bet · G501JuU8 · 1981-12-31 00:00:00 — Enligt uttalanden i betänkandet DsJu 1979:6, till vilka uttalanden departementschefen ansluter sig, skallbestämmelsen i nuvarande 19 kap. 5 § BrB tolkas sä, att däri ges vissa ejuttömmande exempel på vad som avses med uttrycket men för rikets säkerhet.Paragrafen skulle dock omfatta även andra ej nämnda förhållanden, varsuppenbarande kan medföra sådant men. Med denna tolkning blir begreppet men förrikets säkerhet avgörande för att avgränsa det straffbara området. Iproposifionen kvarstår detta rekvisit. Dock uttalas däri, attspioneribestämmelsen blir tillämplig utan att det behöver bevisas att skada kanuppstå i detta hänseende, så länge det är klarlagt att men för totalförsvaretuppkommit. Detta uttalande synes inte vara förenligt med den tidigare angivnatolkningen. Även om den i propositionen angivna nya läsarten skulle godtagas,uppkommer frågan vilken betydelse som i fortsättningen skall tillmätasrekvisitet "men för rikets säkerhet". I den mån den åtaladeverksamheten medfört men för totalförsvaret skall ju ej längre krävas att dendärutöver varit till men för rikets säkerhet, och det är svårt att tänka signågon verksamhet, som utan skada för totalförsvaret kan vara till men förrikets säkerhet. Med hänsyn till vad nu anförts bör lagtexten innehålla någotrekvisit, som för alla fall begränsar det straffbara området tillunderrättelseverksamhet av betydelse. JuU 1981/82:8 21 Med dessa anmärkningar tillstyrkerförbundet den föreslagna utvidgningen av tillämpningsområdet förspioneriparagrafen. Föreningen anför att föreningen iförevarande sammanhang främst har ett intresse av att utvidgningen av tillämpningsområdetför spioneribestämmelsen inte medför att bestämmelsen blir svår att tillämpa.Härvidlag påpekar föreningen att det av uttalanden av lagrådet och avdepartementschefen framgår att den föreslagna spioneribestämmelsen inte äravsedd att omfatta annat än verkligt straffbara gärningar av allvarlig natur.Skadan för totalförsvaret får sålunda icke vara hur obetydlig som helst för attmen skall anses vara för handen. Dessa uttalanden samt kravet på direkt uppsåt- avsikt - hos gärningsmannen att gå främmande makt till hända innefattarenligt föreningens mening en även ur prakfisk synpunkt tillräckligt tydligavgränsning av det straffbara området. På grund härav har föreningen intet atterinra mot förslaget. förklarar attföreningen med hänsyn till nu gällande språkbruk inte har någon erinran mot denföreslagna utvidgningen av straffstadgandets tillämpningsområde från att gällarikets försvar i snäv mening jämte folkförsörjningen vid krig eller av krigföranledda utomordentliga förhållanden eller eljest rikets säkerhet till attomfatta totalförsvaret, dvs. det militära försvaret, civilförsvaret, detekonomiska försvaret, det psykologiska försvaret och övrigt totalförsvar, ellereljest rikets säkerhet. Eftersom brottet kan innefatta otillåtet offentliggörandeenligt 7 kap. 5 § tryckfrihetsförordningen är det enligttidningsutgivareföreningens mening en nackdel att brottsbestämningen inte kanges en mer preciserad avgränsning. Denna nackdel balanseras enligt föreningensmening av att det för straffbarhet förutsätts direkt uppsåt hos gärningsmannenatt gå främmande makt till banda. utgår därför frånatt i den mån det påstås att det i ett massmedium framförts information som iövrigt täcks av den ifrågavarande brottsbeteckningen det måste framläggasstarka bevis för att den ansvarige haft direkt uppsåt att gå främmande makttill banda för att vederbörande skall kunna dömas för spioneri. Under dennaförutsättning förklarar sig tidningsutgivareföreningen kunna acceptera att denföreslagna utvidgningen av tillämpningsområdet genomförs. författarförbimd påpekar inledningsvis att den avregeringen föreslagna ändringen innefattar en betydande utvidgning av detstraffbara området för spioneri. Hur omfattande den föreslagna utvidgningen i verklighetenblir är enligt författarförbundet mycket