bet · G501SfU7 · 1981-12-31 00:00:00 — om åtgärder för att förbättra försäkringsdomstolarnasarbetsläge m. m. 1981/82:88) samt anslag till försäkringsöverdomstolenoch försäkringsrätterna (prop. 1981/82:100) Proposition 1981/82:88 I proposition 1981/82:88 harregeringen () föreslagit att anta förslagen till 1. lag om ändringi lagen (1978:28) om försäkringsdomstolar, 2. lag om ändringi förvaltningsprocesslagen (1971:291), 3. lag om ändringi lagen (1962:381) om allmän försäkring, 4. lag om ändringi lagen (1959:552) om uppbörd av vissa avgifter enligt lagen (1981:691) omsocialavgifter, 5. lag om ändringi lagen (1959:551) om beräkning av pensionsgrundande inkomst enligt lagen(1962:381) om allmän försäkring, 6. lag om ändringi lagen (1978:40) om införande av lagen (1978:28) om försäkringsdomstolar, m.m. I propositionen läggs fram förslagom åtgärder för att minska ärendebalanserna hos försäkringsrätterna och därmedförkorta väntetiderna för att få ärendena avgjorda. Förslagen syftar till en minskning av tillströmningen avärenden till försäkringsrätterna genom ett utökat omprövningsförfarande hos deallmänna försäkringskassorna samt överflyttning av vissa ärenden om arbetsgivaravgifterm. m. till de allmänna förvaltningsdomstolarna. Vidare syftar förslagen till enökad målawerkning hos försäkringsrätterna bl. a. genom ändradedomförhetsregler. Det föreslås också att en begränsning införs i rätten attfullfölja talan fill försäkringsöverdomstolen. De nyareglerna avses träda i kraft . Författningsförslagen redovisas i bilaga fill betänkandet. Regeringen har i proposifion1981/82:100, bil. 8 () under litt. Allmän försäkring m.m., anslagen B 1-2, föreslagit att 1 1981/82. SfU1981/82:7 2 1. tillFörsäkringsöverdomstolen för /83 anvisa ett förslagsanslag av . 2. tillFörsäkringsrätter för /83 anvisa ett förslagsanslag av . Motioner väckta med anledning av proposition 1981/82:88 I motion 1981/82:345 av GunnarBiörck i (m) hemställs att med avslag på regeringensproposition /82:88 som sin mening ger regeringen till känna vad som imotionen anförts om åtgärder för att förbättra försäkringsdomstolarnasarbetssituation. I motion 1981/82:1265 av () hemställsatt vid behandlingen av proposition 1981/82:88 hos regeringen begären skyndsam utredning av frågan om en integrering av försäkringsdomstolarna medde allmänna förvaltningsdomstolarna. I motion1981/82:2140 av m. fl. (s) hemställs 1. att , med avslag påproposition 1981/82:88 i vad avser domförhet för ensamdomare i fråga om mål därvärdet av prövad förmån understiger , beslutar att ensamdomare fårbesluta även i mål där utgången är uppenbar, 2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om försäkringsöverdomstolen. Motioner väckta under den allmänna motionstiden /82 I mofion 1981/82:401 av Anna-GretaSkantz m. fl. (s) hemställs att beslutar att hos regeringen begäraatt en ny försäkringsrätt inrättas i . I mofion1981/82:942 av m. fl. (s) hemställs 3. att beslutar inrätta den1 en försäkringsrätt för , och ,förlagd till , 4. att tillFörsäkringsrätter () för /83 anvisar ett iförhållande till regeringens förslag med . ökat förslagsanslag av39478000 kr., I motion 1981/82:953 av () hemställs attriksdagen beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som imotionen anförts om en integrering av försäkringsdomstolarna med de allmännaförvaltningsdomstolarna. I motion 1981/82:1133 (motivering i motion 1981/82:1131)av m. fl. (s) hemställs att beslutar inrätta enförsäkringsrätt för , och den 1 januari1983, förlagd till . Utskottet behandlar nedan delsproposition 1981/82:88 vari regeringen lagt fram förslag om olika åtgärder föratt förbättra försäkringsdomstolarnas arbetsläge, dels proposition 1981/82:100,bil. 8, i vad den avser anslag för /83 tillförsäkringsöverdomstolen (B 1) och försäkringsrätterna (B 2). Vidare behandlarutskottet fyra mofioner i anslutning till proposition 88 och tre motioner ianslutning till förslaget i proposition 100 till anslag förförsäkringsrätterna. Genom beslut vid 1977/78 årsriksmöte (prop. 1977/78:20, SfU 1977/78:15, rskr 1977/78:113) infördes fr. o.m. en ny besvärsorganisation inom socialförsäkringen. Treregionala försäkringsrätter, försäkringsrätten för ,försäkringsrätten för och försäkringsrätten för ,övertog de arbetsuppgifter som ochförsäkringsrådet haft. Försäkringsdomstolen bibehöll sin ställning som högstabesvärsinstans och benämndes försäkringsöverdomstolen. Försäkringsrätterna dimensionerades vid tillkomsten föratt kunna ta emot och avverka ca 12 000 mål . Under de tre förstaverksamhetsåren har emellertid kommit in drygt 47 000 mål i stället förberäknade 36 000 mål. Dessutom övertog rätterna vid starten drygt 11000 mål, en siffra som även den väsentligt översteg den beräknade. På grundhärav och eftersom antalet avgjorda mål först motsvaratberäkningarna är målbalansen drygt 28 000 mål. Dettainnebär en genomsnittlighandläggningstid av målen pä uppemot . Försäkringsrätterna är domföra med tre yrkesdomare.Dessutom ingår två nämndemän vid prövning av vissa besvärsmål. Rätterna ärorganiserade i avdelningar. I försäkringsrätten för , som ärlokaliserad till kommun, finns fem avdelningar, i försäkringsrätten förSödra , som är lokaliserad till , finns fyraavdelningar och i försäkringsrätten för , som är lokaliserad tillUmeå kommun, finns två avdelningar. Fr. o. m. /81 har vissapersonalförstärkningar skett vid rätterna. Antalet domare har ökats från 53till 66. Därutöver finns föredragande och biträdande personal till ettsammanlagt antal av 76 personer. fillsattes enkommitté (försäkringsdomstolskommittén) med uppdrag att överväga olika åtgärderför att minska målbalanserna vid SfU1981/82:7 4 1 betänkandet Ds S 1981:9,Försäkringsdomstolarnas arbetsläge, föreslår kommittén åtgärder som beräknasminska måldllström-ningen fill försäkringsrätterna med drygt 3 000 mål per åroch öka den årliga avverkningen med 2 200 mål. Förslagen innebär ett utvidgat omprövningsförfarande iförsäkringskassorna, överflyttning av vissa målgrupper till de allmännaförvaltningsdomstolarna, förenklingar och rationaliseringar i försäkringsrätternasarbetsmetoder och ändringar i försäkringsrätternas domförhetsregler. Samtidigtföreslås att en fullföljdsbegränsning införs i försäkringsöverdomstolen. Proposifionen grundar sig i allt väsentligt på kommitténsförslag. Utskottet kommer senare i betänkandet att närmare behandla de olikaförslagen. Innan så sker vill utskottet emellertid ta upp den övergripandefrågan om nuvarande besvärsorganisations ändamålsenlighet. Redan vid riksdagsbehandlingen av förslaget i proposition1977/78:20 om en ändrad besvärsprövning inom socialförsäkringen väcktes fråganom inte socialförsäkringsprocessen kunde knytas till kammarrätterna i ställetför att man inrättade nya domstolar. Utskottet (SfU 1977/78:15) avvisade ensådan ordning med hänvisning bl. a. till att kravet på en snabb handläggningvar särskilt framträdande i socialförsäkringsärenden. Utskottet ansåg sig intekunna utesluta att en förläggning av prövningen av socialförsäkringsmålen tillkammarrätterna skulle medföra en målökning för deras del som kunde innebäraorganisatoriska och praktiska problem med negativa effekter påhandläggningstider både när det gällde socialförsäkringsmålen och kammarrätternasövriga ärenden. Under remissbehandlingen av försäkringsdomstolskommitténsförslag har frågan om en överflyttning av socialförsäkringsprocessen till deallmänna förvaltningsdomstolarna på nytt aktualiserats av kammarrätten iStockholm, länsrätten i och . Frågan har följtsupp i tre mofioner, nämligen motion 345 av i , motion 953av och motion 1265 av . I den förstnämndamotionen yrkar motionären avslag på propositionens förslag om åtgärder inomnuvarande besvärsorganisation. I stället bör utan dröjsmål undersökas hurförsäkringsdomstolarna bäst kan integreras i de allmänna förvaltningsdomstolarna.I de senare motionerna framförs inga erinringar mot proposi-fionens förslag omåtgärder. Däremot begärs även i dessa motioner att frågan om en integrering avförsäkringsdomstolarna