bet · G501LU32 · 1981-12-31 00:00:00 — betänkande 1981/82:32 om vissa frågor rörande I betänkandet behandlas tvåmotioner som har anknytning till bestämmelser i . I motion 1981182:1582 av m.fl. (vpk) yrkassåvitt nu är i fråga (yrkande 3) att som sin mening ger regeringentill känna vad som i motion 1981/82:1578 anförs om att ändra reglerna inom familjerätteni avsikt att motverka det omfattande missbruket av äktenskapsförord-boskillnadi kombination. I motion 1981/82:1711 av () och ToreNilsson (m) yrkas 1. att riksdagenbeslutar att hos regeringen anhålla att följderna av gällandeäktenskapslagstiftning utvärderas, 2. att riksdagenbeslutar att hos regeringen begära att denna utarbetar förslag till ändring avgiftermålsbalken i syfte att minska den alltför höga skilsmässofrekvensen. Gällande bestämmelser m. m. Genom lagstiftning (prop.1973:32, LU 1973:20) infördes fr. o. m. nya regler omupplösning av äktenskap. Bestämmelserna om hemskillnad slopades oeh makar ficki princip rätt till omedelbar äktenskapsskillnad. Enligt har makar rätt tilläktenskapsskillnad om de är ense om att äktenskapet skall upplösas.Äktenskapsskillnaden skall föregås av betänketid, om makarna begär det eller ommake har vårdnaden om och varaktigt bor tillsammans med eget barn under 16 år.Också i fall då bara ena maken vill att äktenskapet skall upplösas, skalläktenskapsskillnaden föregås av betänketid. Betänketiden inleds när makarna gemensamt ansöker omäktenskapsskill-, nad eller när makes yrkande om äktenskapsskillnad delgesandra maken. Har betänketid löpt , meddelas dom påäktenskapsskillnad, om make framställer särskih yrkande om det. Framställsinte något sådant yrkande från betänketidens början, är frågan omäktenskapsskillnad förfallen. Levermakarna skilda åt , har vardera maken rätt till 1 1981/82. LU 1981/82:32 2 äktenskapsskillnadutan föregående betänketid, oavsett om makarna är ense eller inte och även omdet finns barn . I samband med dom på äktenskapsskillnad skallrätten enligt förordna angående vårdnaden om barnen. Ärföräldrarna ense om vem som skall ha vårdnaden eller hur vårdnaden om barnenskall fördelas mellan föräldrarna, skall rätten besluta i enlighet medföräldrarnas önskemål, om det inte uppenbart strider mot barnens bästa.Detsamma gäller om föräldrarna är ense om att vårdnaden skall tillkomma demgemensamt. Är föräldrarna inte ense, beslutar rätten efter vad som är skäligtmed hänsyn till barnens bästa. Vissa statistiska uppgifter rörande antaletäktenskapsskillnader har tagits in i bilaga till betänkandet. I motionen redovisas bl. a. antalet ingångna äktenskapoch antalet skilsmässor . Motionärerna anför att desociala följderna av de många skilsmässorna är mycket kännbara och att desociala myndigheterna ställs inför allvarliga problem på grund avskilsmässorna. Negativa upplevelser i barndomen förorsakade av föräldrarnasskilsmässa och den därav följande otryggheten leder till att många människorkommer att få svårigheter att bygga upp varaktiga relationer, menarmotionärerna. De framhåller att den föräldrautbildning som genomförs pågrundval av förslag i proposition 1978/79:168 är ett steg i rätt riktning menatt den inte är tillräcklig med tanke på den negativa utvecklingen på området.Motionärerna anser det därför angeläget att äktenskapslagstiftningenutvärderas och att möjlighet ges till en skärpning av denna, om utvärderingenger vid handen att det finns möjlighet att härigenom förbättra de enligtmotionärerna nuvarande otillfredsställande förhållandena. I proposition 1973:32 med förslag till lag omändring i m. m. framhölls att skilsmässoreglerna hadeutformats utifrån principen att äktenskapet skall ses som en form för frivilligsamlevnad mellan självständiga personer. Det synsättet hade att göra bl. a. medkvinnans förändrade ställning i samhället. I propositionen anförde föredragandedepartementschefen bl. a. följande: En upplösning av ett äktenskap innebär iregel inte samma ekonomiska påfrestningar som . Inte bara mannen utanockså kvinnan har