bet · G501LU22 · 1981-12-31 00:00:00 — om rätt till fotografisk bild I betänkandet behandlas fyramotioner vari tas upp frågor om rätt till fotografisk bild som har utförts påbeställning. I motion 1981/82:1233 av () yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen angettsom rätt till fotografisk bild. I motion 1981/82:1238 av i Hallstahammaroch (båda vpk) yrkas att som sin mening ger regeringentill känna att den nuvarande presumtionen till förmån för beställare avfotografisk bild leder till orimliga resultat och att upphovsrättsutredningenbör ges i uppdrag att med förtur skyndsamt föreslå ändringar i lagen om rätttill fotografisk bild. I motion 1981/82:1240 av m. fl. (s) yrkasatt hos regeringen anhåller att upphovsrättskommittén lämnarförslag till ändring av lagen om rätt till fotografisk bild med beaktande avvad som anförts i motionen. I motion 1981/82:1714 av () yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsrörande tilläggsdirektiv till upphovsrättsutredningen. I lagen (1960:730) om rätt tillfotografisk bild (fotografilagen) regleras fotografers rätt till sina bilder.Liksom lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk(upphovsrättslagen) har den nuvarande fotografilagen tillkommit i samarbete medDanmark, och och bygger på internationella konventioner. Denämnda lagarna har gjorts tillämpliga med avseende på andra länder somtillträtt konventionerna. Enligt huvudregeln i fotografilagen har den som framställten fotografisk bild uteslutande rätt att genom fotografi, tryck, teckning ellerannat förfarande framställa exemplar av bilden liksom att visa den offentligt(1 §). Fotografen har således en förfoganderätt över bilden, något som ihuvudsak skyddar det ekonomiska värdet av bilden. Fotografilagen innehållerockså regler om ett ideellt skydd av bilden. I 2 § fotografilagen sägs bl. a.att fotografens namn skall anges när exemplar av fotografiet framställs ellerbilden visas offentligt och att bilden inte får ändras så att fotografensanseende som sådan kränks. 1 1981/82. LU1981/82:22 2 För beställt fotografi gäller särskildaregler. Enligt 14 § fotografilagen tillkommer rätten till sådan bildbeställaren, om inte annat uttryckligen har avtalats. Fotografen får dock påsedvanligt sätt ställa ut bilden i reklamsyfte, om inte beställaren förbjuderdet. Även om fotografen har förbehållit sig rätten till ett beställt porträttfår beställaren låta ta in porträttet i tidning eller tidskrift eller i skriftmed biografiskt innehåll, förutsatt att fotografen inte har gjort särskiltförbehåll mot det. Det upphovsråttsliga skyddet är enligt 15 § fotografilageni regel från det år då bilden framställdes. Om fotografiet har ettkonstnärligt eller vetenskapligt värde gäller skyddet somenligt upphovsrättslagen, dvs. under fotografens livstid och därefter. I sammanhanget kan nämnas att upphovsrätten till litteräraoch konstnärliga verk enligt upphovsrättslagen från början alltid tillhör densom har skapat verket. Detta gäller såväl den ekonomiska rätten att mångfaldigaverket m. m. som den ideella rätten. Den ekonomiska rätten kan emellertidenligt 27 § upphovsrättslagen överlåtas till annan. I fråga om beställdporträttbild gäller dock att upphovsmannen inte får överlåta rätten till bildenutan tillstånd av beställaren eller dennes arvingar. Att exemplar av ett verköverlåts innebär inte att upphovsrätten överlåts. Motsvarigheter till bestämmelsen i14 § fotografilagen om att rätten till beställd fotografisk bild tillkommerbeställaren, om inte annat uttryckligen avtalats, fanns i lagen (1897:46)angående rätt att återgiva fotografisk bild och lagen (1919:383) om rätt tillfotografiska bilder. , vars betänkande (SOU 1956:25)Upphovsmannarätt låg till grund upphovsrättslagstiftning,föreslog att presumtionsregeln om att fotografens rätt övergår till beställarenskulle avskaffas. Huvudregeln borde enligt förslaget vara att fotografen, därannat inte avtalats eller fick anses vara avtalat, hade fotografirätten ibehåll. Kommittén menade i huvudsak att den gällande