bet · G501SfU3 · 1981-12-31 00:00:00 — om privat läkarvård och tandvård, m. m. Motioner väckta under den alltnänna motionstiden vidriksmötet /81 I motion 1980/81:225 av GörelBohlin (m) och () hemställs att som sin mening gerregeringen till känna att förhandsprövningsgränsen inom tandvårdsförsäkringenbör höjas i enlighet med vad i motionen anförts. 1 motion 1980/81:299 av AnitaBråkenhielm m. fl. (m) hemställs att begär att regeringen skyndsamtföranstaltar om successivt upphävande av inskränkningar i etableringsfrihetenför tandläkare i enlighet med vad i motionen anförts. 1 motion 1980/81:361 av m. fl. (vpk) föreslås 1. att måtte uttala a) attfolktandvården bör byggas ut, och landstingen bör ges reella möjligheter attplanera för en god tandvård, b) atttandläkartätheten bör dimensioneras efter ett behov om två besök ochinvånare, 2. att riksdagenhos regeringen hemställer om en utredning i syfte att fastställa lämplighetenav att samma patientavgiftssystem som gäller för den öppna sjukvården ocksåinförs för vuxna inom tandvården. 3. att riksdagenhos regeringen hemställer om förslag för att tillgodose behovet av tandläkarepå de orter där bristen är särskilt stor. I motion 1980/81:527 av MargaretaGärd (m) och () hemställs att hos regeringen anhållerom en successiv avveckling av privattandläkarnas etableringsbegränsning. I motion 1980/81:1231 av ErikOlsson (m) hemställs att som sin mening ger regeringen till känna attskyndsam nyetablering av i varje fall 15 å 20 privatpraktiker i Västernorrlandär nödvändig och bör medges redan under innevarande år. I motion 1980/81:1234 av Margarethaaf m. fl. (m) hemställs att 1. hos regeringenbegär förslag om åtgärder för att stimulera till nyetablering avprivatläkarpraktiker, 2. uttalar att derestriktioner som gäller för nyetablering av nya privatläkarpraktikersuccessivt avskaffas, 1 1981/82. SfU1981/82:3 2 3. uttalar att deinom tandvårdsförsäkringen rådande etableringsrestrik-tionerna efter successivavveckling skall vara helt avskaffade , 4. hos regeringenbegär förslag om ändringar i sjukförsäkringssystemet i syfte att ge människormöjlighet att söka privat sluten sjukvård i enlighet med vad i motionen anförs,samt 5. i övrigtuttalar vad i motionen anförts om vikten av att satsa på en utbyggnad av denenskilda vårdsektorn, inte minst med hänsyn till den framtida störrevårdefterfrågan och därav följande ekonomiska påfrestningar. I motion 1980/81:1616 av GunnelLiljegren (m) hemställs att hos regeringen begär skyndsamt förslagsyftande till att obligatorisk förhandsprövning inom tandvårdsförsäkringen t.v. slopas i avvaktan på resultatet av tandvårdsutredningens () arbete. Motion väckt med anledning av proposition 1981/82:30 omvissa ekonomiskpolitiska åtgärder, m. m. I motion 1981/82:14 av m. fl. (m)hemställs 3. attriksdagen beslutar att i enlighet med vad i motionen anförts en skall införas i tandvårdsförsäkringen fr. o. m. den 1 Yrkande 1i motionen behandlas i utskottets betänkande SfU 1981/82:2 ochyrkandena 2 och 4 i betänkande SfU 1981/82:4. Gällande bestämmelser m. m. Tandvårdsförsäkringen, som ingår isjukförsäkringen, omfattar alla försäkrade . Landstingensfolktandvård skall svara för tandvården för barn och ungdomar under nämndaålder. I avvaktan på att folktandvården skall bli tillräckligt utbyggd harungdomar i åldern övergångsvis rätt till ersättning förtandvårdskostnader från försäkringen. Tandvårdsförsäkringen ersätter den försäkrades kostnaderför tandvård enligt den av regeringen utfärdade tandvårdstaxan avtandvårdskostnaderna . och av kostnaderna över dettabelopp. Om den beräknade kostnaden för tandvården, bortsett frånkostnaden för tandtekniskt material, uppgår till ett högre belopp än 4 500 kr.skall tandläkarens behandlingförslag underkastas förhandsprövning av försäkringskassa.Regeln har tillkommit i syfte att garantera patienten