med de allmänna förvaltningsdomstolarna skall utredas. framhåller att behovet av en snabbhandläggning av socialförsäkringsmålen inte har kunnat tillgodoses och att denväsentliga orsaken härtill torde vara att själva organisationen med särskildaförsäkringsrätter inte är ändamålsenlig. Han påpekar att de balanser som fannsi kammarrätterna vid tiden för inrättandet av försäkringsrätterna nu i alltväsentligt är avarbetade och att balansproblemen även för länsrätternas delsynes vara på väg att bemästras. De skäl som tidigare kunde finnas för SfU1981/82:7 5 specialdomstolar inom detta rättsområde förehgger därförinte längre. Man bör också, framhåller motionären, så långt möjligt undvikaspecialdomstolar. hänvisar i sin motion till att det avremissyttrandena från kammarrätten i , länsrätten i ochdomstolsverket hksom av uttalande av justitiekanslern i anslutning till eninspektion framgår att olika fördelar skulle stå att vinnabåde för den rättssökande allmänheten och för de rättskipande instanserna om enintegrering kom till stånd. Motionären framhåller att stora kostnadsbesparingarför samhället står att nå som rättssäkerheten kan upprätthållas.Särskilt med hänsyn till besparingsmöjligheterna bör därför, anser motionären,den begärda utredningen komma till stånd utan dröjsmål. Utskottet har självfallet med oro följt utvecklingen medförsäkringsrätternas ökande målbalanser. Frånsett att beräkningarna ommåltillförseln slagit fel är det också oundvikligt att uppbyggnaden av en heltny besvärsorganisation medför problem i inledningsskedet och att man måsteavvakta utvecklingen någon tid innan man kan fastställa om organisationen ärändamålsenlig eller inte. Utskottet vill erinra om att likartade problem uppkomde första åren efter omorganisationen av kammarrätterna i början av 1970-taletoch även efter utbrytningen av länsrätterna från länsstyrelserna i slutet av1970-talet, detta trots att de nya kammarrätterna och länsrätterna byggde pålikartade tidigare organisafioner. Försäkringsrätterna förefaller nu vara på god väg attkunna bemästra de svårigheter som funnits under framför allt det förstaverksamhetsåret. Avverkningssiffrorna för visar på att rätterna numeramotsvarar de förväntningar man haft på dem. Att rätterna har stora balanserfill följd av främst att antagandena om måltillförseln slog fel kan enligtutskottets uppfattning inte tas till intäkt för att bryta sönder organisationeni ett skede när den börjat fungera så som var förutsatt. De överväganden som gjordes i samband med inrättandet avden nya besvärsorganisationen inom socialförsäkringen gällde om kammarrätternaskulle anförtros de uppgifter som försäkringsrätterna fick. Genom länsrätternastillkomst har frågan kommit i ett annat läge. Förslagen om en integrering medde allmänna förvaltningsdomstolarna synes utgå från att länsrätten skall varaförsta besvärsinstans i socialförsäkringsmålen. Länsrätterna, som i huvudsakhar samma geografiska underlag som de allmänna försäkringskassorna, handläggeromkring 200 000 mål . De är också uppbyggda för att pröva en stor mängdärenden. Antalet överklagade försäkringskassebeslut kan fortsättningsvis bliomkring 15 000 . Soeialförsäkringsmålen skulle sålunda, om de handladesvid länsrätterna, numerärt utgöra en förhållandevis liten del avlänsrättsmålen. Flertalet försäkringskasseärenden av enklare beskaffenhet kanvid ett förstärkt omprövningsförfarande fortsättningsvis antas bli slutligtavgjorda på försäkringskassornas centralkontor. De fullföljdasocialförsäkringsmålen skulle, SfU 1981/82:7 6 trotsderas relativa fåtal av länsrättsmålen, bli en ur arbetssynpunkt tung målgrupphos länsrätterna eftersom många mål innefattar komplicerade bedömningar ochsålunda inte är lämpade för massavverkning. Med den tidspress länsrätternaarbetar under skall därför risken för att avgörandena av socialförsäkringsmålenfördröjs inte underskattas. De mål som fullföljdes fill kammarrätt, där deskulle få samma domstolsmässiga prövning som de får iförsäkringsrätterna, skulle