bet · G501JoU4 · 1981-12-31 00:00:00 — om etableringskontroll som metod för styrning avanimalieproduktio-nens utbyggnad I motion 1980/81:386 av IvanSvanström (c) yrkas, såvitt nu är i fråga (yrkande 2), att beslutaratt hos regeringen begära att frågan om etableringskontroll för produktion avägg. fläsk och mjölk också övervägs. I motion 1980/81:591 av m. fl. (c)yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionenanförts om styrning av animalieproduktionens utbyggnad. I motion 1980/81:386 framhålls attfamiljejordbruket enligt fattat jord-brukspolitiskt beslut skall tillförsäkrasen ledande ställning inom svenskt jordbruk. Även kombinationsdrift med jord ochskog accepteras. För att ge utrymme för bl. a. dessa strävanden krävs att ennormal del av animaliepro-duktionen förbehålls familjejordbruket och olikaformer av kombinationsdrift. Tendenser till fabriksmässig produktion måstebekämpas. Detta kan enligt motionen inte ske utan införande avetableringskontroll. där riktlinjen måste vara ett bestämt samband mellanproduktionens omfattning och den egna produktiva arealen. Enligt motionärensmening är det därför nödvändigt att införa etableringskontroll för såväl ägg-och fläskproduktion som mjölkproduktion. Frågan om etableringskontroll berörs också i motion1980/81:591. Motionärerna understryker framför allt de miljömässiga problemen isamband med animalieproduktion i stor skala, särskilt vad gäller lukt ochgödsel. Riskerna för ökad sjukdomsfrekvens i större svinbesättningar påpekasvidare. Enligt motionärernas uppfattning bör nuvarande system med vissprisdifferentiering kompletteras med etableringskontroll. baserad på enjordbrukspolitisk bedömning. En sådan etableringskontroll. som också böromfatta broilerproduktionen, bör bygga på en särskild lag. Syftet med lagen börvara att hindra att produktionen av svin, ägg och broiler koncentreras till ettfåtal stora enheter och att uppnå att familjelantbruket i första hand får delav det marknadsutrymme som finns. Denna lag som bör föreläggasriksdagen bör även. om behov därav visar sig, kunna omfatta mjölkproduktion. JoU 1981/82:4 2 Gällande riktlinjer för styrning av animalieproduktionensutbyggnad I anslutning till att år 1977beslutade om riktlinjer för jordbrukspolitiken beslutade också omriktlinjer för styrning av animalieproduktionens utbyggnad (prop. 1977/78:19,JoU 1977/78:10. rskr 1977/78:103). I nämnda proposition betonade jordbruksministern vikten avatt jordbrukspolitiken fick en sådan inriktning att uppbyggandet ochvidmakthållandet av effektiva familjeföretag främjades. Som jordbruksministerndärvid framhöll förutsattes det i flertalet fall att någon form avanimalieproduktion bedrevs vid företagen. En begränsning av utbyggnaden avstörre företag med slaktsvins- och äggproduktion kunde ge utrymme för en utökadanimalieproduktion vid utvecklingsbara företag. 1 enlighet med regeringens förslag beslutade attnär överskott uppstår på fläsk och slaktdjursavgift behöver tas ut så skallavgiften eller motsvarande avräkning från prisstödet differentieras efterbesättningarnas storlek. Härigenom skall en rationell animalieproduktion kunnabedrivas på ett familjeföretag, utan att denna produktion i enöverskottssituation belastas med extra avgifter. 1 riksdagsbeslutet framhöllsatt avgifterna åven kommer att medföra en inkomstomfördelning från störreproducenter till familjejordbrukare och att detta ligger helt i linje medsträvan att nå en ökad utjämning av inkomsterna mellan olikajordbrukarkategorier. Även och behandlades frågan omsystem för styrning av animalieproduktionens utbyggnad av (prop.1977/ 78:154. JoU 1977/78:34. rskr 1977/78:348 och prop. 1978/79:208, JoU 1978/79:36,rskr 1978/79:417). 