bet · G501SoU42 · 1981-12-31 00:00:00 — betänkande 1981/82:42 I mofion 1981/82:192 av . (vpk) hemställs aft hos regeringen hemställer om förslag tilländring i arbefsmiljölagen (1976:1160) innebärande förbud mot användande avdiesel- och andra förbränningsmotordrivna arbetsmaskiner i fartygslasfrum,slutna lokaler och gruvor samt vid andra underjordsarbeten. I mofion 1981/82:553 av PärGranstedt m. fl. (c) hemställs atf hemställer atf regeringen vidtaråtgärder så aff de nya reglerna om asbest i bromsbelägg och andrafriktionselement blir tillämpliga också för importerade fordon. I motion 1981/82:561 av () och () hemställs att hos regeringen begären översyn av gällande normer för handels- och hantverkslokaler samt tillkännagivandeav former för tidsbegränsade dispenser från dessa normer fill redan etableradeföretag inom handel och hantverk i syfte aff därmed öppna fler arbetsplatserför främst ungdom. I mofion 1981/82:677 av . (vpk) hemställs aff hos regeringen hemställer om atf ettprogram utarbetas för en skyndsam avveckling av asbest som material ibromsbeläggningar fill fordon. Motiveringfill mofionsyrkandet finns i motion 1981/82:1044. Imofion 1981/82:1115 av . (vpk) hemställs, såvitt här är i fråga (yrkandena 1-7 och 9-13), atfriksdagen hos regeringen hemställer om förslag som innebär 1. att den lokalafackföreningen får vetorätt angående löneformen vid arbeten som är förenade medolycksfallsrisk och aft detta införs i arbefsmiljölagen, 2. aft enutredning tillsätts för aft klargöra omfattningen av uteblivna åtal vidallvarliga arbetsolycksfall under 1970-falef samt vilka åtgärder som behövs föraft lagen skall tillämpas och ansvar utkrävas, 3. atf preciseradesäkerhetsmarginaler tillämpas vid fastställande av hygieniska gränsvärdenutgående från lägsta kända nivå som misstänks ge akut eller kronisk skadligpåverkan samt att övervägandena bakom varje gränsvärde offentliggörs, 4. att kvinnor somplanerar graviditet eller är gravida får lagstadgad rätt fill omplacering ellerledighet med bibehållen lön vid risk för fosterskada, 1 1981/82. SoU1981/82:42 2 5. aff juridisktbindande gränsvärden införs för buller och sätts till högst (A) samt affföreskrifter utarbetas för belysning och icke joniserande strålning, 6. aft de fackligarepresentanterna får kvalificerad majoritet i såväl arbefarskyddsstyrelsensstyrelse som yrkesinspektionsnämnderna, 7. atf den lokalafackföreningen ges beslutanderätten om när arbete kan återupptas efter def affskyddsombud stoppar arbetet på grund av fara, 9. aff alla anställda får obligatorisk fillgång tillföretagshälsovård fr. o. m. 1985 samt aff företagshälsovården samordnas med landstingens verksamhet och att företagshälsovårdens personal anställs via landstingen men ansvarar inför en kommitté som är fill sin majoritet sammansatt av fackförenings medlemmar utsedda av de lokala fackorganisafionerna, 10. aff förslagen i1976 års förefagshälsovårdsufrednings delbetänkande om yrkesmedicinska klinikervid region- och länssjukhus fastställs i lag och kopplas tillersättningen fill landstingen, 11. atfhögskoleanknuten utbildning organiseras för skyddsombud som erbjuds full lönunder studietiden, 12. aff de fackligaorganisationerna och yrkesinspektionen ges lagstadgad rätt aft från företagerhålla information som behövs för forskningsändamål och aff denna informationtillställs forskare på begäran, 13. affanvändningen av diesel- och andra förbränningsmofordrivna arbetsmaskiner