en odontologiskt riktigbehandling och att undvika att patienten eller försäk- SfU1981/82:3 3 ringen belastas med onödigt stora kostnader. Förhandsprövningsgränsen,som var , höjdes . För att säkerställa den planerade utbyggnaden avfolktandvården infördes i övergångsbestämmelser till tandvårdsreformbl. a. möjlighet för att, om verket fann anledning antaatt folktandvårdens behov av tandläkare skulle bli otillräckligt tillgodosett,föreskriva att tandläkare som efter avsåg att påbörjaverksamhet i enskild tandvård ej skulle föras upp på förteckning hos allmänförsäkringskassa. Regeln om möjlighet att begränsa privatpraktiserandetandläkares etable-ring skulle gälla fram till utgången av men hardärefter förlängts och gäller nu fram till utgången av . har använt möjligheten tilletableringsbegränsning för tandläkare sedan mitten av . harriksförsäkringsverket föreskrivit att tandläkare får föras upp på förteckningendast om verksamheten avser att ersätta tidigare verksamhet i enskild tandvård,s. k. ersättningsetablering, eller eljest synnerliga skäl föreligger för attföra upp tandläkare på förteckningen. Verket har dessutom föreskrivit att tandläkaren i fråga iprincip får föras upp på förteckning med verkan endast så länge han bedriver verksamhetenuteslutande på den ort där den tidigare verksamheten bedrivits, i de fall dentidigare verksamheten bedrivits utanför storstadsregionerna . Tandläkare som bedriver verksamhet i enskild tandvård i kommunutanför storstadsregionerna och är uppförd på förteckning hos allmänförsäkringskassa, kan bli uppförd på förteckning hos annan kassa för verksamheti enskild tandvård inom de nämnda storstadsregionerna endast om han ersätter entidigare verksamhet. Tandläkare som vid sidan av heltidstjänst inomfolktandvården avser att bedriva verksamhet i enskild tandvård omfattas inte avetableringsbestäm-melserna så långe deras tjänstgöringstid hos folktandvårdenär oförändrad. Etableringsbegränsningarna för privatpraktiserandetandläkare som vill ansluta sig till tandvårdsförsäkringen infördes som nämntsför att säkerställa folktandvårdens behov av tandläkare. har däreftervid flera tillfällen behandlat motioner som syftat till att etableringsreglernaför privatpraktiserande tandläkare skulle avvecklas. I betänkandet SfU 1979/80:9 behandlades förslag i proposition 1979/80:29 om förlängning avetabteringsregeln t. o. m. och i samband därmed ändrade tillämpningsregler.Förslaget syftade till att uppnå en bättre regional fördelning avtandläkarresurserna och byggde på förslag års tandvårdsutredning.Utskottet biträdde propositionen och framhöll att åtgärderna utgjorde en 1* 1981/82. SfU1981/82:3 4 nödvändig men mycket begränsad utvidgning avnuvarande praxis. Utskottet instämde i departementschefens uttalande om attproblemen för den enskilde kunde minskas om bestämmelsen tillämpades påsmidigaste möjliga sätt inom ramen för sitt syfte och att en årlig omprövningav bestämmelsens närmare utformning borde ske främst för att möjliggöra enanpassning till utvecklingen på området. När frågan om etableringskontroll pånytt motionsledes kom upp till behandling vid /81 erinradeutskottet i sitt av godkända betänkande SfU 1980/81:1 om att 1978 årstandvårdsutredning avsåg att i ett slutbetänkande återkomma med sittställningstagande i frågan om behovet av en fortsatt etableringskontroll efter1982 års utgång. Utskottet framhöll att det fanns anledning avvaktatandvårdsutredningens förslag och beredningen av detta innan vidtognågon åtgärd. Frågan om höjd förhandsprövningsgråns har aktualiserats imotioner . Senast skedde detta vid 1979/riksmöte.