1 sistnämnda proposition redovisades bl. a. attjordbruksnämnden fr. o. m. infört ett system med avgifterinom äggproduktionen. Systemet innebar att en differentierad avgift skulle tasut på innehav av värphöns. Avgiften inbetalas direkt från producent tillnämnden. Grundavgift utgår när 1 001-10 000 värphöns under ett kalenderår sättsin i produktionen. Avgiftens storlek blir beroende av marknadsläget samtbehovet av regleringsmedel. Högre avgifter tas ut när mer än 10 000 värphönsper år sätts in i produktionen. behandlade ett av regeringen framlagtförslag om styrning av slaktsvinsproduktionens utbyggnad (prop. 1979/80:162,JoU 1979/80:47 och 49. rskr 1979/80:413). I proposition 1979/80:162 redovisades dels ett inomjordbruksnämnden utarbetat förslag till system för styrning avfläskproduktionen, dels ett inom LRF utarbetat förslag i samma ämne. vilketframlagts av Lantbrukarnas förhandlingsdelegation. Det förra systemet byggde pådifferentierade avgifter och det senare på differentierade pristillägg. Enligtpropositionen var skillnaden mellan systemen av enbart teknisk natur. Bådasystemen kunde därför användas för att uppnå de avsedda syftena. Jordbruksministernansåg för egen del att ett system med differentierade JoU1981/82:4 3 pristillägg var att föredra som medel när det gällde attuppnå de uppsatta målen. De belopp som stod till förfogande för pristillägg påfläsk borde därför fördelas så att de mindre producenterna erhöll ett högrepristillägg än de större producenterna. Det var enligt jordbruksministern angeläget att skillnadenmellan det högsta och det lägsta pristillägget bestämdes så att syftet medriksdagens beslut uppnåddes, som bl. a. var att effektivt begränsa de störreföretagens utbyggnad. Enligt vad uttalat borde differentieringengöras trappstegsformad. Om så bedömdes mera lämpligt borde dock enligtpropositionen i ett inledningsskede kunna tillämpas endast en gräns. Gränsenkunde därvid lämpligen sättas vid leverans av 2 000 slaktsvin . Graden avdifferentiering och pristilläggsskalan i övrigt borde efter hand bestämmas medhänsyn till rådande läge. Om tillgängliga pristilläggsmedel inte räckte, bordeavgift kunna tas ut. Jordbruksministern framhöll att den möjlighet som sedanlänge förelåg att ta ut slaktdjursavgift för att finansiera bl. Jordbruksministern förordade mot bakgrund av bl. a.kostnaderna för export att differentierade pristillägg i fortsättningentillämpades när pristryckande överskott råder för att åstadkomma den avseddastyrningen av svinproduktionen. Det borde enligt propositionen ankomma på statensjordbruksnämnd att med utgångspunkt i de förordade riktlinjerna och efteröverläggning med nämndens konsumentdelegation och Lantbrukarnasförhandlingsdelegation fastställa differentierade pristillägg och besluta om deregler som skulle gälla härför. Dessa borde tillämpas fr. o. m. den 1 januari1981. Utskottet fann inte anledning att frångå det ipropositionen förordade systemet för styrning av fläskproduktionen. Utskotteterinrade om att det förordade systemet med differentierade pristillägg varavsett att tillämpas endast när pristryckande överskott råder. Det förutsattesatt jordbruksnämnden efter överläggningar med nämndens konsumentdelegation ochLantbrukarnas förhandlingsdelegation skulle besluta om de närmare regler somskulle gälla. Regeringen gav därefterjordbruksnämnden i uppdrag att. med utgångspunkt i de av beslutaderiktlinjerna för styrning av slaktsvinsproduktionens utbyggnad ocii efteröverläggningar med nämndens konsumentdelegation och Lantbrukarnasförhandlingsdelegation, fastställa differentierade