svårt att överblicka.Departementschefen säger att vid tolkningen av begreppet totalförsvar ledningsjälvfallet bör kunna hämtas från statsmakternas regelbundet återkommandebeslut om totalförsvarets utveckling och inriktning; dessa beslut fattas efteringående studier av det hot av olika slag som kan uppkomma mot frihetoch oberoende. Härav torde framgå att en tillämpning av begreppet"totalförsvaret" kan JuU1981/82:8 22 komma att bjuda på påtaglig osäkerhet. Författarförbundetunderstryker att det normalt inte brukar accepteras att man inomstrafflagstiftningen för de objektiva rekvisiten godtar formuleringar av sådankaraktär. Å andra sidan skall, framhåller författarförbundet, frågangivetvis ses mot bakgrund av den ändring som gjordes i spioneribestämmelsen år1976, varigenom brottet spioneri begränsades till fall då gärningsmannen hardirekt uppsåt att gå främmande makt till hända. Genom att man sålunda från detstraffbara området uteslutit fall, då det subjektiva rekvisitet bara uppfyllermåtten indirekt eller eventuellt uppsåt, har man naturligtvis renodlat situationeni sådan grad, att handlingen i mycket kan te sig straffvärd redan innan mananalyserat dess faktiska konsekvenser: i det direkta uppsåtet ligger enpresumfion att gärningsmannen vill åstadkomma skada. Frågan huruvida man med de reservationer som enligt detsagda kan göras ändå har behov av att ange "menområdet" såsomtotalförsvaret är såvitt gäller rena brottsbalksbrott av säkerhetspolitiskkaraktär. anför härtill att det inte faller inom förbundetsallmänna uppgifter att uttala sig i en sådan fråga; uppgiften är i stället attsöka fastställa om en sådan ändring i BrB i förekommande fall har betydelse föryttrandefriheten. anför att med den utformning som 19kap. 5 § BrB fick den i praktiken har kommit att sakna betydelse förtryckfriheten (och därmed yttrandefriheten i radio och TV). Utgivandet av enskrift, publicerandet av uppgift i pressen eller sändning av ettrundradioprogram kan svårligen någonsin anses riktat direkt fill den främmandemakten; i det fall som föranledde lagändringen - IB-affären 1973-1974 -fastslogs det ju också av domstolarna att publiceringen av uppgifterna endastkunde anses innefatta indirekt uppsåt. Situafionen kan möjligen förändras, om -såsom anges i direktiven till yttrandefrihetsutredningen - enyttrandefrihetsgrundlag kommer att omfatta områden som ligger utanför detsärskilda skyddet i tryckfrihetsförordningen och radioansvarighetslagen. emellertid ej sannolikt att något av de medier somkan komma att flyttas in under ett sådant specialskydd skulle vara av denbeskaffenheten, att man kan tala om "direkt uppsåt" att via dem gåfrämmande makt till hända. Mot den angivna bakgrunden anser författarförbundet attden föreslagna ändringen i 19 kap. 5 § BrB skulle kunna godtagas uryttrandefrihetsrättslig synpunkt. anför fortsättningsvis att 1976 årsändring i 19 kap. BrB innebar att de tidigare fallen av spioneri med indirekteller eventuellt uppsåt att gå främmande makt fill hända kom att överföras tillbrottstypen obehörig befattning med hemlig uppgift. Detta skedde genom enhänvisning från 7 § till 5 § såvitt avsåg gärningens objektiva rekvisit. Därmedkom 7 § att bli den bestämmelse i 19 kap. som fick central betydelse i yttrandefrihetshänseende.I och med att tillämpningsområdet för spioneri bestäms vidare än är JuU1981/82:8 23 det därför enligt författarförbundet av yttersta vikt attkoppHngen mellan de båda paragraferna upphör. Totalförsvaret omfattar, fortsätter författarförbundet,näst intill hela samhällslivet och bör uppenbarligen inom landet få bli föremålför en öppnare debatt än den som rimligen kan tillåtas beträffande det militäraförsvaret. Den presumtion för skadeuppsåt som enligt vad sagts kananses föreligga, när gärningsmannen har direkt uppsåt att gå främmande makttill hända, kan ju ej heller anses vara för handen i övriga fall.Författarförbundet understryker därför de synpunkter som lagrådet framfört