presumtionsregeln innebarett hinder för en fri avtalstolkning. Beställaren borde emellertid skyddas motatt fotografen utan beställarens tillstånd mångfaldigade bilden eller gjordeden tillgänglig för allmänheten. Detta angavs i första hand gälla i fråga omporträtt och liknande. Därför föreslog kommittén en bestämmelse om attytterligare exemplar av bilden inte fick framställas och bilden inte hellergöras tillgänglig för allmänheten utan samtycke av beställaren. Föredragande departementschefen hänvisade i proposition1960:17 med förslag till lag om upphovsrätt till litterära och konstnärligaverk, m. m., till att ett stort antal remissinstanser yrkat att tidigarebestämmelser skulle bibehållas. Departementschefen anförde vidare: Det är tveksamt vilken lösning som här bör väljas. LU1981/82:22 3 kommitténs förslag talar principiella synpunkter. Enligtmin mening väger emellertid de praktiska skäl som i remisskritiken anförts tillförmån för den motsatta lösningen tyngre. Ytterst är här fråga om på vem avparterna som man bör lägga bördan att vid avtalets ingående göra förbehållrörande rätten. Det synes härvid mest ändamålsenligt att det skall ankomma påfotografen, som yrkesman, att om han av något skäl önskar att förbehålla sigfotografirätten, träffa avtal därom; dylikt förbehåll kan lätt göras exempelvisgenom påståmpling av de kopior som utlämnas till beställaren. Det kan vidareanföras, att kommitténs förslag är ägnat att medföra en viss oklarhet röranderättsförhållandet; det måste i många fall vara svårt att genom tolkning avbeställningsavtalet bestämt fastställa hur långt beställarens rätt sträckersig. Jag vill av anförda skäl förorda, att nu gällande presumtionsregelbeträffande beställda bilder bibehålies. Departementsförslaget står här iöverensstämmelse med vad de delegerade vid det nordiska upphovsrättsmötet 1957rekommenderat. Vid riksdagsbehandlingen begärdes itvå motioner att kommitténs förslag skulle genomföras. Första lagutskottet (ILU1960:41) delade emellertid departementschefens uppfattning att det i fråga omrätten till beställt fotografi, liksom dittills, borde gälla att rätten skalltillkomma beställaren, om inte annat uttryckligen avtalats. Utskottet avstyrktedärmed bifall till motionerna, vilket följde. har (DT3/82, T 441/80) fastställt en dom av hovrätten över och röranderätt till fotografisk bild enligt 1 § och 14 § fotografilagen. Tvisten i måletgällde huruvida en fotograf är skyldig att utan ersättning lämna ut negativentill bröllopsfotografier som tagits på beställning, trots att avtal inte hadeträffats om överlämnande. Det enda avtal som hade träffats mellan fotografenoch beställaren var att fotografen skulle ta bilderna. Efter hänvisning tillbl. a. uttalanden under förarbetena till fotografilagarna och tidigarerättspraxis anförde hovrätten: Vad ovan upptagits finner hovrättenge vid handen, att med bestämmelsen i 1 § fotografilagen - liksom medmotsvarande regler i tidigare gällande lag -avsetts att tillägga fotografen enensamrätt att på olika sätt utnyttja en fotografisk bild. Varken bestämmelsensordalydelse eller vad i övrigt förekommit ger stöd för att denna rätt ävenskulle inbegripa äganderätt till fysiska exemplar av bilden. Hovrätten finnerdärför att negativet till en fotografisk bild inte omfattas av fotografirätten.Enär i fall av beställning denna rätt på grund av bestämmelsen i 14 § 1 stfotografilagen tillkommer beställaren, innefattar den således ingen äganderätttill negativ och liknande material. I stället består rätten i befogenhet attensam bestämma angående framställning av exemplar av den fotografiska bilden.Därest kontrahenterna skulle vilja reglera sina rättigheter på annat sätt, hardet överiämnats till dem att träffa särskilt avtal därom. Hovrätten tillade att beställareninte hade gjort gällande att avtal förelåg beträffande de aktuella negativen. Vid anförda förhållanden, framhöll LU 1981/82:22 4 hovrätten,saknade beställaren fog för sin talan. Beställarens yrkande om att fotografenutan ersättning skulle lämna över