pristillägg på fläsk ochbesluta om de regler som skulle gälla härför fr. o. m. . har beslutat om differentieradepristillägg för fläsk att gälla fr. o. m.den 1 januari 1981.Slaktsvinsproducent erhåller enligt beslutet ett särskilt tillägg med 10 kr.per slaktsvin för de under ett kalenderår först levererade 2 500 slaktsvinen. JoU 1981/82:4 4 Motionsyrkanden, syftande tilletableringskontroll inom animalieproduk-tionen, har vid ettflertal tillfällen prövats av utan att föranleda någon ytterligareåtgärd (senast JoU 1979/80:47). Frågan diskuterades bl. a. i samband med att nugällande principiella riktlinjer för styrning av animalieproduktionensutbyggnad fastställdes av (JoU 1977/78:10). Utskottet framhöll då attregeringens förslag borde vara ägnade att under överblickbar framtid ge berördamyndigheter tillräckliga möjligheter att hålla animalieproduktionens utbyggnadunder kontroll. Självfallet fick förutsättas att regering och övriga berördasamhällsorgan med uppmärksamhet följde frågan och. om så visade sigerforderligt, lade fram förslag till de ytterligare åtgärder som kunde befinnasmotiverade för att styrningen av produktionsutvecklingen skulle få åsyftadeffekt. Vad beträffar miljömässiga effekter och djurhälsoeffekterav den storska-liga animalieproduktionen erinrade utskottet i nyssnämndasammanhang om att det ankom på att utfärda anvisningar förmiljöskyddande åtgärder vid animalieproduktionen. Det fick förutsättas attdessa fortlöpande anpassas till vad som från miljösynpunkt är nödvändigt medhänsyn till de erfarenheter som efter hand vinns. Vidare hänvisades till denveterinärmedicinska bedömning som görs vid prövningen av byggnadsföretagenligt djurstallkungörelsen (1973:270). När frågan behandlades underströk utskottet attutvecklingen lett till ett ökat medvetande om att en alltför högt drivenrationalisering kan få negativa bieffekter i olika hänseenden. Frånstatsmakternas sida hade åtgärder vidtagits bl. a. i form av skärptabestämmelser rörande förprövning från miljö- och djurskyddssynpunkt av nybyggdadjurstallar. Vidare påpekades att den etologiska forskningen (läran om djurensbeteende under olika betingelser), som bl. a. bedrivs vid Sverigeslantbruksuniversitet, erhållit ökade resurser i samband med budgetbehandlingen.Det bör också erinras om att utskottet (JoU 1979/80:47) medanledning av ett motionsyrkande, identiskt med yrkande 2 i nu föreliggandemotion 1980/81:386. framhöll att det i sammanhanget tillstyrkta förslaget omdifferentierade pristillägg inom fläskproduktionen innebar en uppföljning av1977 års riksdagsbeslut. Detta ansågs i viss mån vara ägnat att tillgodosesyftet med ifrågavarande motionsyrkande. Några sådana nya omständigheter som skulle kunna föranledariksdagen att nu ändra ståndpunkt i frågan om etableringskontroll har enligtutskottets mening inte förebragts. att avslår motionerna 1980/81:386 yrkande 2 och 1980/81:591.Stockholm JoU1981/82:4 5 Närvarande: (), (), ArneAndersson i (), (), (), HansWachtmeister (m), (), ()*, (),(), (), (), EssePetersson (fp)*, () och (). Ej närvarande vid betänkandets justering. , Maj BrittTheorin, , , , ochMargareta (alla s) anser att utskottets yttrande och hemställan bort haföljande lydelse: 1 samband med att år 1977beslutade om allmänna riktlinjer för jordbrukspolitiken godkände riksdagenockså vissa riktlinjer i fråga om styrning av animalieproduktionens uppbyggnad.Som redovisats i det föregående innebar sistnämnda riktlinjer att utbyggnadenav större företag inom fläsk- och äggproduktionen borde styras genom ett systemmed differentierade slaktdjursavgifter resp. avgifter på äggproduktionen. Ifråga om