bet · G501LU41 · 1981-12-31 00:00:00 — Följden härav blir bl.a. att en make som bär ett tidigare giftasnamn i ett nytt äktenskap väl kan tatillbaka sitt efternamn som ogift men inte därefter föra över detta namn tillden andra maken eller själva byta till den andra makens namn. Makarna kan fånamngemenskap i det nya äktenskapet genom att maken med giftasnamnet byterdetta till den andra makens namn. Maken med giftasnamnet kan också föreäktenskapets ingående byta tillbaka till sitt namn som ogift, varefter denandra maken kan byta till detta namn. Har båda makarna giftasnamn och vill deha namngemenskap i det nya akten- LU1981/82:41 19 skåpet kan detta uppnås endast om en av dem föreäktenskapets ingående har bytt tillbaka till sitt namn som ogift. Utskottet vill tillägga att den som önskar byta sittefternamn till ett eftemamn, som enligt de ovan föreslagna reglerna inte kanförvärvas genom en enkel anmälan till pastorsämbetet, har möjlighet att ansökaom namnbytet hos patent- och registreringsverket (10 § i propositionens lagförslag,11 § i utskottets lagförslag). De av utskottet föreslagna ändringarna i reglerna ommakars byte av namn innebär att önskemålet i motion 2423, yrkande I c,tillgodoses i inte oväsentlig mån. De nya reglerna om namnval vid äktenskapets ingående ochom senare namnbyte innnebär betydelsefulla förändringar i förhållande till vadsom gäller f. n. Enligt utskottets mening är det viktigt att blivande makarinformeras om att deras namnval vid äktenskapets ingående har betydelse när detgäller möjlighetema att senare byta namn. Också konsekvenserna för barnens delkan behöva belysas för makama. Denna information bör lämpligen ges samtidigtsom de bhvande makarna vid ansökan om hindersprövning informeras omnamnvalsreglerna. Förvärv av efternamn vid födelse och adoption Enligt namnlag förvärvarbarn vid födelsen faderns efternamn om föräldrarna är gifta med varandra vidbamets födelse. Barn till föräldrar som inte är gifta med varandra får vidfödelsen moderns efternamn. Vid adoption är huvudregeln att barnet fåradoptantens namn eller, om makar adopterar, adoptivfaderns namn. I propositionen föreslås att barn till föräldrar medgemensamt efternamn skall förvärva det namnet vid födelsen (I § förstastycket). Om föräldrarna har olika efternamn när barnets föds, förvärvar barnetdet av föräldrarnas efternamn som anmäls till pastorsämbetet inom sex månaderefter födelsen (1 § andra stycket). Anmälan kan, i stället för ett efternamnsom någon av föräldrarna bär vid barnets födelse, avse ett efternamn som någonav föräldrama senast har burit som ogift. Görs inte någon anmälan skall bamet vid födelsen anses haförvärvat modems eftemamn. Detsamma skall gälla om faderskapet inte ärfastställt efter födelsen (1 § tredje stycket). Regler om adoptivbarns förvärv av namn finns i 2 §propositionens lagförslag. Reglerna har utformats i nära anslutning tillbestämmelserna i 1 §. I flera motioner framförs invändningar mot de föreslagnareglerna om barns förvärv av eftemamn när föräldrarna har olika efternamn.Invändningarna avser i huvudsak att barn till gifta föräldrar inte som f n. ärfallet LU 1981/82:41 20 automatisktskall förvärva faderns efternamn, att reglerna leder till att barn i sammafamilj kan få olika efternamn samt att barnet, om ingen anmälan görs, kommeratt sakna efternamn . Imotion 2416 (c) yrkas att barn i äktenskap där föräldrarna har olika eftemamnskall få faderns efternamn, såvida inte föräldrarna anmäler till pastorsämbetetatt barnet skall ha moderns efternamn eller ett efternamn som hon har burit somogift (yrkande 2). Imotion 2330 (fp) framhålls att förslagen i propositionen ökar risken förnamnsplittring inom en familj och kan leda till att alla familjemedlemmar fårolika namn. Motionärerna yrkar att den föreslagna bestämmelsen att föräldrarkan anmäla ett efternamn för barnet som någon av dem har burit som ogift skallutgå. Den bör enligt motionärerna ersättas med en bestämmelse av innebörd att,om bamets föräldrar vid barnets födelse är