regeringen nuytterligare besparingar uppgående fill . Vidare föreslåsskattehöjningar om ca samt vissa särskilda reforminsatsersom ökar utgifterna med . Sammantaget skulle såledesförslagen i budgetpropositionen enligt regeringens beräkningar medföra ensaidoförbättring med . Förslaget till statsbudget /83 resulterar trots de föreslagna åtgärderna i ett budgetunderskottpå , dvs. en försämring med räknatfrän det underskott som förutses . De budgetmässiga effekterna av debesparingsförslag som presenterades i proposition 1981/82:30 angavs is. k. helårseffekter, dvs. i princip den beräknade effekten av en åtgärd det årdå den fått fullt genomslag. Utskottet fann det nödvändigt att kompletteradessa uppskattningar med beräkningar av effekterna fördelat på budgetär, delsför att möjliggöra en avstämning mot de konkreta besparingsmål som angivits /83, dels för att klarlägga i vilken takt åtgärderna fickgenomslag. I budgetproposifionen anges nu besparingarna i såväl helårseffektersom effekter för /83. Dessutom har en striktare bedömning gjortsav vad som bör betraktas som besparingar. Detta ser utskottet somförtjänstfullt. Det är enligt utskottets mening angeläget att åtgärdernaseffekter beräknas så realistiskt som möjligt, I annat fall kommer den faktiska,utvecklingen att korrigera prognoserna på ett sätt som gör att man inte baraifrågasätter prognosernas värde utan också besparingsarbetet över huvud taget. I budgetförslaget redovisas de definitioner som kommittill användning i besparingsarbetet. Utskottet kan i allt väsentligt godta deangivna prinei- FiU1981/82:20 144 Det finns dock vissa typer av besparingar som intetagits med i propositionens uppräkning av vad som skall betraktas sombesparingar. Det är besparingar som uppkommer på statsbudgetens inkomstsida ochsom enligt utskottets mening likväl är att betrakta som besparingar i striktmening. Om man exempelvis genomför rationaliseringar eller förbättrarkontrollen av uppbörden av skatter och avgifter så att dessa kommer in tillstatskassan snabbare eller i större utsträckning, då bör sådana åtgärder enligtutskottets mening jämställas med besparingar. Liknande effekter kan uppkomma omt. ex. statliga dröjsmålsavgifter och straffräntor höjs. Sådana åtgärder ledertill ett ändrat beteende hos skattebetalarna och hos dem som utnyttjaroffentliga tjänster. Om benägenheten att utnyttja tjänsterna minskar vid ökadavgiftsbeläggning uppkommer direkta besparingar. Det bör också nämnas att vissabesparingar inom främst socialförsäkringssektorn tillgodoförs staten genom attarbetsgivaravgifter till socialförsäkringssektorn sänks och att andraarbetsgivaravgifter som går in i statsbudgeten höjs. Om omfördelningen skerinom ett oförändrat avgiftsuttag, kommer besparingseffekten fill synes påstatsbudgetens inkomstsida. Det är med nödvändighet så att det tar innan deåtgärder som beslutar får några kassamässiga effekter på budgeten. Påvissa områden, t. ex. bostadslångivningen, förflyter mellan dentidpunkt då regeländringen träder i kraft och till det att effekterna häravuppkommer i budgeten. Också åtgärder som syftar till att exempelvis begränsa enmyndighets verksamhet och organisation tar avsevärd tid innan de får genomslagi budgeten. dels den del av utskottets yttrandesom på s. 68 börjar med " Riktlinjer för" och på s. 72 slutar med"1567 yrkande 2" bort ha följande lydelse; beslutade attbesparingarna för /83 skulle uppgå till . Detfinns med anledning härav skäl att studera i vilken utsträckning de avregeringen nu föreslagna åtgärderna uppfyller detta mål. I tabell 8 redovisas den avräkning mot sparmålet för1982/83 som kan ske. De besparingar beslutade med anledning avpropositionen 1981/82:30 summerar till , i stort sett sammabelopp som utskottet beräknade i betänkandet FiU 1981/82:1. /83uppkommer, som närmare redovisas i budgetpropositionen, besparingar om 700milj. som tidigare beslutat och som då inte tagits med ibesparingskalkylerna. beslutade