slaktsvinsproduktionen godkände att ett systemmed differentierade pristillägg i stället för avgifter skulle tillämpas inomnämnda gren av animalieproduktionen. Motionsyrkanden som syftat till ett införande avetableringskontroll inom animalieproduktionen har vid någratillfällen prövats av bl. a. i samband med 1977 årsjordbrukspolitiska beslut. Yrkandena har dock inte ansetts böra föranledanågon åtgärd från sida. I det föregående redovisade styrmedel harsålunda ansetts ägnade att ge berörda myndigheter tillräckliga möjligheter atthålla animalieproduktionens utbyggnad under viss kontroll. harförutsatts att regeringen och övriga berörda samhällsorgan med uppmärksamhetföljer frågan och, om så visar sig erforderligt, lägger fram förslag till deytterligare åtgärder som kan befinnas motiverade för att styrningen avproduktionsutvecklingen skall få åsyftad effekt. Med anledning av de nu ånyo framförda yrkandena ominförande av etableringskontroll som medel för styrning avanimalieproduktionens utbyggnad vill utskottet erinra om att nuvarandejordbrukspolitiska riktlinjer, såsom de fastställdes , innebär att etthuvudsyfte för jordbrukspolitiken är att tillförsäkra dem som är sysselsattainom jordbruket i alla delar av landet en ekonomisk och social standard som ärlikvärdig med den som jämförbara grupper uppnår. Vidare skall konsumenternasberättigade krav på säker tillgång till livsmedel av hög kvalitet till rimligapriser tillgodoses. JoU1981/82:4 6 Den svenska jordbruksproduktionengaranteras sålunda, i syfte att uppnå dessa mål, en prisnivå som överstiger den till vilken import av vissa livsmedel kan ske som i princip hela den svenska marknaden förbehålls det svenska jordbruket. Prisnivån på de svenska jordbruksprodukterna fastställs efter överläggningar mellan företrädare för producenter och konsumenter. har det pris- och regleringssystem som byggts upp inte kunnat förhindra uppkomsten av betydande överskott på vissa jordbruks produkter, vilka tenderar att öka. Dessa överskott måste avsättas på världsmarknaden till priser som inte oväsentligt understiger vad som behövs för att ge producenterna täckning för deras kostnader och nödvändiga arbetsersättningar. Kostnaderna för att avsätta dessa överskott påverkar därför i ett längre perspektiv livsmedelsprisernas utveckling även i vårt land. Enligt utskottets mening har den senaste tidens utvecklingpå jordbrukets område lett till att tiden ånyo blivit mogen för en översyn avjordbrukspolitiken. Den alltmera tyngande skuldbördan med starkt ökanderäntekostnader har skapat svårigheter, särskilt för de nyetableradejordbrukarna. har livsmedelspriserna rusat i höjden för konsumenternasom en konsekvens av den allmänna kostnadsstegringen och minskade livsmedelssubventioner.Detta är exempel på faktorer som i hög grad förändrat förutsättningarna förjordbrukspolitiken. Att den situation som såväl vissa jordbruktre somkonsumenter hamnat i inte kan lösas genom ökade livsmedelspriseråskådliggjordes vid innevarande års prisöverläggningar, då man inte lyckadeskomma fram till en enig överenskommelse för nu löpande period. Förhållandena talar för att jordbrukspolitiken i framtidenfår en betydligt starkare betoning på livsmedelsförsörjningen än f. n. Starkaskäl talar enligt utskottets mening för att den fortsatta politiken påjordbrukets område ges ett vidare begrepp än nu och får innefatta samtligaåtgärder som påverkar produktionen, distributionen och konsumtionen avlivsmedel. I ett läge med en besvärande utveckling avöverskottsproduktionen kan det från såväl konsument- som producentsynpunkt blinödvändigt att pröva någon form av etableringskontroll för att med