Även i denna fråga hänvisade utskottet till överväganden inom 1978 årstandvårdsutredning (se SfU 1980/81:1). Därefter har som ovan nämntsförhandspiövnings-gränsen höjts från . Enligt beslut av riksdagbestäms fr. o. m. arvodet till privatpraktiserande läkaresom är anslutna till den allmänna sjukförsäkringen av reglerna iläkarvårdstaxan (1974:699). För att undvika att övergängen till taxebindningskulle medföra en oskälig inkomstminskning för enskilda läkare som tidigaretillämpat en högre arvodesnivå än vad taxan medgav, infördes vid de nyabestämmelsernas tillkomst övergångsvis en möjlighet för läkarna att efterindividuell prövning ta ut ett i förhållande till taxans belopp förhöjt arvode(för : 5, 15. 25, 30 eller ). Arvodeshöjning flck ske i de fallläkaren styrkt att han utövat läkaryrket på heltid och därvidtillämpat ett genomsnittsarvode per besök som översteg det genomsnittligaläkararvodet för läkare med minst 2 000 patientbesök och haft kostnader förmottagningen som låg högre än normalt för den specialitet han utövade. Läkarevid gruppmottagning etablerad får utan särskilt beslut tillämpa enarvodeshöjning med, för , . Även efterträdare till sådan läkare kanunder viss förutsättning få rätt till samma arvodeshöjning. Vissa möjlighetertill individuell taxebindning vid nyetableringar infördes den 1 januari 1978för (se SfU 1977/78:12). Sålunda kunde försäkringskassa beslutaom en med högst förhöjd arvodesnivä för nyetablerad praktik som vargemensam för minst två läkare. Beslutet skulle föregås av socialstyrelsensgodkännande och ges endast i de fall vederbörande huvudman lämnat sitt samtycketill etablering-en. Beslutet gällde praktik på viss ort. Avsikten med de ökademöjligheterna SfU1981/82:3 5 till individuell taxebindning, som begränsades till attavse högst 30 läkare under ett vart av , var att etableringenskulle ske utanför storstadsområdena och i första hand på orter där behovet avläkare var mindre väl tillgodosett. Även frågan om att underlätta för läkare att nyetableraprivatpraktik har tidigare prövats av , senast vid /81.Utskottet erinrade i sitt av godkända betänkande SfU 1980/81:1 om attdet vid skilda tillfällen starkt understrukit angelägenheten av att denoffentliga vårdsektorn tillförs tillräckliga läkarresurser. Detta skallemellertid, framhöll utskottet, inte tolkas så att utskottet inte anser denprivata vårdsektorn vara värdefull som komplement till den offentliga vården, Isammanhanget erinrade utskottet om att frågor om den privata vårdsektornsställning inom hälso- och sjukvården ingick i beredningen inomregeringskansliet av hälso-och sjukvårdsutredningens betänkande SOU 1979:78,Mål och medel för hälso- och sjukvården och att en arbetsgrupp tillsatts inomsocialdepartementet med uppgift att analysera frågor om nyrekrytering avprivatpraktiserande läkare. Sjukförsäkringen lämnar ersättningför sådan vård på sjukhus som varit erforderlig på grund av sjukdom ellerförlossning. Ersättningen utgår enligt grunder som fastställs av regeringen.För innevarande är utgår ersättning med . Som sjukhus räknasdels sjukvårdsinrättning som drivs av staten, landstingskommun eller kommun sominte tillhör landstingskommun, dels sjukvårdsinrättningar som enligt en avriksförsäkringsverket fastställd förteckning är att anse som sjukhus. På nämndaförteckning upptas ett 40-tal sjukvårdsinrättningar. För försäkrad som åtnjuter sjukhusvård skall utgåendesjukpenning minskas med . per dag, dock med högst en tredjedel avsjukpenningens belopp och med iakttagande av att sjukpenning skall utgå medlägst . Den som erhåller läkarvård - ellerannan sjukvård inom den offentliga öppna vården - erlägger en mindre del avkostnaderna härför - vid läkarvård högst . - i patientavgift.Sjukförsäkringen ersätter sjukvårdshuvudmännen med ett belopp somfastställts i överenskommelse mellan regeringen och . Densom erhåller privat läkarvård erlägger på motsvarande sätt en patientavgift - iregel . - medan sjukförsäkringen ersätter läkaren för återstoden avarvodet. En förutsättning för att ersättning från sjukförsäkringen skall kunnautgå vid privat