gifta med varandra och i singemensamma vård har ett tidigare fött gemensamt minderårigt bam, barnet vidfödelsen skall få samma namn som dess syskon har vid tiden för barnets födelse. Ocksåmotionärerna i motionerna 2416 (c) och 2423 (c) betonar värdet av namngemenskapi familjen. I motion 2416 yrkas att beslutar att bestämmelsernautformas så att helsyskon får samma efternamn (yrkande 3). Ett liknande yrkande(yrkande I a) framställs i motion 2423. Imotion 2330 framhålls vidare att ett barn till följd av förslaget i propositionenkan bli namnlöst . Motionärerna pekar på att ett parremissinstanser har betecknat en sådan ordning som direkt olämplig. Barn sominte kan tas emot av sina föräldrar utan vårdas på t. ex. ett spädbarnshemskulle enligt motionärerna då inte ha någon annan identitet än ett personnummer,något som också kan medföra betydande risker för förväxlingar av handlingarrörande barnet. Motionärerna yrkar att bestämmelsen om bams förvärv avefternamn, då föråldrarna har olika namn, får följande lydelse. Har föräldrarnaolika efternamn när barnet föds, förvärvar barnet moderns efternamn. Omföräldrarna gemensamt till pastorsämbetet anmäler att barnetskall ha fadems efternamn, anses barnet vid födelsen ha förvärvat hanseftemamn. Utskottetvill till en början konstatera att det är självklart att barn, vilkas föräldrarhar gemensamt efternamn, automatiskt bör få det namnet. Utskottet tillstyrkerföljaktligen propositionens förslag i denna del. Utskottetvill därefter erinra om att en strävan i lagstiftningsarbetet under senare århar varit att alla barn skall behandlas lika oavsett om deras föräldrar ärgifta med varandra eller inte. Detta gäller inte minst lagstiftningen påfamiljerättens område. I likhet med departementschefen anser utskottet attstarka skäl talar för att denna utvecklingslinje bör följas också inomnamnrätten. Som utskottet tidigare framhållit är det också väsentligt att denya namnreglerna är könsneutrala, dvs. inte ger försteg åt den ene makens ellerförälderns efternamn. Mot bakgrand av detanförda anser utskottet att den naturliga lösningen LU 1981/82:41 21 avnamnfrågan, när föräldrama bär olika efternamn, är att - som föreslagits ipropositionen föräldrarna själva i princip får avgöra vilket namn bamet skallbära. Denna lösning har också valts i , och . Utskottet kansåledes inte ställa sig bakom förslaget i motion 2416, yrkande 2, om attnuvarande ordning bör bibehållas för barn till föräldrar som är gifta med varandra. Närdet gäller den närmare utformningen av de föreslagna reglerna om bams efternamnvill utskottet peka på att de i vissa avseenden avviker från den norskalagstiftningen och det finländska lagförslaget. Sålunda saknas i ochFinland motsvarighet till regeln att barnet också kan få det namn en förälderburit som ogift. I det finländska förslaget finns en sårskild bestämmelse somsyftar till att ge helsyskon i samma familj samma efternamn. I förslagetföreskrivs beträffande barn till föräldrar med olika efternamn att omföräldrarna är gifta med varandra vid barnets födelse och om de då i singemensamma vårdnad har ett tidigare fött gemensamt minderårigt bam, så fårbarnet vid födelsen det efternamn som syskonet bär. Tillskillnad från den norska lagen och det finska förslaget ger propositionenföräldrama relativt långtgående möjligheter att ge sina barn olika eftemamn.Även om det inte behöver befaras att föräldrar i praktiken skall utnyttja dessamöjligheter fullt ut, talar dock starka skäl för att man inför vissabegränsningar i föräldrarnas rätt att enligt ovan själva avgöra vilket namnderas bam skall bära. Enligt utskottets mening bör man - som föreslagits imotionerna 2330, 2416 och 2423 och efter mönster av det finska lagförslaget igörligaste mån försöka skapa garantier för att helsyskon i samma familj fårsamma namn. En bestämmelse i ämnet bör givetvis endast ta sikte på föräldrarmed olika efternamn, eftersom bam till föräldrar med gemensamt efternamnautomatiskt vid födelsen förvärvar det namnet. Bestämmelsen bör