påregeringens i lagrådsremissen framlagda förslag. Det kan ur yttrandefrihetssynpunktej godtagas att fillämpningsområdet för 19 kap. 7 § BrB vidgas. Den i propositionen föreslagna lydelsen avspioneribestämmelsen fill-styrks också av , somframhåller att det är otillfredsställande att begreppet rikets försvar anses haen så snäv innebörd att bara det militära försvaret innefattas däri.Industriförbundet erinrar i sammanhanget om att främmandeunderrättelseverksamhet har ändrat inriktning ; politiskt ochekonomiskt försvar intar en alltmer framträdande plats. anserdet därför vara klart mofiverat att området för spioneribrottet utvidgas fillatt gälla totalförsvaret i dess helhet. förklarar sig instämma idepartementschefens bedömning att det uppenbarligen bara kan komma i fråga attlåta straffansvar inträda vid "verkligt straffvärda gärningar av allvarlignatur". anför avslutningsvis att det, av skälsom departementschefen framfört i sin anmälan av lagrådsyttrandet, kan anslutasig till att reglerna i 19 kap. 7 och 9 §§ BrB får samma räckvidd som de f. n.har. Till de remissinstanser som ställer sig kritiska till denföreslagna utvidgningen av spioneribestämmelsens tillämpningsområde hör Sveahovrätt. Hovrätten anför att begreppet totalförsvaret intehar förekommit i BrB eller i annan straffrättslig lagstiftning. Enligthovrättens mening är begreppet till sin innebörd något oklart. Det är av viktatt gränserna för det straffbara området anges tydligt, och hovrätten förklararsig inte vara beredd att på det föreliggande utredningsmaterialet tillstyrkaden föreslagna utvidgningen. Härtill kommer, fortsätter hovrätten, olägenhetenav att det hittillsvarande sambandet mellan 19 kap. 5 § och 7-9 §§ bryts, omförslaget genomförs. Frågan hur detta samband skall kunna bibehållas bör enligthovrätten också övervägas närmare. Svenska journalistförbimdet, som också intar en krifiskhållning, erinrar om att den föreslagna ändringen i spioneribestämmelsen får endirekt praktisk betydelse för nyhetsförmedlingen då brott mot bestämmelseninnebär ofillåtet offentliggörande enligt 7 kap. 5 § tryckfrihetsförordningen.Genom den föreslagna ändringen utvidgas gränserna för bestämmelsen fill JuU1981/82:8 24 att praktiskt taget omfatta det mesta som rör svensktsamhällsliv. Även om det för ansvar för spioneri krävs direkt uppsåt att gåfrämmande makt till hända förklarar sig journalistförbundet inte i nuvarandeläge kunna acceptera den föreslagna ändringen. Det finns enligt journalistförbundets uppfattning intetillräckligt starka skäl att nu genomföra en ändring vars konsekvenser föryttrandefriheten svårligen låter sig överblickas. avstyrkersåledes den föreslagna änöringen och föreslår i stället att förslaget blirföremål för närmare överväganden i en parlamentarisk utredning. TCO avstyrker den föreslagna ändringen och anför till stödför denna uppfattning synpunkter liknande dem som journalistförbundet har förtfram. Frågan om språket i den föreslagnanya lydelsen av 19 kap. 5 § BrB berörs i remissyttrandet från hovrätt.Hovrätten anmärker i detta hänseende att spioneribestämmelsen i propositionenföreslås bli jämkad språkligt bl. a. i fråga om bruket av s. k. naknasubstantiv. Hovrätten anser en sådan jämkning onödig och olämplig, inte minst ien balk som eljest inte har detta språkbruk. JuU1981/82:8 25 1981/82:1 y över den i proposition 1979/80:176 föreslagna ändringen av19 kap. 5 § beslöt den 12 maj1981 att hemställa om yttrande från försvarsutskottet över den i proposition1979/80:176 föreslagna utvidgningen av tillämpningsområdet för 19 kap. 5 Sbrottsbalken till att omfatta totalförsvaret. I proposition 1979/80:176 föreslåsändringar bl. a. i bestämmelser om spioneri. Enligtpropositionen utvidgas genom ändringarna spioneribeståmmelsenstillämpningsområde till att omfatta totalförsvaret i dess helhet. Ändringarnadiskuteras ingående av föredragande statsrådet (s. 8-9) och tas också upp imotionerna 1980/81:18 och 19. har remissbehandlatpropositionen