vidare att basbeloppetskulle fastställas för i stället för som varje månad.Detta medför besparingar inom socialförsäkringssektorn som bör avräknas motsparmålet. beslutade även om ändringar vad avser pensionärernas extra FiU1981/82:20 145 avdrag, som beräknas medföra att budgetsaldot förbättrasmed ca 800 milj. kr. De generella åtgärderna avseende kommunsektorn i form avindragningar av kommunalskattemedel väntas begränsa saldot med 1 500 milj. /83 och med 3 000 milj. kr. Inklusive de i budgetpropositionen föreslagna ochaviserade åtgärderna om 1,4 resp. beräknas de nuuppräknade besparingarna uppgå till . Räknat för helåruppgår effekterna till . Utskottet konstaterar attmålet att genomföra långsiktiga besparingar som uppgår till 12 miljarder kronordärmed uppfyllts med god marginal. I de nu redovisade besparingarna ingår som nämnts intebesparingar av engångskaraktär. Även sådana besparingar är, det måste betonas,givetvis av värde i besparingsarbetet. Enligt utskottets mening är det lämpligtatt även sådana åtgärder vidtas under /83. De åtgärder utskottetvill peka på i detta sammanhang är indragningen av försäkringskassornas fonder,neddragning av investeringar samt förkortning av kreditfiden förimportmoms och vissa energiskatter. Räknas dessa möjliga besparingar in skulleman få besparingar om mer än också för /83. Avräkning mot sparmålet for bå 1982/83 Miljarderkronor 1982/83 helår Beslutade besparingar med anledning av prop.1981/82:30 2,3 2,3 Övrigabeslutade besparingar 0,7 0,6 Minskningar av ATP-utbetalningar till ( 4,2) följd avatt basbelopp fastställs för helt år 1981/82:100 med bilagor föreslagna 1981/82:100 föreslagna generella Försäkringskassornas fonder investeringarÄndrade utbetalningsregler för bidrag Förkortad kredittid på importmoms 10 1981/82. FiU1981/82:20 146 Av de redovisadesammanställningarna framgår att moderata samlingsparfiets förslag tillriktlinjer för budgetpolitiken innebär avsevärt större besparingar än vadregeringen föreslår. Regeringens förslag inklusive de åtgärder som övervägsinom innebär enligt utskottets bedömning att det /83 uppställda långsikfiga besparingsmålet om 12 miljarderinfrias. Härtill kommer betydande engångseffekter /83. Att redannu, , besluta om ytterligare besparingar skulle enligt utskottetsmening leda till en försvagning av det inhemska efterfrågeläget och därmed ökarisken för ytterligare försvagning av arbetsmarknadsläget. Som utskottet anförti det föregående avsnittet om riktlinjerna för den ekonomiska politiken bedömerutskottet att sysselsättningsläget blir besvärligt . Någon påtagligökning av sysselsättningen inom industrin torde inte kunna väntas förrån in pånästa år. Att i detta läge gå längre än det uppställda målet ifråga ombesparingar för /83 anser inte utskotiet tillrådligt. Utskottetavstyrker därmed motion 2018. Det socialdemokrafiskabudgetalternativet innebär enligt utskottets bedömning att /83 blir större än med regeringens förslag. På litet längre siktblir budgetförsvagningen påtaglig i det socialdemokratiska alternativet. mening sätter budgetunderskottet bestämda gränser för vårekonomisk-politiska handlingsfrihet och att nu öka det strukturellaunderskottet vill utskottet bestämt avråda från. Det skulle öka lånebördan änmer och driva upp räntenivån och därmed inflationen. Utskottet vänder sig ocksåmot att kraftigt öka utgifterna, även om dessa finansieras med höjda skatter.Detta skulle höja prisnivån , vilket ytterligare skulle försvåraavtalsförhandlingarna. En sådan utveckling riskerar leda till attförutsättningarna för den utlandskonkurrerande sektorn försämras, vilket påsikt får negativa konsekvenser för sysselsättningen. Enligt utskottets mening är det nödvändigt attbudgetunderskottet inte tillåts öka utöver regeringsförslaget genom en allmänutgiftsexpansion. Skulle emellertid efterfrågan i ekonomin bli för svag, fårdetta mötas med förstärkta arbetsmarknadspolitiska insatser och tillfälligaförändringar