numera betydligt oftare än förr möjligheter att efterskilsmässa försörja sig själv genom förvärvsarbete. LU 1981/82:32 3 harunderlättats på olika sått bl. a. genom systemet med bidragsförskott, sominnebär att barn vars vårdnadshavare år ensamstående garanteras enminimistandard genom ett indexreglerat bidrag. Samhället har givetvisfortfarande anledning att motverka förhastade skilsmässor. En upplösning av enfamilj innebär påfrestningar främst av känslomässig men iblandockså av ekonomisk art för de berörda personerna. Särskilt påtaglig är riskenför att minderåriga barn blir illa utsatta. Skilsmässor bör dock inte motverkaspå det viset att lagstiftningen begränsar möjligheterna att upplösa ettäktenskap. Utformas lagstiftningen så att man försvårar eller rent av gör detomöjligt för en person att upplösa ett äktenskap som han efter mogetövervägande vill frigöra sig från, skapar man inte någon harmonisk miljö för enfortsatt samlevnad. Eftersom det under alla omständigheter är omöjligt atthindra en make att bryta samlevnaden och eventuellt bilda ny familj, bör hanockså ha möjlighet att upplösa det tidigare äktenskapet så att en nyfamiljebildning kan ske i äktenskapets form. Restriktivaskilsmässoregler är inte förenliga med uppfattningen av äktenskapet som en formför frivillig samlevnad. I likhet med en så gott som enhällig remissopinionansluter jag mig härvidlag till de sakkunnigas grundinställning. En makesbestämda och väl övervägda önskan om äktenskapsskillnad bör enligt min meningalltid respekteras. Eftersom en samlevnad mellan man och kvinna har så mångapersonliga och känslomässiga inslag bör det inte komma i fråga att någonmyndighet skall pröva om makens motiv för att begära äktenskapsskillnad ärobjektivt sett välgrundade. En annan sak är att det kan vara motiverat att förfall då makarna inte är ense om att skiljas eller då de har minderåriga barninföra särskilda regler som i möjligaste mån skapar garantier för att ettbeslut att skiljas inte är förhastat. (LU 1973:20) ställde sig bakomgrundprincipen om äktenskapets frivillighet. Med hänvisning bl. a. härtillavstyrktes motionsyrkanden om behållande av hemskillnadsinstitutet ochobligatorisk betänketid. 1 socialutskottets betänkande SoU 1978/79:45 medanledning av proposition 1978/79:168, såvitt den avsåg förslag omföräldrautbildning, behandlades en motion med begäran om förslag tillåtgärder, bl. a. genom de sociala myndigheternas försorg, i syfte att minskaantalet skilsmässor. I motionen anfördes bl. a. att alla ungdomar redan iskolan borde få information om vad det innebär att bli förälder och att desociala myndigheterna borde vara särskilt engagerade i samhällets strävan attaktivt angripa skilsmässoproblemet. förutsatte att frågan omhur man skall nå framför allt ungdomar med information om barns behov ochsvårigheter bl. a. i skilsmässosituationer skulle uppmärksammas i samband medarbetet att utforma en föräldrautbildning som når alla i samhället. Den formför föräldrautbildning kring barnets födelse som föreslogs ipropositionen lämnade enligt utskottet förhållandevis stort utrymme förbehandling av frågor om relationer mellan ohka familjemedlemmar, könsroller m.m. Det måste i sådana sammanhang ofta aktualiseras frågor LU1981/82:32 4 om skilsmässors konsekvenser för såväl föräldrar som barn,menade utskottet. Avslutningsvis anförde utskottet bl. a. att det var angelägetatt sådana grundläggande värderingar som kommit till uttryck i motionen inteförbigås i föräldrautbildningen med hänsyn till det ökande antal familjer somkonfronteras med de problem som skilsmässor och separationer i allmänhetinnebår. har vidare (SoU 1981/82:32)behandlat ett motionsyrkande om åtgärder för att skapa en god "inremiljö". I motionen anfördes bl. a. att den höga skilsmässofrekvensen börkunna nedbringas genom förbättringar av den inre miljön. Utskottet avstyrktemotionsyrkandet med hänvisning till att utskottet tidigare awisat tanken på enövergripande utredning i frågor om en inre miljöpohtik. I