vård är dock att läkaren är uppförd på förteckning hos försäkringskassa.Han är därmed skyldig -att följa bestämmelserna i läkarvårdstaxan, som bl. SfU1981/82:3 6 reglerar det högsta arvode som utgår från försäkringen förolika behandlingar och den högsta avgift som får tas ut av patienten. Kostnaderna för vård på sjukhus bestrids till övervägandedel av de offentliga sjukvårdshuvudmännen. Försäkringsersättning kan utgå tilldessa med . Som sjukhus räknas förutom offentliga sjukvårdsinrättningarockså sådana privata sjukvårdsinrättningar som finns upptagna på en avriksförsäkringsverket fastställd förteckning. Kostnaderna för tandvård delas lika mellan patienten ochsjukförsäkringen upp till en kostnadsgräns på . Är kostnaden högreersätter försäkringen och patienten av överskjutande belopp. Omarvodeskostnaderna kan beräknas överstiga , skall tandläkarensbehandlingsförslag förhandsprövas av . De nämnda ersättningsreglernaavser såväl behandling vid folktandvården som hos privatpraktiserandetandläkare. I sistnämnda fall gäller emellertid samma villkor för ersättningfrån försäkringen som beträffande privatpraktiserande läkare, nämligen atttandläkaren år uppförd på förteckning hos allmän försäkringskassa och därmedbunden till tandvårdstaxan. Tandläkare som önskar bli uppförda på förteckning arunderkastade etableringskontroll. Nya etableringar tillåts i princip endast oms. k. ersättningsetablering föreligger. Etableringsrätten blir också i principknuten till den ort där ersättningsetableringen skett. Bestämmelserna, somgäller till utgången av , har tillkommit för att säkra tillgången påtandläkare inom den offentliga sektorn och för att fä en så jämn spridning sommöjligt av tandläkarresurserna över landet. Två motionsyrkanden berör frågor omförsäkrades kostnader för tandvård. m. fl. anför i motion1980/81:361 (yrkande 2) att de höjda tandvårdskostnaderna gör det svårare attmotivera människor att sköta sina tänder. Motionärerna begären utredning föratt fastställa lämpligheten av att samma patientavgiftssystem som gäller förden öppna sjukvården också införs för vuxentandvården. I den med anledning avproposition 1981/82:30 om vissa ekonomisk-politiska åtgärder väckta motionen1981/82:14 (yrkande 3) föreslår m. fl. en besparingsåtgärd inomtandvårdsförsäkringen. Motionärerna begär att kostnader för tandvård upp tillett belopp av . per behandlingsserie fr. o, m. heltskall ersättas av patienten. De föreslagna reglerna skall, framhållermotionärerna, vara provisoriska i avvaktan på resultatet av arbetet i 1978 årstandvårdsutredning. Med hänsyn till att frågor om ersättning från den allmännaförsäkringen är föremål för utredning och tandvårdsutredning beräknasavlämna ett betänkande om bl. a. sådana frågor senast anserutskottet att några omedelbara ändringar av ersättningsreglerna inte börgenomföras. SfU1981/82:3 7 Utskottet avstyrker sålunda bifall till motion 1981/82:14i nu berörd del. De frågor som tagits upp i motion 1980/81:361 ryms ocksåinom tandvårdsutredningens arbete, varför det enligt utskottets mening intefinns anledning för att bifalla motionens yrkande om ytterligareutredning. Motionerna 1980/81:225 av och och 1980/81:1616 av , vilka väckts vid föregående , tar upp frågor om förhandsprövning. I denförstnämnda motionen begärs att förhandsprövningsgränsen skall höjas till 5 000kr. och i den senare att den skall slopas t. v. i avvaktan på resultatet avtandvårdsutredningens arbete. Sedan motionerna väcktes har förhandsprövningsgränsenhöjts från . Motionerna är härigenom ihuvudsak redan tillgodosedda. Med hänsyn härtill och till atttandvårdsutredningen prövar frågan anser utskottet att motionerna inte börföranleda någon åtgärd. Åtgärder för att få till stånd en avveckling avbestämmelserna om etableringskontroll för privatpraktiserande tandläkare begärsi fyra motioner. I motionerna 