vidare gällaalla barn oberoende av om föräldrama är gifta med varandra eller inte.Bestämmelsen bör utformas så att om föräldrarna har ett eller fleragemensamma barn, som de har vårdnaden om, får barnet vid födelsen det efternamnsom det senast födda syskonet bär. Genom anknytningen till vårdnaden kan bametsnamnförvärv bara avse ett eftemamn som ett syskon under bär. Utskottetförordar att en bestämmelse med den angivna innebörden förs in i 1 § namnlagen.En motsvarande ändring bör göras i bestämmelserna i 2 § i utskottets förslag omadoptivbarns namnförvärv. Genomförsförslagen tillgodoses önskemålen i motionema 2330, 2416 och 2423 i dessa delar. Utskottetkan däremot inte ansluta sig till förslaget i motion 2330 om att möjlighetenatt ge barnet en förälders namn som ogift bör slopas. Som framhållits ipropositionen kan det i fall då det redan vid barnets födelse föreligger ettönskemål om att bamet skall bära detta namn synas vara en onödig omgång, attbamet först förvärvar ett annat efternamn för att därefter byta tillförälderns namn som ogift. LU 1981/82:41 22 varamöjligt att redan i samband med barnets födelse anmäla förälderns eftemamn somogift. Utskottet avstyrker således bifall till motion 2330 i denna del. Vaddärefter gäller den invändning som framförts i motion 2330 mot att namnfråganbeträffande barnet kan hållas svävande skulle det som departementschefenframhåller i och för sig vara en fördel om reglerna utformades så attnamnfrågan löses redan när barnet föds. Det framstår emellertid som befogatatt föräldrarna får en viss betänketid för att kunna bestämma sig för vilketnamn barnet skall ha. Utskottet vill vidare peka på att det knappast är enlämplig ordning att, som motionärerna föreslagit, barnet i avvaktan påföräldrarnas beslut skall ges ett närmast provisoriskt efternamn. Med en sådanordning skulle barnets efternamn kanske få bytas ganska efter födelsen.Enligt utskottets mening bör dock betänketiden inte vara längre än somoundgängligen krävs. I flertalet fall bör föräldrama kunna bestämma sig . Utskottet förordar därför att 1 § propositionens lagförslag ändrasså att anmälan om barns eftemamn skall göras från födelsen.Också regeln om att barnet förvärvar moderns efternamn om inte faderskapet ärfastställt bör ändras på motsvarande sätt. Enligt vadutskottet inhämtat torde nämligen i de flesta fall, då föräldrarna inte ärgifta med varandra men bor tillsammans, faderskapet till barn vara fastställtinom . Utskottet vill i sammanhanget föratskicka att utskottetsenare kommer att föreslå samma tidsgräns för anmälan om förnamn. Genomde föreslagna ändringarna tillgodoses önskemålet i motion 2330 i inte obetydligutsträckning. Utskottetvill tillägga att det tidigare framlagda förslaget om att barn vid födelsenskall förvärva sitt syskons namn innebär att antalet fall då namnfrågan kanhållas svävande nedbringas. Också härigenom tillgodoses motion 2330 i nuaktuell del. Denföreslagna ordningen innebär att, när föräldrar har olika efternamn och regelnom förvärv av helsyskons namn inte är tillämplig, får bamet det namn somföräldrama anmäler till pastorsämbetet efter födelsen. Men ensådan ordning är det enligt utskottets mening nödvändigt med en hjälpregel förden händelse att föräldrarna av någon anledning inte inom föreskriven tidanmäler något efternamn på barnet. Utskottet delar departementschefensuppfattning att hjälpregeln bör utformas så att bamet skall anses vid födelsenha förvärvat moderns efternamn. Utskottetvill peka på att antalet fall där hjälpregeln kan behöva bli tillämplig har - iförhållande till propositionens förslag - minskat genom införandet av regeln omautomatiskt förvärv av helsyskons namn. Avslutningsvisbör tilläggas att i sådana fall där faderskapet inte fastställs inom tremånader från födelsen är det naturligt att barnet skall anses ha vid födelsenförvärvat moderns namn. LU 1981/82:41 23 På grand av det anförda förordar utskottet att 1 §utformas så att i lagrammets första stycke tas in bestämmelsen om att bam tillföräldrar