i denna del. har tagit del av remissyttrandena. Brottsbalken19 kap. 5 § har f. n. följande lydelse: Den som, för att gå främmande makttillhanda, obehörigen anskaffar, befordrar, lämnar eller eljest röjer uppgiftrörande försvarsverk, vapen, förråd, import, export eller förhållande i övrigt,vars uppenbarande för främmande makt kan medföra men för rikets försvar ellerför folkförsörjningen vid krig eller av krig föranledda utomordentligaförhållanden eller eljest för rikets säkerhet, dömes, vare sig uppgiften ärriktig eller ej, för spioneri till fängelse i högst sex är. Detsamma skallgälla, om någon i syfte som sagts obehörigen framställer eller tagerbefattning med skrift, teckning eller annat föremål som innefattar sådanuppgift. Enligt föredragande statsrådet taruttrycket "rikets försvar" i nämnda lagrum närmast sikte på rent militära förhållanden. Med dagens synsätt ter det sig, anser han, främmande att tala om rikets försvar i en sådan snäv mening, eftersom den nuvarande planeringen utgår från begreppet totalför svar, dvs. landets samlade försvarsåtgärder. Enligt hans mening är det inte tillfredsställande att uttrycket "rikets försvar" ispioneribestämmelsen anses ha en så snäv betydelse att endast det militära försvaret inbegrips, eftersom det torde stå klart att totalförsvarets övriga grenar är i lika hög grad ibehov av skydd mot spioneri och liknande förfaranden. Han förordar därför att orden "rikets försvar eller-- föhållanden" byts ut mot ordet"totalförsvaret". JuU1981/82:8 26 Enligt förslaget kommer spioneribestämmelsen att ta siktepå uppsåtligt anskaffande, befordrande, lämnande eller röjande av uppgift varsuppenbarande för främmande makt kan medföra men för totalförsvaret ellereljest för rikets säkerhet. Lagrådet (majoriteten) har uttalat att det får ansesgodtagbart att området för brottet spioneri utsträcks till hela totalförsvaret. I motion 1980/81:18 (s) hävdas att inte bör taställning till förslaget att utvidga spioneribestämmelsen till att omfattaskydd för totalförsvaret utan att propositionen i denna del remissbehandlas. Imotion 1980/81:19 (vpk) yrkas att skall avslå propositionen i dennadel. Motionärerna anser att ett bifall till förslaget vore en fara för dedemokratiska rättigheterna och för en fri opinionsbildning. Av de remissinstanser som yttrat sig tilljustitieutskottet om nu ifrågavarande förslag till lagändring har 16 tillstyrktändringen eller ansett sig kunna godta denna. En återkommande uppfattning ärait kravet på direkt uppsåt hos gärningsmannen att gå främmande makt till händaliksom kravet att risk för men för rikets säkerhet skall vara för handenunderlättar en avgränsning av det straffbara området till endast sådanagärningar som är ägnade att vålla allvarlig skada för svenskasamhällsintressen. och Tjänstemännenscentralorganisafion (TCO) har avstyrkt ändringen. Enligt Journalistförbundetkan dess konsekvenser för yttrandefriheten svårligen överblickas. Förbundetföreslår att förslaget övervägs närmare i en parlamentariskt sammansattutredning. Liknande synpunkter framförs av TCO. har inte varitberedd att pä det föreliggande utredningsmaterialet tillstyrka den föreslagnautvidgningen. - som har tilluppgift att inom bereda bl. a. frågor om samordning inomtotalförsvaret - vill för sin del anföra följande. Totalförsvaret innefattar stora delar av fredssamhället,omställt för att stå emot påfrestningarna i en krigssituation. Som begrepp gerdet snarare uttryck för en viljeinriktning och en verksamhet än för enorganisation. Totalförsvaret, dvs. landets samlade försvarsåtgärder, indelas iplaneringssammanhang i militärt försvar (försvarsmakten), civilförsvar(befolkningsskyddet), ekonomiskt försvar (försörjningsberedskapen) och övrigttotalförsvar (bl. a. psykologiskt försvar, polisverksamhet, hälso- ochsjukvård). "Rikets försvar" är i dagens läge och för personer somsysslar med försvarsfrågor detsamma som totalförsvaret. Som föredragandestatsrådet anger (s. 8) syftade