bet · G501SoU13 · 1981-12-31 00:00:00 — framhåWer attförsäkringskassorna enligt lagen om allmän försäkring har ett övergripanderehabiliteringsansvar men saknar egna resurser, vilket begränsar derasmöjligheter att påverka rehabiliteringsarbetet. Om socialpolitiskasamordningsutredningens förslag genomfördes skulle detta ge kassorna störremöjligheter att planera, initiera och följa upp SoU1981/82:13 10 Förbundet tillstyrkerattenöversyn sker för att klarliigga olika åtgärder som kan vidtas i avvaktan på ettgenomförande av socialpolitiska samordningsutredningens förslag samt vilkaåtgärder som måste vidtas parallellt med ett eventuellt genomförande. , och pekar i sina yttranden på olika aktuella aktiviteter ochförändringar som bör kunna förbättra samordningen i rehabiliteringen. förtjänar främst nämnas den nya socialtjänstlagen ochförslaget till ny hälso- och sjukvårdslag som båda klart markerar begrepp somhelhetssyn och samverkan och understrykei det kommunala ansvaret för människorslevnadsförhållanden och omvårdnad. betonar också denbetydelse för rehabiliteringen som den fortgående utbyggnaden av primärvårdenkommer att få. framhåller att med den breda definition avhandikapp som bl. a. förordas i socialtjänstlagen rehabilitering avhandikappade fåren avsevärd bredd och omfattning. Det är enligt förbundet intemöjligt eller önskvärt att i ett sammanhang företa en översyn av detta vidaområde. 1 stället är lokalt utvecklingsarbete inom de olikarehabiliferingsområdena med stöd från centrala organ att föredra. hänvisar i sitt yttrande till att rådet1976 fått i uppdrag av regeringen att utarbeta förslag till en organisatoriskmodell för samordning av olika rehabiliteringsinsatser för handikappade.Uppdraget har redovisats 1980. Rådet anför atf det redan på ett tidigt stadiumav utredningsarbetet stod klart att det var orealistiskt att hitta en modellsom skulle kunna gälla för all samordning generellt. Arbetet hade i ställetkommit att inriktas på aft göra en kartläggning av olikarehabiliteringsinsatser, utredningar och försöksverksamheter samt att ställasamman befintliga kunskaper om medicinsk rehabilitering. Utredningsresultatet,som redovisats i två rapporter, har visat på brister och behov i olika angivnahänseenden, och rådet har med anledning härav tillsatt en särskild arbetsgruppmed uppgift att fullfölja intentionerna i rapporten. uppger i sitt remissyttrande attinstitutet kommer att ägna särskild uppmärksamhet åt organisatoriska frågor isamband med landstingens hjälpmedelsförsörjning. I en nyligen avslutad utredninginom ett landsting har påvisats angelägenheten av en samordning av hjälpmedelsverksamhetendels inom sjukvårdshuvudmännens eget verksamhetsområde, dels i förhållande tillde uppgifter som statliga myndigheter som länsarbetsnämnden,länsbostadsnämnden m. fl. kommer detta att innebära atthjälpmedelsverksamhetens olika delar sannolikt kommer att integreras medprimärvården. Institutet hänvisar också till pågående eller kommandeutredningsarbete om samordning mellan hjälpmedelsverksamheten och andraverksamheter inom handikappområdet. Förslaget om en ny utredning i enlighet med mofionenavstyrks av HCK och tillstyrks av DHR. I båda yttrandena vitsordas de problemmed samordning och resursutnyttjande vid rehabilitering som tagits upp i SoU1981/82:13 11 HCK menar att det redan finns de kunskaper ocherfarenheter som behövs såväl för en bättre samordning avrehabiliteringsinsatserna som för en förbättrad metodik och en bättre helhetssynpå rehabiliteringen. De kunskaper och erfarenheter som finns på området börsammanställas och läggas till grund till förslag för förbättringar, vilket,enligt HCK, lämpligen kan ske i en departementspromemoria. DHR å sin sidaframhåller att trots att den yrkesinriktade rehabiliteringen numera samlatsinom arbetsmarknadsverket saknar den nya organisationen personella resurserför att åstadkomma en samordning med sociala och medicinska insatser. 