dess hjälpåstadkomma en planerad hushållning inom jordbruket för att därmed bättre uppnåde mål som ställs upp för jordbrukspolitiken. Syftet måste vara att uppnå enrationell jordbruksproduktion-och så låga livsmedelspriser som möjligt underhänsynstagande till de allmänna mål för politiken som anvisar. Därföranser utskottet det lämpligt att frågan om etableringskontroll som ett led iförutsättningarna för att förverkliga jordbrukspolitikens mål och effekterna aven sådan kontroll från såväl konsumenternas som producenternas synpunkterförutsättningslöst prövas när en ny jordbrukspolitisk utredning kommer tillstånd. JoU1981/82:4 7 att som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet med anledning av motionerna 1980/81:386yrkande 2 och 1980/81:591 anfört om prövning av frågan om etableringskontrollsom medel för styrning av animalieproduktionens utbyggnad. och (allac) anför: har återkommit med kravet påatt etableringskontroll skall vara ett av de medel som står till buds för attstyra utbyggnaden av animalieproduktionen. Enligt det jordbrukspolitiskabeslutet skall familjejordbruket vara grunden för jordbrukspolitiken.Det innebär att det utrymme som finns på den svenska marknaden skall tillstörsta delen fyllas av produkter från denna typ av jordbruksdrift. Under1970-talet har strukturomvandlingen inom det svenska jordbruket varit kraftig,detta gäller framför allt ägg- och svinproduktionen. Inom både ägg-ochsvinproduktionen har det dessutom växt upp produktionsenheter som inte harnågon egentlig anknytning till jordbruket annat än att man producerarjordbruksprodukter. Dessa stora enheter tar en allt större del av det utrymmesom finns för jordbruksproduktion i . De är på det sättet ett hot motfamiljejordbruket och därmed också ett hot mot den jordbrukspolitiskamålsättningen. Med de regler som finns går det inte att stoppa dessaetableringar. Utöver de problem som uppstår när produktionen blir förstor - tendenser till det finns - utgör de alltför stora anläggningarnaockså ett miljöproblem vad det gäller både den omgivande miljön och miljön fördjuren i anläggningen. Från veterinärhåll har uppmärksamhet riktats mot denökade sjukdomsfrekvens som kunnat iakttas i de större svinbesättningarna. har beslutat om differentierade pristillägg försvin och avgifter för ägg för att på det sättet hålla produktionen inom deramar som den svenska marknaden ger förutsättningar för. Detta är som vi serdet ett steg i rätt riktning och kommer säkert att få en gynnsam effekt för jordbruket,men de allra största etableringarna, som sker med kapital från annat håll änjordbruket, är ganska okänsliga för detta. Även inom mjölkproduktionen har intresse visats för storasatsningar som inte har något samband med den brukade areal man förfogar över.Om sådana etableringar blir verklighet skulle det på ett olyckligt sättförsvåra för de familjejordbruk som är helt beroende avmjölkproduktionen. Vi vidhåller därför vår uppfattning att det skulle varitklokt att redan nu införa etableringskontroll. Det synes dock f. n. intemöjligt att uppnå erforderlig anslutning från sida till en begäranom införande av JoU1981/82:4 8 sådan kontroll för styrning av animalieproduktionensutbyggnad. Vi har därför avstått från att yrka bifall till föreliggandemotionsyrkanden. Inte heller finner vi anledning att hänskjuta frågan tillexempelvis en ny jordbruksutredning. Enligt vår mening behövs det ingen sådanutredning då de jordbrukspolitiska mål som lades fast i det jordbrukspolitiskabeslutet får anses alltjämt giltiga. De problem som jordbruket i dagupplever ekonomiskt bör därför lösas inom ramen för denna jordbrukspolitik.