sannolikt komma att ha en väl så långhandläggningstid räknat från beslutet i som de har f. n. pågrund av balansläget i försäkringsrätterna. Enintegrafion av försäkringsrätterna med kammarrätterna skulle innebära attmåltillströmningen fill kammarrätterna ökades med och att derasorganisation fick anpassas härefter. Det är uppenbart att en så genomgripandeförändring av kammarrätterna skulle medföra störningar i övergångsskedet medmenliga följder för målawerkningen. Somett vägande skäl mot att inrätta specialdomstolar brukar framhållas att sådanadomstolars målområde blir snävt och att detta medför att domarnas kunskaperinom andra områden begränsas. Socialförsäkringen, som berör praktiskt tagetalla medborgare, inrymmer emellertid i sig ett mycket brett register av frågormed anknytningspunkter till de flesta sektorer i samhället.Rekryteringsunderlaget för försäkringsdomstolarnas personal är i huvudsakdetsamma som för förvaltningsdomstolarna och de allmänna domstolarna. Enövergång mellan olika domstolsorganisationer har också blivit alltmer vanlig.En sådan utveckling är i sig önskvärd och bidrar fill att tillföra de olikadomstolarna värdefulla kunskaper från andra områden av samhällslivet ändomstolens eget. Härmed försvagas argumenten mot försäkringsrätterna såsomspecialdomstolar. Detanförda föranleder utskottet fill slutsatsen att det inte finns anledningifrågasätta försäkringsdomstolsorganisationens ändamålsenlighet och att enintegrering av försäkringsdomstolarna med de allmänna förvaltningsdomstolarnainte skulle vara till gagn för samhället eller den enskilde. Det är tvärtomangeläget att försäkringsrätterna nu får arbetsro inför sin krävande uppgiftatt minska målbalanserna. Utskottet återkommer senare i betänkandet tillfrågan om personalförstärkningar för att få ned balanserna till en acceptabelnivå. Utskottet avstyrker följaktligen bifall till motionerna 345, 953 och1265, förstnämnda motion i motsvarande del. Utskottetövergår härefter till att behandla de olika åtgärdsförslagen i propositionen. Isamband med den nya besvärsorganisationens tillkomst fick försäkringskassornamöjlighet att ompröva och under vissa förutsättningar ändra sina beslut. Vidbesvär av enskild kan sålunda försäkringskassa, om den finner att besvären heltbör bifallas, göra detta. I annat fall skall besvären överlämnas till försäkringsrätten.I avsikt att minska målfillströmningen till försäkringsrätterna föreslås nu ipropositionen att försäkringskassorna vid sin omprövning också skall hamöjlighet att endast delvis bifalla besvären. SfU1981/82:7 7 försäkrade fortfarande missnöjd med kassans beslut kan hanbesvära sig över det fill försäkringsrätten. Avsikten med den ändrade omprövningsordningen är attomprövningen skall utföras av en överordnad befattningshavare påcentralkontoret. Beslutet skall därvid få en beslutsmofivering som mera direkttar sikte på den argumentation som den försäkrade har åberopat till stöd försin talan. Utskottet, som tillstyrker förslaget, anser att förstärkningen avomprövningsinstitutet har förutsättningar att bli ett effektivt medel attbegränsa måltillströmningen till försäkringsrätterna. Det är därför synnerligenangeläget att försäkringskassorna ägnar omprövningen och beslutsmofiveringenstörsta omsorg. I proposifionen föreslås vidare att besvärsprövningen avmål om arbetsgivaravgifter, pensionsgrundande inkomst och beräkningen avunderlag för egenavgifter skall lyftas ur socialförsäkringsprocessen ochanförtros de allmänna förvaltningsdomstolarna. För arbetsgivaravgiftsmålens delblir besvärsinstanserna kammarrätten i - regeringsrätten, medan förövriga mål besvärsinstanserna blir länsrätt - kammarrätt - regeringsrätten.Utskottet biträder även detta förslag. För att få en snabbare genomströmning av mål iförsäkringsrätterna föreslås i propositionen dels att vissa förenklingar ochrafionaliseringar i arbetsmetoderna genomförs, dels en ändring idomförhetsreglerna. Förslaget i sistnämnda hänseende innebär att i de fallförsäkringsrätten