1yttrandet kritiseras också den niedicinska och socialarehabiliteringsverksamheten för bristande samordning avrehabiliteringsinsatserna. DHR anser att vid en utredning bör prövas om demedel för rehabilitering som disponeras av olika myndigheter kan sammanförastill ett organ som prövar det totala rehabiliteringsbehovet. Varje sektor av samhället somsörjer för medborgarnas välfärd har också ansvaret för att de medborgare sombehöver särskilda stödåtgärder på grund av sjukdom eller handikapp får dessabehov tillgodosedda. Handikappfrågor av olika slag handläggs därför normalt avden myndighet eller det organ som svarar för det område inom vilket frågan bliraktuell. En översiktlig redogörelse för viktigare statliga, landstingskommunalaoch kommunala stödåtgärder vid sjukdom eller handikapp lämnas i ett tidigareavsnitt i betänkandet. Uppsplittringen på olika myndigheter av stöd- ochhjälpåtgärder för handikappade medför att det är nödvändigt aft finna välfungerande former för samordning av olika insatser. De i detta betänkandebehandlade motionerna tar från olika utgångspunkter upp problem som avsersamordningen inom handikappområdet. 1 motion 1980/81:526 pekar motionären () påsvårigheterna för en handikappad person att finna rätt instans att vända sigtill för att få råd och hjälp. Motionären anser att ett enda organ borde kunnafå ansvaret för information och hjälp med ansökningarom olika stödåtgärder. Honföreslår att de allmänna försäkringskassorna får denna uppgift. Från remissinstansernas sida framhålls genomgåendeangelägenheten av att man förenklar och underlättar handläggningen avansökningar om olika bidrag och annat stöd till handikappade. ärflertalet remissinstanser negativa fill att försäkringskassorna skall fåuppgifter som går utanför deras ansvars- och kompentensområde. 1 yttrandenaunderstryks i stället vikten av att den myndighet som har ett anvar förhandikappfrågor inom ett visst område också får behålla det med hänsyn till densakkunskap myndigheten har på området. Utskottetdelar denna uppfattning. anser utskottet att det är SoU 1981/82:13 12 viktigt att ta fasta på de olika synpunkter som kommitfram i remissyttrandena om hur en bättre samordning på området kan genomföras.Man har framför allt framhållit kommunernas ansvar enligt nuvarandesocialhjalpslag att ge hjälp och information om olika stödåtgärder, ett ansvarsom ytterligare accentuerats i den nya socialtjänstlagen. De uppgifter sommotionären vill lägga pä försäkringskassorna åvilar således främst kommunerna.De kommunala handikappråden kan på detta område fylla en viktig funktion. 1vttrandena har också framhållits de möjligheter till samordnad service som enpersimell och lokalmässig samverkan mellan olika myndigheter kan ge. Motbakgrund av det anförda och med hänsyn till den positiva inställning som deberörda samhällsorganen i sina remissyttranden redovisat när det gäller attlösa informations- och samordningsproblem på handikappområdet avstyrkerutskottet bifall till motion 1980/81:526. Nödvändigheten av att ta till stånd en bättre samordningav samhiillets totala rehabiliteringsinsatser framhålls i motion 1980/81:936 avBörje (). Motionären pekar på olika brister i och mellan de olikaleden av rehabiliteringen. Trots att medel anslagits för verksamheten av stat,landsting och kommuner och en organisationsapparat och utbildad personal stårtill förfogande når hjälpåtgärderna eniigt