med gemensamt efternamn vid födelsen förvärvar det namnet. I andrastycket tas in den av utskottet föreslagna bestämmelsen om förvärv av detsenast födda syskonets efternamn. I tredje stycket föreskrivs att ett barn, omföräldrarna har olika efternamn och andra stycket inte är tillämpligt, ansesvid födelsen ha förvärvat det av föräldrarnas efternamn som anmäls tillpastorsämbetet efter födelsen. Vidare föreskrivs att sådananmälan i stället kan avse ett efternamn som någon av föräldrarna senast buritsom ogift. Slutligen föreskrivs i tredje stycket att ett barn, om någon anmälaninte görs i fall som sagts, anses vid födelsen ha förvärvat modems eftemamn.I Qärde stycket tas in bestämmelsen att ett barn anses ha förvärvat modernsefternamn vid födelsen, om faderskapet inte fastställs efterfödelsen. Utskottetföreslår dessutom att 2 § propositionens lagförslag delas upp på två paragraferså att det i 2 § utskottets lagförslag tas in bestämmelser om förvärv avefternamn när makar adopterar och i 3 § tas in föreskrifter om namnförvärv nären person ensam adopterar. 3 § i propositionens lagförslag blir därmed 4 § iutskottets förslag. Bytetill förälders efternamn, m.m. Enligt namnlag kan ett barn, varsföräldrar var gifta med varandra när barnet föddes och som därför har förvärvatfadems efternamn vid födelsen, byta detta namn tiU det efternamn som modernbar som ogift. Den som är kan ta detta namn genom anmälan tillpastorsämbetet, om domstol har funnit att namnbytet är förenligt med bametsbästa. Den som är kan få modems namn som ogift efter beslut avpatent- och registreringsverket, om det finns särskilda skäl. Den som vill bytasitt namn till ett giftasnamn som modern bar när barnet föddes kan, oavsett omhan eller hon är , få detta endast om det finns synnerliga skäl. Barn,vars föräldrar inte var gifta med varandra när barnet föddes och som därför harförvärvat moderns efternamn vid födelsen, kan enligt namnlag bytadetta namn till faderns efternamn genom en anmälan hos pastorsämbetet. Ombarnets föräldrar gifter sig med varandra efter barnets födelse men innan dethar fyllt , får bamet automatiskt fadems eftemamn. Har barnet vid födelsenförvärvat ett giftasnamn som modern då bar, kan barnet därefter byta tillmoderns efternamn som ogift genom anmälan till pastorsämbetet. Ipropositionen föreslås att ett efternamn som har förvärvats vid födelsen genomen anmälan till pastorsämbetet skall kunna bytas till ett annat efternamn somhade kunnat förvärvas vid födelsen. Byte kan därvid ske antingen till ett namnsom någon av föräldrarna bär (4 § första stycket) eller till ett namn som någonav föräldrarna senast har burit som ogift (4 § andra LU 1981/82:41 24 stycket).Bär föräldem ett namn som har förvärvats genom ett äktenskap med någon annan änden andra föräldem, krävs samtycke från maken i det äktenskapet. Har byte sketttill något av de angivna namnen kan sedan åter byte ske till ett annat avnamnen (4§ tredje stycket). Förett barn skall anmälan om namnbyte göras av vårdnadshavaren ellervårdnadshavama (44 § propositionens lagförslag, 48 § utskottets lagförslag).Bär bamet någon av föräldramas namn utan att denna förälder är vårdnadshavarekrävs för byte av bamets efternamn att föräldern har samtyckt till namnbyteteller att domstol har funnit att namnbytet är förenligt med bamets bästa (5 §propositionens lagförslag, 6 § utskottets lagförslag). Är barnet över 12 årskall det självt ha samtyckt till namnbytet för att detta skall komma tillstånd (44 § propositionens lagförslag, 48 § utskottets lagförslag). Någothinder mot att en person byter mellan föräldrarnas efternamn ett obegränsatantal gånger har inte ställts upp i propositionen. Departments-chefen anför atten möjlighet för en och samma person att byta namn kan komma istrid med intresset av namnstabilitet men att en spärr mot ett visst antalnamnbyten ibland kan hindra välgrandade byten. Som exempel nämns att föräldrarnahar anmält ett eller flera namnbyten för ett bam medan det är underårigt ochatt barnet när det