sammanhangeterinrades om att har till uppgiftatt utveckla, värdera och förmedla kunskaper om psykosociala risksituationer,riskgrupper och riskreaktioner. Utredningsarbete m. m. Utredningen om barnens räft (Ju1977:08) lade i sitt betänkande (SOU 1979:63) Barnets rätt. Omföräldraansvar m. m. fram förslag som syftade till att stärka barnens rättsligaställning och så långt möjligt likställa gifta och ogifta föräldrar när detgäller vårdnaden om barnen. På grundval av utredningens förslag har i proposition1981/82:168 om vårdnad och umgänge m. m. bl. a. föreslagits att makar efter enskilsmässa skall kunna fortsätta att gemensamt utöva vårdnaden om sina barnutan att domstolen behöver fatta beslut om detta. Vidare skall ogifta föråldrarsom bor tillsammans med sina barn kunna få gemensam vårdnad genom en anmälantill pastorsämbetet. Utredningen lade också fram förslag om obligatoriska s. k.samarbetssam-tal i skilsmåssosituationer. Förslaget innebar i huvudsak attföräldrar som vid domstol yrkar upplösning av gemensam vårdnad om barn oeh somdärvid tvistar om vårdnaden eller umgängesrätten skall erbjudas hjälp av kommunen"att bearbeta sin konflikt och ta ansvar för ett beslut som gagnar allainblandade". I princip skulle det vara obligatoriskt för kommunerna attlämna detta erbjudande; något som f. n. sker frivilligt som försöksverksamheti flera kommuner. Möjligheten till samarbetssamtal borde enligt utredningenockså stå öppen för föräldrar vars skilsmässokonflikt ännu inte gjorts anhängigvid domstol. I dessa fall borde kommunerna emellertid bara rekommenderas atterbjuda samarbetssamtal. I propositionen framhålls att den verksamhet medsamarbetssamtal som bedrivs försöksvis inom vissa kommuner är ettbetydelsefullt medel för att i ett så tidigt skede som möjligt lösa dekonflikter som kan finnas mellan föräldrar vid en separation. Det påpekas ocksåatt erfarenheterna av verksamheten är positiva. Ett åläggande om skyldighet förkommunerna att införa samarbetssamtal skulle emellertid enligt propositioneninnebära en statlig styrning av kommunernas resursan- LU 1981/82:32 5 vändning.Med hänvisning till att sådana styrningar bör begränsas och till attsamordningen mellan bl. a. familjerådgivningen och ses över,framläggs inte något förslag om laglig skyldighet för Icommunerna att erbjudasamarbetssamtal. 1 sammanhanget anförs att det dock torde bli mindrekostsamt för kommunerna med samarbetssamtal än att behöva utföra vårdnadsutredningareller använda andra sociala insatser sedan familjen väl har splittrats. Familjerådgivningen skall enligt den kungörelse(1960:710) som har reglerat verksamheten svara för rådgivning och behandling isamband med konfliktsituationer i äktenskap och familj samtupplysningsverksamhet om samlevnadsproblem. I proposition 1979/80:1 omsocialtjänsten anfördes bl. a. att synen på äktenskapet och dessrelationsproblem har nyanserats sedan familjerådgivningsbyråerna inrättades medfrämsta uppgift att minska antalet skilsmässor och aborter.Familjerådgivningsbyråerna bör enhgt propositionen ha till uppgift att hjälpamakarna att lösa äktenskapliga problem, och denna uppgift sammanfaller medsocialtjänstens. I propositionen aviserades en parlamentarisk kommitté meduppgift att bl. a. göra en översyn av frågan om huvudmannaskapet för denpsykiska barn- och ungdomsvården (PBU/BUP) samt att överväga hur dennaverksamhet och familjerådgivningen kan organiseras på lämpligaste sätt.Socialutskottet framhöll vid behandhngen av propositionen bl. (SoU1979/80:44) att det är särskilt angeläget att familjerådgivningen, som underlång tid bedrivits i form av försöksverksamhet, ges fasta former och byggs utså att den bättre motsvarar efterfrågan. - Formerna för PBU/BUP samt denkommunala familjerådgivningens framtida verksamhet utreds numera avPBU-utred-ningen (S 1980:09). Kommittén skall enligt sina direktiv göra enförutsättningslös bedömning av hur de nuvarande verksamheterna inom PBU/BUP,familjerådgivningen och annan verksamhet med liknande