motionären inte de handikappade.Motionären anser att det ar nödvändigt med en organisatorisk och ekonomisksamordning på området och begär därför en översyn av rehabiliteringen påhandikappområdet. Remissinstanserna vitsordar art det är önskvärt och ävenmöjligt atf åstadkomma en bättre samordning mellan berörda samhällsorgan närdet gäller rehabilitering av handikappade. De flesta remissinstanserna äremellertid tveksamma till om en utredning av det slag som begärts i motionenskulle bidra till att lösa de problem som finns. Av statens handikapprådsyttrande framgår också att rådet i ett utredningsarbete, som syftat till att fåfram förslag till en organisatorisk modell för samordning av olika rehabiliteringsinsatser,har funnit att en sådan modell är orealistisk och att samordning och samverkani stället måste organiseras utifrån de gällande lokala förutsättningarna. 1 remissyttrandena framhålls olika aktiviteter på såvällokal som central nivå som bedöms leda till en bättre samordning.Riksförsäkringsverket, arbetsmarknadsstvielsen, och de bådakommunförbunden, vilka samverkar i rehabiliteringsfrågor i en central grupp,har gemensamt utfärdat riktlinjer för ett bättre samordnatrehabiliteringsarbete. Försäkringskassornas lokala rehabiliteringsgrupper, varsverksamhet f. n. är föremål för översyn inom riksförsiikringsverket. är enligtdessa riktlinjer ett lämpligt forum för planering av ot:h kontinuerligtsamarbete vid en persons rehabilitering. 1 riktlinjerna har framhållitsbetydelsen av att man därvid tillämpar en helhetssyn och får till stånd engemensam planering och en ansvarsfördelning samt atl nian gör kontinuerligaavstiininingar under rehabiliterinijsarbetets gång. SoU 1981/82:13 13 Vad som framkommit vidremissbehandlingen har inte övertygat utskottet om värdet av en utredning i detsyfte som anges i motion 1980/81:936. Remissyttrandena visar att berördasamhällsorgan iir väl medvetna om de föreliggande problemen och arbetar på attlösa dem. Utskottet gör också den bedömningen att rehabiliteringsfrågorna ifortsättningen i högre grad än kommer att präglas av den helhetssyn påmänniskan som både den nya socialtjänstlagen och hälso- ochsjukvårdsutredningens förslag till ny hälso-och sjukvårdslag ger uttryck för.Utskottet anser sig därför ha goda skäl utgå från att de samordningsproblem sompåtalats i motionen kommer att kunna lösas genom en fortsatt förbättradsamverkan mellan olika berörda organ. Motion 1980/81:936 bör därför inteföranleda någon åtgärd. Två motioner behandlar frågor om siirskilda insatser förflerhandikappade. 1 motion 1980/81:723 tar motionärerna () ochIris () upp situationen för dövblinda personer. Motionärernaunderstryker dövblindas speciella svårigheter att kommunicera med omvärldenoch att ta emot information, och de framhåller att samhällets olika insatserför denna handikappgrupp måste samordnas och förstärkas. De begär attregeringen skall upprätta en samlad plan i detta syfte. (vpk) erinrar i motion 1980/81:1088 omatt omsorgskommittén föreslagit att ett siirskilt saniverkansorgan förkommuner oeli landsting- en flerhandikappberedning- skall inriittas.Motionärerna begär att regeringen skyndsamt skall liigga fram ett förslag omett permanent organ för flerhandikappfrågor. Utskottet har tidigare framhållit vikten av att dedövblindas speciella behov tillgodoses (se SoU 1979/80:29). Deras och övrigaflerhandikappades svåra situation har som nämnts också uppmärksammats avomsorgskommittén, vilken förutom förslaget om en flerhandiktippberedning ocksålagt fram förslag om att kommunernas särskilda ansvar för bostad och dagligomvårdnad åt människor med sammansatta eller annars svårartade handikappdirekt