ifartygslasfrum, slutna lokaler och gruvor samt vid andra underjordsarbetenförbjuds. I motion 1981/82:1117 av LarsWerner m.fl. (vpk) hemställs aft hemställer hos regeringen om förslagfill åtgärder mot hälsofarliga arbetsmiljöer enligt motionens aktionsprogram. I mofion 1981/82:1589 av . (s) hemställs, såvitt här är i fråga (yrkandena 6, 10, 11, 13, 14 och17), 6. aff uttalar att möjligheten fill direktsfraffkopplade föreskrifter skall användas för aff ingripa mot dåligaarbetsmiljöer, 10. atf riksdagenuttalar aff arbetet med aff anpassa gränsvärdena fill mål som uppställts bl. a.i samband med arbetsmiljölagen bör påskyndas, 11. aff riksdagenhos regeringen anhåller atf åtgärder vidtas i syfte atf stoppa användningen avasbest i bromsbelägg och friktionselemenf, 13. att riksdagenhos regeringen anhåller aff förefagshälsovårdsutredningen får i uppdrag aftutreda frågan om utredning och behandling av yrkesfandskador, 14. atf riksdagensom sin mening ger regeringen fill känna vad i mofionen anförts om plan för denyrkesmedicinska uppbyggnaden, 17. aff som sin mening ger regeringen fill kännavad i mofionen anförts om fria arbetskläder i vissa fall. SoU1981/82:42 3 Utskottet har fidigare underinnevarande i def av godkända betänkandet SoU 1981/82:15behandlat motioner som rör lagstiftnings- och andra frågor påarbetsmiljöområdef. I betänkandet lämnades relativt utförliga uppgifter om bl.a. arbetarskyddets organisation, lokal skyddsverksamhet, utbildning avskyddsombud, information för forskningsändamål, gränsvärden, omplacering ellerledighet för graviditet och dieseldrift i vissa slutna utrymmen. De sålundalämnade uppgifterna återges i viss utsträckning i det följande i samband medaft uppgifterna kompletteras. Därutöver lämnas uppgifter rörande vissa tidigareej behandlade frågor, nämligen arbetslokaler, rätten till fria arbetskläderoch arbefsskadestatistiken. Fackligt inflytande m. m. har haftanledning ta ställning fill motionsyrkanden om en förstärkt ställning för delokala fackföreningarna i arbetsmiljöfrågor. Vetorätt i arbetsmiljöfrågor för den lokala fackföreningen behandlades ettmotionsyrkande kommunisterna om atf den lokalafackföreningen skulle tillerkännas vetorätt i arbefsmiljöfrågor i vad avsåg bl.a. ackords- och presfationsarbefe. Utskottet avstyrkte i sitt av riksdagengodkända betänkande (SoU 1977/78:1 s. 53) yrkandet under hänvisning till vadutskottet i betänkandet anfört om de grundläggande principerna förskyddsarbetet. Utskottet hade i angivna hänseende (s. 18) anfört attarbetsgivare och arbetstagare i samförstånd borde söka åstadkomma entillfredsställande arbetsmiljö och att den metod kommunisternaanvisade stod i motsats fill den för arbetsmiljölagsfiftningen grundläggandeprincipen om samverkan. Vid 1978/åberopade utskottet, medanledning av ett likalydande motionsyrkande kommunisterna,vad som anförts i betänkande SoU 1977/78:1. Enligt ufskoffet ägde de dåframförda synpunkterna fortfarande giltighet. Utskottet tillade atf samverkanmellan arbetstagare och arbetsgivare är en förutsättning för ett framgångsriktskyddsarbete. Arbetsgivare och arbetstagare bör i samförstånd och med avvägningav de olika intressen som måste beaktas gemensamt söka åstadkomma entillfredsställande arbetsmiljö. Utskottet erinrade också om aff skyddsombud ocharbetstagare i vissa i arbefsmiljölagen närmare angivna fall kan avbrytafarligt arbete. Utskottet avstyrkte yrkandet. följde utskottet (SoU1978/79:33). Utskottethar även under innevarande behandlat ett motionsyr- SoU1981/82:42 4 kände med liknande innehåll. I sitt av godkändabetänkande SoU 1981/82:15 (s. 26) avstyrkte utskottet mofionen med hänvisningfill aff def infe framkommit någon omständighet som borde föranleda riksdagenaff ändra sift ställningstagande i den aktuella frägan. Rätt för den lokala fackföreningen att besluta om arbetesåterupptagande har vidare avslagitmotionsyrkanden om atf den lokala fackföreningen (i stället föryrkesinspektionen) skall besluta om när arbetet kan återupptas efter def affskyddsombud stoppat arbetet pä grund av fara (SoU 1973:25, 1977/78:1,1978/79:33 och 1981/82:15). har i sina av godkändabetänkanden därvid hänvisat fill dels den principiella inställningen affparterna på jämställd grund skall samarbeta i arbetarskyddsfrågor, delsprincipen atf def inom arbetarskyddslagsfiftning-ens ram ytterst ankommer påtirbefarskyddssfyrelsen och yrkesinspektionen att avgöra vilka krav som fränskyddssynpunkt bör ställas på arbetsmiljön. Skyddso/nbuds rätt att avbryta farligt arbete Åven motionsyrkanden om en utvidgadrätt för skyddsombud aff avbryta hälsofarligt arbete har fidigare diskuteratsav , bl. a. i samband med tillkomsten av arbefsmiljölagen. Enligt arbetsmiljölagens bestämmelser (6 kap. 7 §) harskyddsombud räft atf i vissa situationer avbryta farligt arbete. Om ett visstarbete innebär omedelbar och allvarhg fara för arbetstagares liv eller hälsaoch rättelse inte genast kan uppnäs genom arbetsgivarens beslut kan skyddsombudbestämma aff arbetet skall avbrytas. Avbrottet gäller fill dess affyrkesinspektionen tagit ställning i frågan. I fråga om ensamarbete gällerskyddsombuds rätt aft avbryta arbetet redan då det är påkallat frånskyddssynpunkt, dvs. vid betydligt mindre risk än för arbeten i allmänhet. Ävenhär gäller avbrottet fill dess aff yrkesinspektionen gjort sin bedömning av risken. I sina av godkända betänkanden SoU 1973:25 och1977/78:1 avstyrkte utskottet motionerna i aktuella delar med hänvisning fillaft def enligt utskottets mening hade gjorts en lämplig avgränsning i lagen avsituafioner i vilka skyddsombud skulle äga avbryta arbetet. Arbetstagarrepresentation i arbetarskyddsstyrelsen ochyrkesinspeklions-/lä/nnderna I samband med tillkomsten avarbefsmiljölagen diskuterades också frågan om arbetstagarrepresentationen iarbetarskyddssfyrelsen och i yrkesinspekfionsnämnderna. Med anledning av atfLO och TCO ansett atf arbetstagarnas representation i dessa organ skulleförstärkas framhöll föredragande SoU1981/82:42 5 a. aff det var viktigt aff myndigheternasavgöranden omfattas med förtroende av alla dem som berörs. Ingendera sidanborde därför ges markerad övervikt i representafionshänseende (prop.1976/77:149 s. 351). Frågan om sammansättningen av arbefarskyddsstyrelsensverksstyrelse har därefter behandlats av (SoU1978/79:11, 1978/79:33 och 1981/82:15). har alla gångerna avslagityrkanden om en förstärkt arbetstagarrepresentation. anförde ibetänkande 1978/79:33 bl. a. aff def lokala skyddsarbetet bygger på samverkanmellan arbetstagare och arbetsgivare. Denna princip är utgångspunkten också förtillsynsorganens arbete, och arbetstagar- och arbetsgivarintressena har därförgetts i stort sett lika tyngd i arbefarskyddsstyrelsens verksstyrelse och iyrkesinspektionsnämnderna. Ufskoffet erinrade om att lagstiftaren vidtillkomsten av arbefsmiljölagen hade framhållit vikten av atf