enligt nuvarande regler är domför med tre yrkesdomare rättenskall kunna vara domför med en yrkesdomare vid avgöranden som inte innebär attmålet prövas i sak och vid avgöranden av mål där värdet av den förmån som ärunder prövning i rätten understiger . Något förslag om införande av envärdegräns har inte lagts fram av kommittén. Denna har i stället föreslagit attensamdomare skall ha rätt att avgöra mål som f. n. kan avgöras av treyrkesdomare om utgången av målet är uppenbar. m. fl. yrkar i motion 2140 avslag påproposifionens förslag om att ensamdomare skall kunna avgöra mål där värdet avden förmån som skall prövas understiger . I stället förordarmotionärerna att kommitténs förslag genomförs. Motionärerna framhåller att det inte minst mot bakgrund avatt försäkringskassornas beslut kommer att få en kvalificerad granskning av enöverordnad befattningshavare på försäkringskassornas centralkontor knappast ärlämpligt att en ensamdomare prövar mål i försäkringsrätt. Förslaget rimmarockså illa, menar mofionärerna, med förslaget att införa fullföljdsbegränsningi försäkringsöverdomstolen, eftersom det senare förslaget bygger på attförsäkringskassornas beslut får en fullgod domstolsprövning i försäkringsrätterna.Motionärerna påpekar också att vinsterna av förslaget i ökad målawerkning blirmarginella, i förhållande till kommittéförslaget 600 mål , somman kan befara att de organisatoriska förändringar SfU1981/82:7 8 som måste genomföras till följd av förslaget kan komma attinverka menligt på avverkningen av övriga mål. Utskottet anser att varje åtgärd som är ägnad attunderlätta avverkningen av försäkringsrätternas balanser måste tas till vara,med hänsyn till det rättssäkerhetsintresse som också finns i att målen får enacceptabel handläggningstid. Förslaget om en ensamdomarprövning i mål som rörlägre värden är utformat som en minimiregel med möjlighet att, om det ärpåkallat av särskild anledning, låta tre domare pröva målet. Departementschefenhar vidare framhållit att ensamdomarregeln måste noggrant följas och att honsjälvfallet är beredd ta upp frågan om jämkningar i regeln om det visar sigbefogat. Mot bakgrund av det anförda är utskottet berett fillstyrkapropositionen i nu behandlad del. Motion 2140 i motsvarande del avstyrksföljaktligen. I propositionen föreslås, som tidigare nämnts, att enbegränsning införs i rätten att fullfölja talan fill försäkringsöverdomstolen.Prövningstillstånd skall därvid inte bara - efter mönster från högsta domstolenoch regeringsrätten - kunna meddelas om det är av vikt för ledning avrättstillämpningen att talan prövas i försäkringsöverdomstolen(prejudikatsdispens) eller det finns synnerliga skäl för sådan prövning, såsomatt grund för resning föreligger eller att målets utgång i försäkringsrättenuppenbarligen beror på grovt förbiseende eller grovt misstag, utan även om detfinns anledning att ändra det beslut försäkringsrätten kommit till. Som redovisats på s. 4 ovan har i imotion 345 yrkat avslag på proposition 88. Utskottet har ovan tillstyrktförslagen i propositionen på samtliga punkter, vilket innebär att utskottetavstyrker motion 345 i motsvarande del. I motion 2140 av m. fl. framhållermofionärerna att det är angeläget att regeringen noga följer effekterna avpropositionens förslag till olika åtgärder även för försäkringsöverdomstolensdel med hänsyn fill att en ökad målawerkning i försäkringsrätterna kanförväntas öka måltillströmningen till försäkringsöverdomstolen. Motionärernaerinrar om att domstolen ställt sig tveksam till om införandet avprövningstillstånd medför några större lättnader i domstolens arbetsbörda.Skulle tendensen till ökade balanser visa sig bör, menar motionärerna,regeringen vidta åtgärder för att hålla målbalanserna vid domstolen påen acceptabel nivå. Utskottet är ense med mofionärerna om att det är likaangeläget att regeringen i fortsättningen följer försäkringsöverdomstolensarbetsläge som försäkringsrätternas och att regeringen om besvärande balanserskulle uppstå vidtar