kommer till vuxen ålder vill ta tillbaka ett tidigare namnsom någon av föräldrarna senast har burit som ogift. Imotion 2423 (c) yrkas att beslutar att namnbyte enligt 4 § ipropositionens lagförslag får göras endast en gång (yrkande 1 b). Motionärernaframhåller att det kan vara värdefullt för en person att även som vuxen hamöjlighet att byta till ett eftemamn som någon av föräldrarna senast har buritsom ogift. De anser emellertid att det är tillräckligt att sådant byte kan skeen gång. Tredje stycket i paragrafen, vilket reglerar möjligheterna att på nyttbyta till något av föräldrarnas namn, bör enligt motionärerna utgå. mening talar övervägande skäl för att ett barn som fått ett eftemamnvid födelsen bör ha möjlighet att senare under livet byta till ett annatefternamn som någon av föräldrarna bär eller senast har burit som ogift.Utskottet ställer sig således i princip bakom förslaget i propositionen. Motbakgrand av vad utskottet tidigare anfört om värdet av namnstabilitet kanemellertid ifrågasättas om inte reglerna i 4 § i propositionens förslag geralltför långtgående möjligheter att byta namn. När det gäller bam under 18 årkan det i många fall vara befogat att inte ställa upp några hinder motnamnbyte. Utskottet vill bl. a. peka på att barnet kan följa med en förälder ini nya familjebildningar och att det då kan vara värdefuUt för bamet att fånamngemenskap med de nya familjemedlemmarna. I sammanhanget finns ocksåanledning att framhålla att det för namnbyte i vissa sådana fall kommer attkrävas samtycke från den andra föräldern eller tillstånd av domstol. Sakenställer sig emellertid annorlunda när det är LU 1981/82:41 25 frågaom en person som vill byta namn med stöd av de i propositionenföreslagna reglema i 4§. Något mer utpräglat behov av möjligheter tillupprepade namnbyten kan då inte anses föreligga. Utskottet vill också peka pårisken för att reglerna kan missbrakas. Utskottet delar därmed motionärernasuppfattning att det bör vara tillräckligt om en person som uppnått ålderen gång får byta sitt eftemamn till något annat namn med anknytning tillföräldrarna. Utskottet föreslår därför att 4 § tredje stycket ändras så att densom bytt efternamn enligt lagrammets första eller andra stycke och som vidbytet var får byta till ett annat eftemamn som anges i dessastycken. Som en konsekvens av den ovan förordade paragrafuppdelningen, föreslåsatt 4 § betecknas som 5 § i utskottets lagförslag. Den föreslagna regleringeninnebär att en person som fyllt och fortfarande bär det efternamn somförvärvats vid födelsen kan byta till ett namn som någon avföräldrarna bär eller senast har burit som ogift. Har vederbörande bytt till något annat efternamn med anknytning till föräldrama har haneller hon också möjUghet att som vuxen en gång byta till ett annat sådantefternamn. Vill han eller hon byta till något av föräldrarnas namnkan detta inte ske genom en anmälan till pastorsämbetet, utan då får personen ifråga ansöka om tillstånd av patent- och registreringsverket, varvid bestämmelsemai 11-14§§ utskottets lagförslag (10-13 §§ propositionens lagförslag) blirtillämpliga. Utskottetsställningstagande innebär att yrkande 1 b i motion 2423 tillgodoses i väsentligmån. Utskottetsförslag beträffande makars efternamn föranleder att en redaktionell ändringmåste göras i utskottets förslag till 5 § första stycket. Vidare bör etttillägg göras i 6 § utskottets lagförslag till förtydligande av att lagrammetbara är tillämpligt vid byte av eftemamn enligt 5 §. Enligt7 § propositionens förslag till namnlag skall i vissa fall bam, som förstadigvarande vård och fostran i enskilt hem har tagits emot av någon annan änbamets föräldrar, kunna byta till dennes namn. Lagrammet har i propositionensatts under rubriken fosterförälders eftemamn. Begreppet fosterbarnoch därmed sammanhängande uttryck har numera utmönstrats ur lagstiftningen (seprop. 