negativen ogillades alltså av hovrätten.Domen fastställdes utan särskild motivering av högsta domstolen. (Ju 1976:02) tillsattes en samnordisk utredning medsakkunniga från , , och för att göra en allmänöversyn av den upphovsrättsliga lagstiftningen, den s. k. nordiskaupphovsrättskommittén. Kommittén avgav ett delbetänkande med förslagtill lagreglering av bl. a. fotokopiering och bandinspelning inomundervisningsverksamhet. Kommitténs förslag ledde för svensk del inte tillnågon lagstiftning. upplöstes år 1976.1 ställettillsattes i samtliga nordiska länder utom nationellautredningar för översyn av den upphovsrättsHga lagstiftningen. År 1981tillsattes en sådan utredning även i . Medstöd av regeringens bemyndigande tillkallades för svensktvidkommande tre sakkunniga med uppdrag att se över upphovsrättslagstiftningenm.m. Genom beslut vid regeringssammanträde erhöllutredningen tilläggsdirektiv. utökades antalet sakkunniga till fem. Dedirektiv upphovsrättsutredningen fiek är 1976 byggde i huvudsak på riktlinjersom antagit för en översyn av den nordiskaupphovsrättslagstiftningen. I riktlinjerna pekades på att den tekniskautvecklingen ständigt frambringar nya former för utnyttjande avupphovsrättsligt skyddade verk och att det var angeläget att de nyamöjligheterna härvidlag togs till vara. framhölls att utvecklingenmedfört att det blivit svårare för upphovsmännen att hävda sina rättigheter.Det uttalades att en allmän översyn av upphovsrätten borde göras. Vidareframhölls att det var rimligt att regelsystemet utformades på ett sätt sombeaktade samhällets intressen av att upphovsrätten inte lade hinder i vägen fören önskvärd tillgång till upphovsrättsligt skyddade verk. Översynen borde avseinte bara upphovsmännens rättigheter utan också de s. k. närståenderättigheterna, dvs. de rättigheter som tillkommer utövande konstnärer,framställare av grammofonskivor eller andra ljudupptagningar samt radio- ochtelevisionsföretag. Idirektiven till den svenska utredningen återgavs ministerrådets riktlinjer.Vidare framhölls bl. a. att rikthnjerna inte innebär några begränsningar såvittavser de frågor som kan tas upp under utredningsarbetet samt att riktlinjernaär öppna och inte innebär att några vägar avvisas för att nå de syften somavses. 1977 görsvissa förtydligande uttalanden till ledning för det fortsattautredningsarbetet. Uttalandena hänför sig i huvudsak till vad som anförts iriktlinjerna om vilka lösningar som bör sökas för att man skall komma tillrätta med de svårigheter och nackdelar som nuvarande regler skapar. Vidareundeistryks betydelsen av en fortsatt nordisk rättslikhet på området. I samtliga fyra motioner görsjämförelser mellan å ena sidan fotografers och å andra sidan författares ochkonstnärers upphovsrättsliga skydd. Motionärerna menar att bestämmelsen i 14 §fotografilagen om att rätten till fotografisk bild tillkommer beställaren därinte annat uttryckligen avtalats, innebär att fotografer har en svagarerättslig ställning än övriga grupper som omfattas av upphovsrätt. I motion 1233tas som exempel på detta att om ett uppdrag utförs gemensamt av t. ex. enjournalist och en fotograf så har journalisten automatiskt rätt tillåterpublicering medan fotografen i förväg måste förhandla om detta. I motionerna 1233 och 1240 framhålls att användningen avden fotografiska bilden har ökat mycket stärkt sedan lagens tillkomst och attbilder beställs främst av annons- och reklambyråer, bokförlag, tidningaroch tidskrifter, industrier och statliga organ. Motionärerna anför att det oftastkan vara svårt för fotografer att förhandla och nå avtal med så starkaförhandlingspartner. I motion 1238 tilläggs att beställaren ofta har enstarkare ställning genom att han erbjuder ett uppdrag. Genom att fotografirätten tillerkänns beställaren misterfotografen kontrollen över bildens användning, anförs i motionerna 1233 och1240. I dessa motioner och i motion 1238 pekas också på att fotografen förlorarden ekonomiskt betydelsefulla rätten att mångfaldiga bilden. Fotografs rätt till beställd