1980/81:299 av m. fl..1980/81:527 av och och 1980/81:1234 (yrkande 3) avMargaretha vill motionärerna ha ett tillkännagivande till regeringenom att bestämmelserna successivt skall upphävas. En avveckling bör därvid iförsta hand ske i områden med brist på tandläkare. I motion 1980/81:1231 av ErikOlsson begärs att mellan 15 och 20 nya etableringar skall tillåtas inomVästernorrlands lån. Av inledningen till betänkandet framgår att frågor om enavveckling av etableringsbegränsningarna för tandläkare vid ett flertaltillfällen behandlats av . Senast skedde detta vid föregåenderiksmöte, I sitt av godkända betänkande SfU 1980/81:1 avstyrkteutskottet motioner på området med hänvisning till att tandvårdsutredningeninnevarande år skulle ta ställning till frågan om en fortsattetableringskontroll utgång. Utredningens ställningstagande kanväntas föreligga i ett betänkande och bör avvaktas innan riksdagenvidtar någon åtgärd med anledning av motionerna 1980/81:299, 1980/81:527,1980/81:1234 (yrkande 3) och 1980/81:1231. Motion 1980/81:361 av m. fl. innehållerförslag till olika åtgärder i syfte att förbättra tandvården. Motionärernaframhåller att huvudförutsättningen för en bättre tandvård är att hela tandvården,inkl. den privata delen, kommer under landstingens kontroll. menarmotionärerna, möjliggörs en planering av totalresurserna. Motionärerna begärett uttalande från om att folktandvården bör byggas ut och attlandstingen skall få reella möjligheter att planera för en god tandvård.Riksdagen bör också uttala att tandläkartätheten bör dimensioneras efter ettbehov om två besök och innevånare. SfU1981/82:3 8 förslag från regeringen om åtgärder för att tillgodosebehovet av tandläkare på de orter där bristen är särskilt stor. I tandvårdsutredningens uppdrag ingår även frågor omfolktandvårdens ställning och omfattning. Utredningens ställningstagande tilldessa frågor kan väntas . Vad avser behovet av tandläkare harsocialstyrelsen redovisat ett uppdrag till regeringen att i samrådmed tandvårdsutredningen göra en reviderad beräkning av den långsiktigatillgången och efterfrågan på tandvårdspersonal. Utskottet anser med hänsyn till det anförda att yrkandena1 och 3 i motion 1980/81:361 inte bör föranleda någon åtgärd. Motionsyrkanden om privat sjuk- och läkarvård Motion 1980/81:1234 av Margarethaaf m. fl. syftar till att stärka och utveckla den privata vården som ettkomplement till och en stimulans för den offentliga vården. Förutom det förslagtill åtgärder såvitt avser privattandläkarnas ställning som utskottet behandlatovan innehåller motionen förslag till åtgärder för att stimulera läkare attetablera privatpraktik. Sådana åtgärder kan enligt motionärerna vara attersättningen från sjukförsäkringen höjs och att man överväger att låta ettspeciellt nyetableringsstöd utgå till privatläkare, eventuellt i form avförmånliga lån. Motionärerna anser också att det samarbete som finnsmellan olika landsting och innehavare av privata sjukvårdsinrättningar börutvecklas ytterligare. Man bör vidare, enligt motionärerna, undersöka om mankan minska den enskildes kostnader för sluten privat vård genom att ersättningfrån sjukförsäkringen utgår. Motionärerna framhåller i motionen att en privatsektor på vårdområdet utgör en stimulans för den offentliga vården och förvårdpersonalen. För patienternas trygghet är det också värdefullt med en friheti valet av vårdgivare. Ett större utbud av konkurrerande vårdformer skulleförmodligen också, framhåller motionärerna, få kostnads-dämpande effekter.Dessutom skulle ett förutsebart överskott av utbildade läkare och tandläkarekunna utnyttjas bättre. Motionärerna begär mot bakgrund av det anförda ettuttalande från om vikten av att satsa på en utbyggnad av den enskildavårdsektorn, inte minst med hänsyn till den framtida större vårdefterfrågan ochdärav följande ekonomiska