1979/80:1 om ). Utskottet föreslår dels att 7 § betecknassom 8 §, dels att rabriken till denna paragraf utgår och att ett tillägg görstill rabriken närmast före 5§ i utskottets lagförslag. Vidare bör en språkligändring göras i 8 § utskottets lagförslag till förebyggande av missförståndbeträffande frågan om vem som skall lämna samtycke till namnbyte. I detta avsnitt behandlas de s.k. administrativanamnförvärven. För sådana förvärv krävs ansökan hos patent- ochregistreringsverket. LU 1981/82:41 26 Enligt namnlag kan byte till ett nybildatefternamn ske genom en ansökan hos patent- och registreringsverket. Enförutsättning härför är dock att sökande bär ett släktnamn som inte ärtillräckligt särskiljande eller eljest mindre tjänligt. Ipropositionen föreslås (10 §) att den som vill byta sitt eftemamn till ettnybildat namn eller till ett efternamn som inte kan förvärvas enligt 1 -9 §§skall få göra det genom ansökan hos patent- och registreringsverket oavsett omdet namn som han eller hon bär är särskiljande eller ej. Den begränsningen hardock gjorts i förhållande till utredningens förslag att den som en gång harbytt namn på detta vis inte kan göra det ytterligare gånger om det inte finnssärskilda skäl. Imotion 2330 (fp) föreslås att i 10 § propositionens lagförslag införs enspärregel som tillsammans med en föreslagen spärregel i 27 § innebär att etthelt byte av namnidentitet får ske endast efter särskild prövning. tidigare anfört bör av hänsyn till intresset av namnstabilitet ochför att minska möjligheten till missbrak regler införas som förhindrarupprepade namnbyten. Utskottet har i det föregående föreslagit några spärregleroch kommer att förorda ytterligare några i det följande. När det gäller bytetill eftemamn enligt 10§ (11 § utskottets lagförslag) är det enligt utskottetsmening däremot inte motiverat att införa någon spärregel utöver den somföreslagits i lagrammet. Utskottet avstyrker därförbifall till motion 2330 i denna del. I11 § i propositionens lagförslag har tagits in de krav som från språkliga ochdärmed jämförliga synpunkter skall ställas på ett namn för att det skallgodkännas som ett nybildat efternamn. Bestämmelsen motsvarar i stort settgällande bestämmelser namnlag. I punkt 3 har dock tagits in ett uttryckligtförbud mot dubbelnamn. Av namnlag framgår endast indirekt attdubbelnamn inte är tillåtna i och med att några regler om sådana namn intefinns. Fråganom dubbelnamn berörs i motion 2416 (c). Motionärerna yrkar (yrkande 5) attmellannamn och efternamn skall få bindas samman med ett streck. anfört under avsnittet allmänna överväganden avses med dubbelnamn ettefternamn bestående av två namn vilka var för sig kan utgöra efternamn. Namnenär i regel förenade med varandra genom ett bindestreck. Dubbelnamnet utgör ettenda eftemamn i vilket de båda sammanbundna namnen ingår som likvärdiga delar.Om en möjlighet att använda dubbelnamn öppnas uppkommer enligt utskottetsmening stora praktiska svårigheter. Ofta blir namnen otympliga ochsvårhanterliga. Vidare uppstår problem hur man skall förfara när blivande makarbåda har dubbelnamn eller när barn vill förvärva sina båda föräldrars namn ochendera av föräldrama eller båda har ett dubbelnamn. nämnda olägenheterledde till att namnlag inte kom att innehålla några bestämmelser omdubbelnamn. Någon anledning att nu åter införa konstraktioner LU 1981/82:41 27 meddubbelnamn finns enligt utskottets mening inte. Utskottet avstyrker följaktligenbifall till yrkande 5 i motion 2416. Utskottetvill i sammanhanget tillägga att de som har förvärvat ett dubbelnamn företillkomsten av namnlag även i fortsättningen har rätt att bära dettanamn. Ensärskild fråga som tas upp i motion 2416 och i motion 2417 (c) är möjUghetenatt använda patronymikon och metronymikon. Med patronymikon och metronymikonavses såsom tidigare nämnts namn som bildas på genitiven av faders resp. modersnamn med tillägg av -son eller -dotter. inledningsvis anfört har patronymika använts som släktnamn underlång tid tillbaka. Även metronymika har använts, om än mera sällan. Genom 1963års namnlag kom bruket av sådana namnbildningar som släktnamn att i stort settförhindras.