porträttbild bör enligtmotionerna 1238 och 1240 även vara begränsad av hänsyn till denpersonliga integriteten. Skyddet för detta slags bild bör enligt motion 1233kunna regleras på samma sätt som gäller enligt upphovsrättslagen beträffandebeställd porträttbild. I motionerna hänvisas till upphovsrättsutredningensarbete. Motionåren i motion 1233 vill att utredningen med förtur skall behandlaoch föreslå förändringar i 14 § fotografilagen. I motion 1240 begärs attupphovsrättsut-redningen skall lämna förslag till ändringar ifotografilagen med beaktande av vad som anförts i motionen. Ett liknandeyrkande framställs i motion 1238. Motionären i motion 1714 vill attupphovsrättsutredningen skall få tilläggsdirektiv för att behandla frågan om upphovsrättentill fotografisk bild. Genom fotografilag ges enfotograf vissa ekonomiska rättigheter till sina fotografiska bilder. Fotografenhar sålunda i princip bl. a. ensam rätt att mångfaldiga bilden och att visa denoffentligt. I lagen finns också bestämmelser om ideella rättigheter tillfotografier, såsom att fotografens namn skall anges när exemplar av bildenframställs eller yisas offentligt. I fråga om fotografiska bilder som utförts på beställningär ensamrätten begränsad. Enhgt 14 § fotografilagen är det nämligen beställarensom har den ekonomiska rätten till ett fotografi om inte annat uttryckligenavtalats. Bestämmelsen innebär bl. a. att om fotografen inte har träffat någotavtal om dispositionsrätten till bilden så är det beställaren som ensam fårbesluta om bilden skall mångfaldigas oeh spridas. I detta avseende skiljer sigfotografilagen från upphovsrättslagen, enligt vilken rätten till ett litterärteller konstnärligt verk alltid från början tillkommer upphovsmannen och endastefter avtal kan övergå på annan. Den nämnda bestämmelsen i 14 § fotografilagen behandlas imotionerna 1981/82:1233, 1238, 1240 och 1714. I motionerna görs jämförelser medupphovsrättslagens bestämmelser och pekas på att fotografer genom 14 §fotografilagen har en svagare rättslig ställning än framställare av litteräraoch konstnärliga verk. Motionärerna i motionerna 1233 och 1240 framhåller bl.a. att användningen av fotografiska bilder har ökat starkt sedanfotografilagens tillkomst och att bilder numera ofta beställs av bl. a.reklambyråer, bokförlag, tidningar, industrier och statliga organ. En fotografkan, anför motionärerna, ha svårigheter att förhandla med dessa beställare omrätten till bilden. Motionärerna i motionerna 1233, 1238 och 1240 begär attupphovsrättsutredningen med förtur behandlar och lägger fram förslag tillerforderliga lagändringar medan motionären i motion 1714 vill attupphovsrättsutredningen skall få tilläggsdirektiv för att behandla frågan omrätten till fotografisk bild. Enligt utskottets mening finns starka skäl som talar föratt fotografers rättigheter i förhållande till beställare av bilder börförstärkas. Utskottet delar sålunda motionärernas uppfattning att fotografilagensbestämmelser i detta hänseende bör bli föremål för en översyn. Enligt vad utskottet har inhämtat har ordförandena i defem nordiska upphovsrättsutredningarna vid ett sammanträde redanbeslutat att med förtur behandla den i motionerna väckta frågan om fotografersrätt till sina bilder. Sakdiskussionerna i frågan kommer att påbörjas vid ettsammanträde . Några tilläggsdirektiv till den svenska upphovsrättsutredningeneller särskilda uttalanden från sida är enligt utskottetsuppfattning därmed inte erforderliga. Utskottet anser det dock lämpligt attmotionerna jämte utskottets betänkande överlämnas till utredningen för att tasi beaktande under utredningsarbetet. LU 1981/82:22 7 att hos regeringen begär att motionerna1981/82:1233, 1981/82:1238, 1981/82:1240 och 1981/82:1714 jämte utskottetsbetänkande överlämnas till upphovsrättsutredningen för att tas i beaktandeunder utredningens arbete. Närvarande:Lennart (), (), (). ()*. (), (), i (s), MartinOlsson (c), (), (), (), BengtSilfverstrand (s), (), () och IngridSegerström (s). *Ej närvarande vid betänkandets justering.