myndigheternasavgöranden omfattas med förtroende av alla dem som berörs. Detta skulle bäståstadkommas genom att man inte gav någon sida markerad övervikt vad gällerrepresentationen. I betänkande SoU 1981/82:15 underströk utskottet återigenbetydelsen av aff de statliga tillsynsmyndigheterna på området intekonstruerades som partsorgan. Om så blev fallet skulle enligt utskottets meningförutsättningarna för tillsynsverksamheten allvarligt försämras. Därvid skullei sista hand såväl def allmännas som arbetstagarnas och arbetsgivarnasintressen skadas. Enligt 6 kap. 4 § sista stycketarbefsmiljölagen svarar arbetsgivare och arbetstagare gemensamt för atfskyddsombud får erforderlig utbildning. Arbetarskyddssfyrelsen bedriver utbildning förkvalificerade skyddsombud. har 60 kvalificerade skyddsombud utbildats.F. n. pågår en kurs med utbildning av ytterligare 30 ombud. har vid tidigare tillfällen behandlat motionerangående högskoleanknuten utbildning för skyddsombud på betald arbetstid (SoU1978/79:33 och 1981/82:15). I betänkande 1981/82:15 (s. 13) lämnade utskotteten redogörelse dels för skyddsombudsutbildningen på grundnivå, dels förkursverksamheten för kvalificerade skyddsombud, vilka utbildningar kommit tillstånd i arbefarskyddsstyrelsens och arbetarskyddsnämndens regi. LUskotfet avstyrktedärefter mofionsyrkandet med hänvisning fill den utbildning av skyddsombud sompågår och till att företagshälsovårdsutredningen (A 1976:01) f. n. utreder bl.a. frågor om en förbättrad utbildning för personal inom företagshälsovården.Utskottet förutsatte atf i den mån det skulle visa sig föreligga behov avytterligare utbildning av kvalificerade skyddsombud - ev. på högskolenivå -skulle erforderliga initiafiv tas av berörda myndigheter. Något uttalande frånriksdagens sida i frågan kunde utskottet inte anse vara påkallat. SoU1981/82:42 6 Företagshälsovården är en viktigdel av arbetarskyddet och har liksom arbetarskyddet i övrigt till syfte affanpassa arbetsmiljön till människans förutsättningar. Företagshälsovårdensuppgifter är aff i första hand vara tekniskt och medicinskt förebyggande menäven i viss utsträckning sjukvårdande och rehabiliterande. ärhuvudman för företagshälsovården och företagshälsovården har därigenorii ennära anknytning fill skyddsarbetet i övrigt på arbetsplatserna. Genom en radcentrala arbefsmiljöavtal och överenskommelser som slutits mellanarbetsmarknadens parter har alla delar av arbetsmarknaden nu regler omföretagshälsovårdens innehåll och utbyggnad även om inte alla företag omfattasav avtalen. Samtliga avtal fastslår företagshälsovårdens förebyggande karaktär.Även om företagshälsovården således i första hand skall vara tekniskt ochmedicinskt förebyggande ges i regel också viss sjukvård inom denna. I mångafall utgör sjukvården en betydande del. Ersättning från den allmännaförsäkringen kan f. n. utgå med högst hälften av arbetsgivarens kostnader förden medicinska delen av företagshälsovården under förutsättning atf densjukvärdande delen uppgår fill minst hälften. har av alla anställda tillgång fillnågon form av företagshälsovård. Den del av arbetsmarknaden som saknarföretagshälsovård består till största delen av små företag. tillsattesutredningen om företagshälsovården och den yrkesmedicinska verksamheten (A1976:01), företagshälsovårdsutredningen. I direktiven fill utredningen angesbl. a. aff målet för utbyggnaden av företagshälsovården bör vara aff allalöntagare skall ha