uppgifter, t. ex.socialtjänsten men även omsorgsverksamheten, bäst kan samordnas. Enligt 1982års kommittéberättelse beräknas utredningen avge sitt betänkande . Docenten , sociologiska institutionen vidUppsala universitet, bedriver ett av jubileumsfond understöttforskningsprojekt i form av en tvärnationell undersökning av skilsmässor ochseparationer. Syftet med projektet är att studera skilsmässoprocessen och dessefterspel; att beskriva och analysera de ekonomiska, sociala och emotionellaförändringar som en skilsmässa innebär och hur familjer och deras medlemmarhanterar förändringarna. Här kan också nämnas att socialutskottet nyligenmed anledning av ett motionsyrkande om ett informationssystem omlevnadsförhållandena för barn och ungdom förordat att ett utredningsarbetesätts i gång som syftar till att ett sådant informationssystem utvecklas (SoU1981/82:28). LU1981/82:32 6 tet ansåg att det var angeläget att detta system utvecklasså att man kan få ett bättre underlag för utformningen av samhällets insatserför barn och ungdom. Vid utredningsarbetet blir det enligt socialutskottet encentral uppgift att undersöka möjligheterna att utnyttja och samordna deninformation som samlas in på olika håll. - följde utskottet. Enligt kan makargenom äktenskapsförord bestämma att egendom som tillhör eller tillfaller en avdem och som annars skulle vara hans eller hennes giftorättsgods skall tillhörahonom eller henne enskilt. Genom äktenskapsförord kan makarna vidare avtala attegendom som annars skulle vara den ena makens enskilda skall vara hans ellerhennes giftorättsgods. Äktenskapsförord krävs också för att gåvor mellan makar- dock inte sedvanliga skänker - skall bli giltiga. Äktenskapsförord skallupprättas skrifthgen, bestyrkas med vittnen samt ges in till rätten som, omförordet avser gåva, skall låta kungöra detta i Post- och . Rätten skall även skicka avskrift av samtliga förord till denmyndighet som för äktenskapsregistret. Förordet blir gällande när det har gettsin till rätten. Makar kan enligt erhålla boskillnad.Ansökan om boskillnad görs hos tingsrätt. Är det endast ena maken som sökerboskillnad krävs för bifall till ansökan att vissa omständigheter föreligger.Är makarna däremot ense skall ansökan genast bifallas. I samband med boskillnadskall bouppteckning upprättas och inges till rätten. Ansökningar om boskillnadliksom domstolens avgörande skall kungöras i Post- och samt registreras i äktenskapsregistret. All egendom som makeförvärvar efter ansökan om boskillnad bhr, om ansökan beviljas, makens enskildaegendom. Sedan boskillnad beviljats, skall bodelning äga rum. Bodelning skallske skriftiigen och med vittnen. Vad som vid bodelning tillfaller make skallockså det i fortsättningen vara hans eller hennes enskilda egendom. Till dessbodelning sker får dock vardera maken fortfarande råda över det giftorättsgodssom tillhörde honom eller henne då boskillnadsansökningen gjordes. Sådantgiftorättsgods kan, utan hinder av ansökan om boskillnad eller dom påboskillnad, utmätas för hans eller hennes gäld. Bodelningshandhng kan ges intill rätten, som då skall anmäla detta till äktenskapsregistret och införakungörelse i ovan nämnda tidningar. Till skydd för borgenärer finns bestämmelser i fall dåäktenskapsförord innefattar gåva samt i fall då ena maken vid bodelningeftergett vad som tillkommer honom eller henne. a. kan egendom under vissaförutsättningar återvinnas i konkurs. LU 1981/82:32 7 I motion 1578 läggs fram en rad förslag tillåtgärder mot den ekonomiska brottsligheten. Motionärerna anför, såvitt nu är ifråga, att det inom familjelagstiftningen finns flera exempel på möjligheterför makar att uppnå fördelar som sedan kan utnyttjas som led i ekonomiskbrottslighet. Motionärernager följande exempel. Mannen äger samtiiga tillgångar i äktenskapet, därgiftorätt råder. Makarna bestämmer genom äktenskapsförord att hustruns egendomskall vara enskild. Därefter ansöker makarna gemensamt om boskillnad. Vid denefterföljande bodelningen utgör endast mannens egendom