på inkomstsidan. Utskottet kan sålunda intetillstyrka det socialdemokratiska alternativet till riktlinjer förbudgetpolitiken utan avstyrker yrkande 2 i motion 2016. Vad slutligen gäller de i motion1567 (vpk) förordade riktlinjerna för budgetregleringen konstaterar utskottetatt förslagen, om de realiserades, sammantaget skulle leda till enutomordentligt kraftig ökning av statsutgifterna. Även om en del avutgiftsökningen skulle finansieras med höjda skatter, är enligt utskottetsmening denna inriktning av politiken i sin helhet FiU1981/82:20 147 Den ofullständiga finansieringen skulledärtill leda till en kraftig ökning av budgetunderskottet och därmedupplåningsbehovet. Utskottet avstyrker sålunda motion 1567, yrkande 2. Med vad utskottet här anfört tillstyrker utskottet de riktlinjer för budgetregleringen som redovisats ibudgetpropositionen. dels utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse: 1. beträffande de allmännariktlinjerna för budgetregleringen att med avslag på motionerna1981/82:1567 yrkande 2, 1981/82:2016 yrkande 2 och 1981/82:2018 yrkande 2godkänner vad som förordats i proposition 1981/82:100 bilaga 2 moment 1 och somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört samt uttalar attdetta skall vara vägledande för utskotten vid behandling av proposition1981/82:100. De allmänna riktlinjerna för budgetregleringen , och (alla m) anseratt dels den del av utskottets yttrandesom på s. 60 börjar med "Bakgrunden till" och på s. 72 slutar med"1567 yrkande 2" bort ha följande lydelse: Det statliga budgetunderskottet harunder vuxit till en sådan storleksordning att det måsteanses vara ett av våra centrala ekonomisk-politiska problem. I tabell 1 belysesunderskottets utveckling . Det framgår att underskottet vuxit underhela . Minskningen av underskottet 1975/76 berodde på tillfälligafaktorer- främst de stora löneökningarna dessa år - och innebar varken någottrendbrott eller något ekonomisk-politiskt sundhetstecken utan snararemotsatsen. Tabell 8:Budgetunderskottets utveckling . 1970/71 - 2,6 1971/72 - 3,7 1972/73 - 6,2 1973/74 - 9,4 1974/75 - 10,7 1975/76 - 3,7 1976/77 -10,5 1977/78 -25,2 1978/79 - 38,7 1979/80 -50,1 1980/81 -60,0 1981/82 -78,2 1982/83 - 82,6 Källa: Finansplanerna. FiU1981/82:20 148 Orsaken till det växandeunderskottet är att de offentliga utgifterna tillåtits växa betydligt snabbareän inkomsterna. I det ekonomiska läge som var för handen och 1978 med bl.a. de krav som då ställdes på stora industripolitiska insatser kunde en sådanutveckling accepteras. Därtill låg den konsoliderade offentliga sektornssamlade underskott inom ramen för det hanterliga. borde emellertidmer målmedvetna insatser ha gjorts i syfte att få budgetutvecklingen underkontroll, och det finns anledning att beklaga att en sådan striktarebudgetprövning inte kom till stånd på detta stadium. Först sedan den andra borgerliga trepartiregeringenbildats fick arbetet med att få budgetutvecklingen under kontroll fastareformer. reviderade finansplan formulerades som ett mål förbudgetpolitiken, att budgetunderskottet som andel av BNP framtill 1984/85 skulle nedbringas med minst en procentenhet . Hösten 1980förelades den s. k. besparingsproposifionen. 1981 fortsatte arbetetgenom regeringens stabiliseringspolitiska program och genom att regeringen i1981 års reviderade finansplan band sig för att nedbringa statsutgifterna med12 miljarder kronor /83 i förhållande till långtidsbudget.Besparingsmålet tillstyrktes av finansutskottet och fastställdes avhöstriksdagen 1981. Den inte minst allvarliga konsekvensen av att deterforderliga sanerings-arbetet på detta sätt kommit att skjutas på framtidenhar blivit att statsskulden ökat på ett dramatiskt sätt och som en följd däravde statliga ränteutgifterna. Detta framgår av tabell 9. Sedan mitten av1970-taIet har statsskulden ökat med . Statensrånteutgifter har till följd av den ökade skuldbördan och det höjda räntelägetökat med .