fillgång fill företagshälsovård. har lämnat tvådelbetänkanden, Utbyggnad av yrkesmedicinen (SOU 1980:22) och Mät- ochlaboratorieresurser för bäftre arbetsmiljö (DsA 1981:1). Efter remissbehandhng av betänkandetangående utbyggnaden av yrkesmedicinen lät regeringen i budgetpropositionen,1980/81:100 bil. 15, ta del av vissa synpunkter på den yrkesmedicinskaverksamheten. Utredningen hade angett aff målsättningen för utbyggnaden avyrkesmedicinen borde vara aft def skulle finnas fungeranderegionkliniker i samfliga sjukvårdsregioner. Vidare borde yrkesmedicinskalänskliniker finnas i drift eller under planering i samfliga sjukvårdsområdenutom . Inriktningen borde vara aff den yrkesmedicinska verksamhetenskulle vara fullt utbyggd . I budgetpropositionen framhölls aff def samhällsekonomiskaläget inte medgav aff den kommunala verksamheten kunde få fa i anspråk ett ökatresursufrymme utöver vad som följde av ändringar i befolkningsstrukturen.Regeringens vidare överväganden i aktuellt hänseende skulle komma aff redovisasför i kompletferingsproposifionen. I effmotionsyrkande kommunisterna i anslutning fill SoU1981/82:42 7 budgetpropositionen framställdes, i likhet med vidinnevarande , krav på aff förslagen i betänkandet om yrkesmedicinskakliniker vid region-och länssjukhus skulle fastställas i lag. godkända betänkande (SoU 1980/81:24) erinrade utskottet bl. a. omaft det i budgetpropositionen konstaterats aff vilja och stor beredskap för enutbyggnad av yrkesmedicinen på länsplanef fanns hos sjukvårdshuvudmännen.Utskottet ansåg aff def infe kunde komma i fråga aff lagstiftningsvägen åläggasjukvårdshuvudmännen aff bygga uf yrkesmedicinen i viss omfattning ochavstyrkte motionsyrkandet. I kompletferingsproposifionen (1980/81:150 bil. 31)angavs emellertid yrkesmedicinen som exempel på en verksamhet där det var"uppenbart aff eventuella ufbyggnadsplaner kan behöva omprövas". I eff annat motionsyrkande från vänsterpartietkommunisterna förordades, liksom i mofion 1981/82:1115 yrkande 9, aff allaanställda får obligatorisk fillgång fill företagshälsovård fr. o. m. 1985 samtatt företagshälsovården samordnas med landstingens verksamhet och aftföretagshälsovårdens personal anställs via landstingen men ansvarar inför enkommitté som är till sin majoritet sammansatt av fackföreningsmedlemmar utseddaav de lokala fackorganisafionerna. I betänkande SoU 1980/81:24 avstyrkteutskottet motionsyrkandet med bl. a. följande motivering. I def av godkändabetänkandet SoU 1977/78:1 (s. 40) slog utskottet fast atf målet för utbyggnadenav företagshälsovården bör vara aft alla löntagare skall ha fillgång tillföretagshälsovård. Ufskoffet ansåg vidare aff def infe kan eller bör angesnågon exakt tidpunkt då målet skall vara uppnått. Utskottet vidhåller dennauppfattning och hänvisar härutöver fill def pågående arbetet inomförefagshälsovårdsutredningen. Enligt utredningens direktiv bör utbyggnaden avföretagshälsovården liksom nu ske på frivillighetens väg och frågor om dessinnehåll m. m. regleras genom avtal och överenskommelser mellanarbetsmarknadens parter. Som utskoffef tidigare anfört (se bl. a. SoU 1978/79:33)har de nuvarande organisationsformerna för företagshälsovården sin grund iavtal mellan arbetsmarknadens parter och är väl förenliga med det synsätt sompräglar reglerna i arbetsmiljölagen om ansvaret för skyddsverksamheten i företagen. Arbetsmiljölagen innehåller vissaregler om uppgiffsskyldighet för arbetsgivare