skall komma till uttryck i socialtjänstlagen. Dövblindas särskilda behov är såsom framgår av etttidigare avsnitt i betänkandet f. n. föremål för en omfattande kartläggning somgenomförs av . Avsikten med kartläggningen, som sker medhjiilp av utbildningskonsulenter för dövblinda, är dels att nåalla dövblinda personer i landet, dels att genom intervjuer med dem få underlagför vilka behov av insatser som finns. Genom att intervjuerna genomförstillsammans med en representant för boendekommunen kan omedelbara hjälpåtgärderfrån kommunens sida sättas in. Kartläggningsmaterialet skall i ett senare skedeligga till grund för ett förslag från till ett samlatåtgärdsprogram. Utskottet finner det utomordentligt värdefullt altkartläggningen av dövblinda och deras särskilda behov genomförs så att man fårett underlag för fortsatta insatser på området. SoU1981/82:13 14 mening yrkandet i motion 1980/81:723, och motionen behöverdärför inte föranleda någon åtgärd. Vad härefter angår yrkandet i motion 1980/81:1088 om ettskyndsamt förslag om ett permanent organ för flerhandikappfrågor beredsomsorgs-kommitténs förslag om en flerhandikappberedning inom regeringskansliet.Frågan om ett genomförande av kommittéförslaget togs upp redan ibudgetproposition 1980/81:100. Föredragande statsrådet anförde därvid att honinte var beredd att ta ställning till förslaget på grund av att den splittraderemissopinionen medförde längre beredningstid än kommittén förutsatt. Utskottet anser att resultatet av det pågåendeberedningsarbetet bör avvaktas. Därvid utgår utskottet från att regeringenkommer att slutföra sina överväganden . 1 detta sammanhangvill utskottet understryka vikten av att de kunskaper om flerhandikappadessituation som finns inom styrelsen för vårdartjänst uppmärksammas iberedningsarbetet och att de tas till vara för framtiden. Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motion1980/81:1088 i nu behandlad del. Utskottet behandlar slutligen yrkande 1 i motion1980/81:1088 om ett konkret åtgärdsprogram för det . Motionärerna begär att regeringen i nära samarbete medhandikapporganisationerna skall utarbeta ett sådant program, som skall utgåfrån mottot för - Full delaktighet och jämlikhet. 1 den särskilda beredningsgrupp som regeringen tillkallade1979 för aft förbereda och ansvara för dess genomförande ingåräven representanter för handikapporganisationerna. Beredningsgruppen har gjorten omfattande enkät hos olika samhällsorgan och enskilda organisationer omplaner och förberedelser för , och resultatet av enkäten harpublicerats . Beredningsgruppen har därefter utarbetat ettdiskussionsunderlag i form av en rapport. Svensk handikapppolitik, somremitterats till mer än hundratalet instanser. På grundval av remissutfalletkommer beredningsgruppen att utforma ett förslag till regeringen om ett svenskthandlingsprogram i handikappfrågor inför 1980-talet. Av det anförda framgår att syftet med motion 1980/81:1088i hår aktuell del (yrkande 1) kommer att tillgodoses utan någon riksdagensåtgärd. Motions-vrkandet avstvrks därför. 1. beträffandeinformation m. m. i handikappfrågor att avslår motion 1980/81:526, 2. beträffandeöversyn av rehabiliteringen att avslår motion 1980/81:936, SoU 1981/82:13 15 3. beträffandesamordnad plan för insatser för dövblinda att avslår motion1980/81:723, 4. betriiffandeen flerhandikappberedning attriksdagen avslår motion 1980/81:1088 yrkande 2 i motsvarande del, 5. beträffandeåtgärdsprogram för attriksdagen avslår motion 1980/81:1088 yrkande 1. Närvarande: (), ()*.Evert ()*, (), ()*. (), (), ()*, (), KarinIsraelsson (c), (), (). (),() och (). Ej närvarande vid belänkandets justering. GOTAB WW.,1 SldcklKilm ITOI