giftorättsgods. Hustrunerhåller då hälften av mannens behållna egendom. Därefter förordnar makarna iäktenskapsförord nr 2 att mannens egendom ånyo skall utgöra giftorättsgods.Förfarandet med boskillnad upprepas på nytt, varvid mannens tillgångarreduceras med hälften. När förfarandet upprepats tillräckligt harmannens samtliga tillgångar utan några som helst beskattningseffekter överförtspå hustrun. Motionärernaanför att detta förfarande kan utnyttjas i samband med att ett företagsystematiskt drivs närmare konkurs, eftersom det personliga betalningsansvarsom den make som äger och driver bolaget ådrar sig endast stannar som en ickeindrivningsbar post i kronofogdemyndighetens datorer. Resultatet vidutmätningsförsök blir endast det att den andra maken är laglig ägare till allegendom i äktenskapet. Enligt motionärerna brukar någon iakttagbar nedgång imakarnas levnadsstandard inte följa. Förfarandenav detta slag visar på brister i den nuvarande lagstiftningen, menarmotionärerna. De anför att åtskilliga regler, såsom kravet på registrering aväktenskapsförord, är tillkomna för att skydda utomstående från försök att föraundan egendom från en skuldsatt make till den andre maken. Det visar sigemellertid, anför motionärerna, att detta inte är tillräckligt. somdet i och för sig finns ett berättigat behov av att fastslå makarnas ekonomiskaoberoende av varandra måste möjligheten att komma åt förfaranden liknande detsom ovan beskrivits utredas, menar motionärerna. Utredningen får visaom det kan ske genom en generalklausul inom utsökningsrätten eller genomsärskilda bestämmelser om bulvanskap. Motionärernabegär ett tillkännagivande av vad som anförts om att ändra reglerna inomfamiljerätten i avsikt att motverka det omfattande missbruket aväktenskapsförord-boskillnad i kombination. Familjelagssakkunniga har i sitt betänkande (SOU1981:85) Äktenskapsbalk i huvudsak behandlat frågor om makars egendom. Ibetänkandet läggs fram förslag om genomgripande förändringar iegendomsordningen mellan LU 1981/82:32 8 makar.De sakkunniga anser dock att de nuvarande grundprinciperna för egendomsordningenskall bevaras, vilket bl. a. innebär att makarnas sammanlagda tillgångar delaslika mellan dem när äktenskapet upplöses. Från denna huvudregel om likadelningföreslås bl. a. följande undantag. Om äktenskapet upplöses genom skilsmässaefter tämligen kan vardera maken begära att få behålla sin egendom iskälig utsträckning. Om makarna inte kan enas om beräkningen av andelarna,föreslås en hjälpregel, enligt vilken endast så stor del av makarnas tillgångarläggs samman och delas som. svarar mot den del av som äktenskapet harvarat. Vidare kan enligt förslaget en likadelning te sig föga motiverad, t. ex.då den ena maken har stora skulder eller avsevärd enskild egendom och enhkadelning således ensidigt skulle gå ut över den andra maken. Bostadoch bohag, som har förvärvats för gemensamt begagnande, skall enligt förslagetanses tillhöra makarna tillsammans, vanligen till lika andelar. Vid bodelningkommer således i regel hälften av denna egendom att uppföras som tillgång förvardera maken. De sakkunniga har i fråga om gifta eller ogifta samboendesgemensamma bohag och bostad tagit ställning till bl. a. vilken egendom sombalken skall omfatta, vilka skulder som skall beaktas, hur parternas andelarskall bestämmas, om man skall få avtala om undantag från den lagbestämdagemenskapen och hur förhållandet till borgenärer bör utformas. Iett särskih kapitel i betänkandet tas upp frågor om avtal mellan makar ochmellan samboende, varvid också diskuteras förhållandet till borgenärer. Betänkandet är f. n.föremål för remissbehandling. I betänkandet behandlas en motion om åtgärder motden höga skilsmässofrekvensen och en motion om ändring av reglerna omäktenskapsförord och boskillnad. Fr. o. m. infördes nyabestämmelser om upplösning av äktenskap. Är makar ense om att skiljas har de iprincip rätt till omedelbar äktenskapsskillnad. Har make vårdnaden om ochvaraktigt bor tillsammans med eget