och om sekretess med avseende påerhållna upplysningar för arbetarskyddssfyrelsen, yrkesinspektionen ochskyddsombuden. En närmare redogörelse för dessa bestämmelser har lämnats isocialutskottets betänkande SoU 1981/82:15 (s. 8). Ett med def nu aktuella yrkandet i motion 1981/82:1115identiskt yrkande angående lagstadgad rätt för de fackliga organisationerna ochyrkesinspektionen atf från företag erhålla information för forskningsändamålhar SoU1981/82:42 8 behandlats av fidigare under innevaranderiksmöte. Yrkandet avslogs på förslag av utskottet (SoU 1981/82:15). Ibetänkandet anförde utskottet följande. Enligt utskottets mening är detangeläget med en effektiv och målinriktad forskningsverksamhet påarbetsmiljöområdef. Arbetsmiljöforskning bedrivs på åtskilliga håll, dels somgrundforskning, vilken fill övervägande del finansieras via forskningsråden,dels som tillämpad forskning. Genom tillkomsten av arbetarskyddsfonden harförufsäffningarna för sådan forskning avsevärt förbättrats. Fonden bekostar intebara en stor del av själva forskningsverksamheten utan även utbildning ochinformation (bl. En förutsättning för atfforskningen skall kunna fungera effektivt är givetvis aff information omarbetsmiljöförhållandena på arbetsplatserna är tillgänglig för forskarna.Önskemålet om aft informationen skall vara tillgänglig för forskning måstedock alltid vägas mot den enskildes intresse av skydd för den personligaintegriteten och mot företagets intresse aff av konkurrensskäl bevaraföretagshemlighefer. Som mofionärerna påpekar har frågan lösts på frivilligväg i vad avser de kooperafiva företagen. Huruvida en generell lagstiftning avden innebörd som föresläs i motionen bör införas är emellertid eft spörsmål somkräver ingående överväganden. Som utskottet redovisat i den föregående framställningenväntas utredningen (1979:01) om information rörande arbetsmiljörisker (INRA)avlämna sitt betänkande. Utredningens huvuduppgift är atf lägga framförslag om hur en väl fungerande och kvalificerad bevakning samt en godinformationsspridning rörande arbefsmiljörisker skall genomföras. Regeringenhar fill utredningen överlämnat en skrivelse från LO/TCO fillregeringen, vari begärs en ändring av sekretesslagstiftningen som skallmöjliggöra för de centrala fackliga organen aft få ta del av uppgifter hosföretagen rörande arbetsmiljön. Enligt utskottets mening bör resultatet av utredningensöverväganden och den fortsatta beredningen av utredningens förslag avvaktas innannågot ställningstagande görs från sida i denna fråga. Enligt vad utskottet inhämtatvänfas INRA-ufredningen lägga fram sitt betänkande . I detta sammanhang kan nämnas att bl. a. frågan omforskares tillträde fill arbetsplatserna för arbetslivsforskning behandlats idet slutna utveckhngsavtalet mellan å ena sidan SAF, å andra sidan LOoch PTK. Under avsnittet "§ 13 Arbetslivsforskning" uttalas följande. Med arbetslivsforskning avsesforskning som är inriktad på arbetslivet och dess effekter på människan ocharbetet. Parterna är eniga om att arbetsplatserna i största möjligautsträckning bör stå öppna för sådan forskning. Om arbetsgivaren eller den lokalaarbetstagarorganisationen önskar atf utomstående forskare skall beredastillträde fill arbetsplatsen för arbetslivs-forskning skall förhandlingarupptas mellan arbetsgivaren och berörda lokala arbetstagarorganisationer.Därvid skall parterna söka nå enighet om förutsättningarna för forskarestillträde och