åtgärder. Utskottet förutsätter emellertid att såsker utan något särskilt fillkännagivande härom. Mofion 2140 i motsvarande delfår härmed anses besvarad. SfU1981/82:7 9 Proposition 1981/82:100, bil. 8 (B 1 och 2) Utskottet behandlar slutligenanslagen för /83 till försäkringsöverdomstolen ochförsäkringsrätterna. För försäkringsöverdomstolens del har i proposifion1981/82:100, bil. 8 under anslaget B 1 medel för nästa budgetårs verksamhetberäknats med utgångspunkt i domstolens huvudförslag. Utskottet, som ovanberört domstolens arbetsläge, har ingen erinran häremot. Mot bakgrund av de stora ärendebalanserna iförsäkringsrätterna förslås i budgetproposifionen personalförstärkningar vidsamtliga rätter. Departementschefen har beräknat medel för vidförsäkringsrätten för 9 domare, 6 föredragande och 4 biträden,vid försäkringsrätten för 3 domare, 1 föredragande och 2biträden och vid försäkringsrätten för 1 domare, 1 föredragandeoch 1 biträde. Förstärkningarna medför bl. a. att försäkringsrätten för SödraSverige får en ordinarie femte avdelning och en extra avdelning. I tre socialdemokratiska mofioner, motion 942 av SvenAspling m. fl., mofion 401 av m. fl. och motion 1133 av EricHolmqvist m. fl. begärs att en fjärde försäkringsrätt skall inrättas med ,och som domkrets och förläggas till . Isamtliga motioner framhålls att det är angeläget att minska ärendebalansernavid försäkringsrätterna och att en försäkringsrätt i skulle ge betydanderesursförstärkningar. m. fl. anser därvid att de fillförsäkringsrätten för föreslagna medelsförstärkningarna skallanvändas fr. o. m. för inrättande av 30 tjänster i denföreslagna nya rätten. Därutöver bör anslaget till försäkringsrätterna ökas med1 milj. kr. för kostnader för lokaler m. m. i den nya rätten. m. fl. framhåller att fördelar avorganisatorisk art och ur rekryteringssynpunkt står att vinna om man inrättadeen försäkringsrätt för och i stället för att bygga utförsäkringsrätten för . Särskilt understryker motionärerna att fören lokalisering till talar befolkningsunderlagets storlek, närheten filljuridiska fakulteten i och de unika resurserna i , vilkasäkerställer tillgången på kvaHficerad medicinsk expertis inom nära nogsamtliga specialiteter och ger förutsättningar för snabba utredningar.Motionärerna pekar också på att tillgången på lokaler för offentlig verksamhetär stor i . Utskottet har vid de närmast föregående riksmötenaavstyrkt motionsyrkanden om inrättande av en försäkringsrätt i . Vid1979/skedde detta med hänvisning fill att frågan om ytterligareen försäkringsrätt var för tidigt väckt. Vid föregående hänvisadeutskottet bl. a. till försäkringsdomstolskommitténs pågående arbete. Någradelade meningar om att förstärkningar av organisationen är helt nödvändiga föratt bringa ner balanserna finns inte. Däremot är utskottet inte ense medmotionärerna om att förstärkningarna skulle få en bättre effekt om de r 1981/82. SfU1981/82:7 10 användes för att inrätta en ny försäkringsrätt . Förutom att ett genomförande av motionsförslagen skulleföranleda avsevärt ökade kostnader fr. o. m. /84 skulle detockså förhindra att angelägna förstärkningar kan sättas in vidförsäkringsrätten för redan innevarande år. Utskottet avstyrkerföljaktligen bifall till motion 942 i nu behandlad del och till motionerna 401och 1133 och biträder propositionen. Åtgärder för att förbättra försäkringsdomstolarnasarbetsläge (prop. 1981/ 82:88) 1. beträffande integrering avförsäkringsdomstolarna med de allmänna förvaltningsdomstolarna attriksdagen avslår mofion 1981/82:345 i motsvarande del och mofionerna1981/82:953 och 1981/82:1265, 2. beträffandedomförhetsreglerna i försäkringsrätterna attriksdagen med bifall till proposition 1981/82:88 i motsvarande del och medavslag på motion 1981/82:345 i motsvarande del och motion 1981/82:2140 yrkande1 antar det i propositionen framlagda förslaget till ny lydelse av 7 § lagen(1978:28) om försäkringsdomstolar, 3. beträffande åtgärder i övrigt föratt förbättra försäkringsdom stolarnas arbetsläge m. m.