barn skall dockäktenskapsskillnaden föregås av en betänketid . Detsammagäller om bara den ena maken vill skiljas eller om makarna själva begärbetänketid. Har makar levt skilda åt , har vardera makenalltid rätt till äktenskapsskillnad utan föregående betänketid. Isamband med dom på äktenskapsskillnad skall rätten också besluta rörandevårdnaden om barnen. Är makarna ense om vem som skall ha LU1981/82:32 9 vårdnaden eller hur vårdnaden skall fördelas mellan demeller om att de gemensamt skall ha vårdnaden, skall rätten besluta i enlighetmed deras önskemål, om det inte uppenbart strider mot barnens bästa. Är makarnainte ense, beslutar rätten efter vad som är skäligt med hänsyn till barnensbästa. I motion 1711 begärs dels en utvärdering av följderna avgällande äktenskapslagstiftning, dels att förslag till ändring avgiftermålsbalken utarbetas i syfte att minska den enligt motionärerna alltförhöga skilsmässofrekvensen. Motionärerna anför bl. a. att de sociala följdernaav skilsmässor är kännbara. De pekar på föräldrautbildningen som ett steg irätt riktning men framhåller att den inte är tillräcklig med tanke på dennegativa utvecklingen på skilsmässoområdet. Utskottet erinrar om att ändringar iskilsmässoreglerna präglas av synsättet att äktenskapet är en form av frivilhgsamlevnad mellan självständiga personer och att samhället därför inte börförsvåra för makarna att upplösa äktenskapet. Bestämmelserna om betänketidtillkom i syfte att förhindra förhastade beslut om skilsmässa. Som motionärerna framhåller får många skilsmässor kännbarasociala följder. Inte minst för barnen kan det uppstå svåra påfrestningar närföräldrarna separerar. Utskottet vill emellertid påpeka att shtningar i ettbestående äktenskap även kan medföra att barnen blir lidande. Barn drabbas förövrigt också då samboende föräldrar som inte är gifta med varandra separerar.Utskottet anser det angeläget att barnen så långt möjligt skyddas i sådanasituationer som nämnts. Enligt utskottets mening saknas anledning att nu ändra detgrundläggande synsättet på äktenskapet. I stället för att genom särskildaregler försvåra möjligheten till skilsmässa bör man genom olika åtgärder sökahjälpa föräldrarna att vid krissituationer lösa sina problem och, om enskilsmässa inte går att undvika, att genomföra skilsmässan på sådant sätt attbarnen lider minsta skada därav. Utskottet vill i detta sammanhang peka på bl.a. familjerådgivningen och föräldrautbildningen. Som framgår ovan är frågan omhur den psykiska barn- och ungdomsvården, familjerådgivningen ochsocialtjänsten bäst kan samordnas föremål för utredning. Dessutom kan nämnasatt på förslag av socialutskottet (SoU 1981/82:28) uttalatsig för att ett informationssystem om levnadsförhållandena för barn och ungdomutvecklas så att man kan få ett båttre underlag för utformningen av samhälletsinsatser för barn och ungdom. Utskottet vill också peka på den ovan redovisadeförsöksverksamheten med samarbetssamtal. Det anförda innebär att utskottet inte kan ställa sigbakom yrkandena i motion 1711. Utskottet avstyrker därför bifall till motionen. LU1981/82:32 10 Genom äktenskapsförord kan makaravtala att giftorättsgods skall vara enskild egendom eller att enskild egendomskall utgöra giftorättsgods. Makar kan också genom boskillnad fördela egendommellan sig. All egendom som make förvärvar efter det boskillnad blivit sökt,skall vara makens enskilda egendom, om boskillnad beviljas. Sedan boskillnadbeviljats skall bodelning äga rum och vad som därvid tillfaller make skallockså det i fortsättningen vara hans eller hennes enskilda egendom.Äktenskapsförord och ansökan om boskillnad skall ges in till rätten. Ansökningaroch beslut om boskillnad skall genom rättens försorg kungöras i Post- ochInrikes Tidningar och ortstidning samt registreras i äktenskapsregistret.Detsamma gäller om bodelningshandling har getts in till rätten. Vidare skallalla äktenskapsförord registreras i äktenskapsregistret och, om förordetinnefattar gåva, kungöras i nämnda tidningar.