om villkoren för arbetstagare som engageras i forskningen. Kan delokala parterna infe enas kan part hänskjuta frågan till centrala Under lokal eller central förhandling kanendera parfen hänskjuta frågan till Rådet för utvecklingsfrågor som äger avgerekommendation fill lösning av frågan. Uppnås vid central förhandling ej enighet kan frågan förasvidare fill utvecklingsavtalefs . I forskningsprojekt inriktade påaff studera förändringar och förändringars effekter i företagen är defnödvändigt aff skilja forskarens roll från i företagen verksammabefattningshavares roller. Forskarens roll blir att följa, beskriva, analyseraoch dra slutsatser av den i forskningsprojektet studerade förändringen. SAF, LO och PTK vill genom en öppen och posifiv attitydfrämja en allsidig, seriös och objekfivt bedriven arbetslivsforskning. Denna paragraf skall äga motsvarande fillämpning då frågauppkommer om tillträde för utomstående i sådant utvecklingsarbete som ärjämförbart med arbefslivsforskning. Föreskrifterna i arbefsmiljölagenär inte direkt sfraffsankfionerade. De ger i stället möjlighet fill ingripandei enskilda fall av yrkesinspektionen i syfte atf få fill stånd konkretaåtgärder i arbefsmiljöfrämjande syfte. Om yrkesinspektionen vid sin tillsynsverksamhet eller påannat sätt får reda på aff en arbetsgivare bryter mot lagen eller föreskriftersom arbetarskyddssfyrelsen utfärdat med stöd av lagen, skall inspektionen setill att bristerna rättas fill. I allmänhet får arbetsgivaren en skriftliguppmaning att göra detta . Om han inte gör detta, kanyrkesinspektionen enligt 7 kap. 7 § arbetsmiljölagen utfärda ett föreläggandeeller eff förbud. Påbudet kan förstärkas med vite. Underlåter nägon aff vidtaåtgärd som åligger honom enligt föreläggande fär yrkesinspektionen förordna omrättelse på hans bekostnad. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter motföreläggande eller förbud som meddelats med stöd av 7 kap. 7 § dömes fill bötereller fängelse i högst eft år. Detta gäller dock inte om föreläggandet ellerförbudet har förenats med vite (8 kap. 1 §). Arbefarskyddsstyrelsen har sammabefogenheter som yrkesinspektionen aff ingripa med tvångsmedel. Arbefarskyddsstyrelsen kan utfärda föreskrifter med direktstraffsanktion om t. ex. tillstånd för aff en anläggning, en arbetsprocesseller en arbetsmetod skall få användas och om godkännande för atf en tekniskanordning eller en kemisk produkt skall få användas. Ytterligare exempel påsådana föreskrifter är särskilda villkor för användning av tekniska anordningareller kemiska produkter liksom förbud mot användning av arbetsprocesser,arbetsmetoder, tekniska anordningar eller kemiska produkter, omläkarundersökningar av de anställda, märkning av tekniska anordningar ellerkemiska produkter samt skyldighet aff göra anmälan och aff föra förteckningari vissa fall. Enligt 19 § arbefsmiljöförordningen skall av styrelsens SoU1981/82:42 10 författningar klart framgå i vad mån föreskrifterna ärdirekt sfraffsankfionerade. Ansvar för brott mot arbetsmiljön kan också förekommaenligt . Har arbetsgivaren åsidosatt föreskrifter eller inteanskaffat erforderliga säkerhetsanordningar eller på annat sätt förfaritoaktsamf och därigenom vållat arbetstagarens död eller åsamkat kroppsskadaeller sjukdom som inte ärringa,kanstraff bli aktuellt enligt 3 kap. 7 och 8 §§brottsbalken. Påföljden för vållande till annans död är fängelse i högst två åreller, om brottet är ringa, böter.