påfrestningar. Utskottet avstyrkte vid föregående två motionersom bl. a. syftade till åtgärder för att underlätta nyetablering av privataläkare (se utskottets av godkända betänkande SfU 1980/81:1).Utskottet erinrade därvid om att det vid tidigare tillfällen starktunderstrukit angelägenheten av att den offentliga vårdsektorn tillfördestillräckliga läkar-och tandläkarresurser, något som emellertid inte skulletolkas så att utskottet inte ansåg den privata vårdsektorn värdefull som ett komplementtill den offentliga vården. Utskottet hänvisade till att frågor om den privata SfU1981/82:3 9 vårdsektorns ställning inom hälso- och sjukvården ingick iberedningen inom av hälso- och sjukvårdsutredningensbetänkande SOU 1979:78, Mål och medel för hälso- och sjukvården. Vidarehänvisade utskottet till att regeringen hade för avsikt att tillsätta enarbetsgrupp med uppgift att analysera frågan om nyrekrytering av privatpraktiserandeläkare. Beredningen av hälso- och sjukvårdsutredningens förslagpågår fortfarande liksom arbetsgruppens utredningsarbete. Utskottet anser attresultatet av berednings- och utredningsarbetet bör avvaktas och avstyrkerbifall till motion 1980/81:1234 i nu berörda delar. 1. beträffandebesparing inom tandvårdsförsäkringen att avslår motion 1981/82:14yrkande 3, 2. beträffandenytt ersättningssystem Inom tandvårdsförsäkringen attriksdagen avslår motion 1980/81:361 yrkande 2, 3. beXräKandtförhandsprövning inom tandvårdsförsäkringen att avslår motionerna 1980/81:225 och 1980/ 81:1616, 4. beträffandeetableringskontroll av tandläkare att avslår motionerna 1980/81:299, 1980/81:527, 1980/81:1231 och1980/81:1234 yrkande 3, attriksdagen avslår motion 1980/81:361 yrkande 1 a, 6. beträffandebehovet av tandläkare attriksdagen avslår motion 1980/81:361 yrkandena 1 b och 3, 7. beträffandeprivat lakar- och sjukhusvård attriksdagen avslår motion 1980/81:1234 yrkandena 1, 2, 4 och 5. SfU1981/82:3 10 Närvarande: (), (), HelgeKarlsson (s), (), (), (),(), (), (), (), (), (). IngegerdElm (s) och (). beträffande besparing inom tandvårdsförsäkringen (mom. 1) , och (alla m)anser: dels att den del av utskottetsyttrande som på s. 6 börjar med "Med hänsyn" och på s. 7 slutar med"berörd del." bort ha följande lydelse: Utskottet anser det angeläget att genomföraåtgärder som kan sänka den allmänna försäkringens utgifter utan att dettainkräktar på tillgodoseendet av angelägna sociala behov. Den föreslagnaåtgärden med en självrisk inom tandvårdsförsäkringen på . perbehandlingsserie har en ringa betydelse för den enskilde men en storkostnadsdämpande effekt på tandvårdsförsäkringen. Försäkringens kostnaderberäknas kunna sänkas med ca 200 milj. kr. Utskottet biträder därförförslaget som bör genomföras . Förslaget bör betraktas somprovisoriskt i avvaktan på tandvårdsutredningens förslag. dels att utskottet under 1 bort hemställa 1. beträffande besparing inom tandvårdsförsäkringen attriksdagen med bifall till motion 1981/82:14 yrkande 3 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört. beträffande privat läkarvård (mom. 7) , ,, , , och (alla s) anför: I ett särskilt yttrande till utskottets betänkande SfU1980/81:1 erinrade vi om att utskottets socialdemokratiska ledamöter vidupprepade tillfällen understrukit hur utomordentligt angeläget det är att denoffentliga vården tillförs tillgängliga läkarresurser. Därför har också denoffentliga vården prioriterats för att garantera alla medborgare i landetoavsett bostadsort tillgång till en god hälso- och sjukvård. Vi erinrade också om att vi tidigare motsatt oss attsystemet med individuell taxebindning utvidgades ochframhållit det omotiverade i att ha ett system med generösare taxebestämmelsersom kan konkurrera med den offentliga vården om läkarna. Vi vill med detta yttrande understryka att vi vidhållerden uppfattning som vi tidigare gett uttryck för.