uttrycket tidigare snarare enbart på väpnatförsvar. använder många "försvaret" i denna mening.Försvarsutskottet anser det vara lämpligt att lagrummet pä föreslaget sätt somenda exempel upptar "totalförsvaret". I propositionen (s. 8-9) ges en klargörande redogörelseför vad som innefattas i begreppet totalförsvaret. JuU1981/82:8 27 försvarsutskottet att man vid tolkningen av begreppet börkunna hämta ledning från statsmakternas regelbundet återkommande beslut omtotalförsvarets utveckling. vill rikta uppmärksamheten pä frågan omföreslagen ändring av 19 kap. 5 § innebär en utvidgning av detområde inom vilket gärningar kan bestraffas som spioneri. Av intresse i dennadel är föredragande statsrådets uttalande (s. 6) att den nuvarande bestämmelsenstillämpningsområde inte är begränsat till spionage med inriktning mot detmilitära eller ekonomiska försvaret. "Det avgörande för om en verksamhetskall vara straffbar som spioneri är nämligen i vad mån den kan medföra men förrikets säkerhet, inte dess inriktning mot en viss sektor av samhället". Mot denna bakgrund ter det sig naturligt att liksom fleraremissinstanser konstatera att det som avgör om en verksamhet är straffbar somspioneri -både enligt gällande och enligt föreslagen lydelse av 19 kap. 5 §brottsbalken - är i vad mån verksamheten kan medföra men (nackdel, skada) förrikets säkerhet. Som exempel på samhällssektorer för vilka en straffbarverksamhet kanmedföra sådant men anges i gällande lydelse "rikets försvar eller folkförsörjningenvid krig eller av krig föranledda utomordentliga förhållanden". Enligtpropositionen bör som enda exempel anges "totalförsvaret". En sådanändring blir med detta synsätt ingen utvidgning av tillämpningsområdet förlagrummet. 1 propositionen (s. 9) gör emellertid föredragandestatsrådet också ett uttalande som pekar i annan riktning: "Jag villframhålla att, när men för totalförsvaret uppstår, detta i allmänhet innebäratt men uppkommer även för landets säkerhet men att så inte alltid behöver varaförhållandet. I den mån det i ett särskilt fall står klart att röjandet av enuppgift kan medföra men för totalförsvaret blir emellertid spioneribestämmelsentillämplig utan att det därför behöver bevisas att men kan uppstå även förrikets säkerhet." Enligt försvarsutskottets mening ger varken gällande ellerföreslagen ordalydelse av lagrummet entydigt svar pä om det för straffansvaralltid skall krävas att det finns risk för men för rikets säkerhet. Utskottetanser att "men för totalförsvaret" bör utgöra exempel pä denavgörande skadan "men för rikets säkerhet". Ilagstiftningsärendet börklargöras att innebörden av orden "eller eljest" pä ifrågavarandeplats i föreslagen lydelse av 19 kap. 5 och 7 §§ är den som försvarsutskottetnu har förordat, dvs. att det övergripande skaderekvisitet för straffbarhet är"men för rikets säkerhet". Föreslagen lydelse av 19 kap. 7 § behålleruttrycket "men för rikets försvar". Med hänsyn till uttrycketsinnebörd när det infördes genom lagstiftning och den förskjutning avinnebörden som har skett därefter bör övervägas att bättre precisera detavsedda slaget av men. även om detta - på samma sätt som i 5 § - endast är ettexempel på men för rikets säkerhet. Formuleringen "men för rikets militäraförsvar" skulle bättre motsvara lagrådets och föredragande statsrådetsavsikter. JuU 1981/82:8 28 1 detta sammanhang villförsvarsutskottet också fästa uppmärksamheten på en redaktionell fråga, somberör bl. 19 kap. 5 §. Regeringsförslaget innebiir bl. a. att obestämdartikel införs i lagtexten framför substantiv i entalsform. Ett sådantinförande kan tänkas undantagsvis få en saklig innebörd vid rättstillämpningen.Flera av paragraferna i 19 kap. föreslås i inledningen hauttrycket "en främmande makt". Med dagens system för pakter mellanflera främmande makter är det tänkbart att någon begår en gärning som avses it. ex. 19 kap. 5 § för att gå en sådan pakt till hända. Liksom hovrättanser utskottet att det är mindre lämpligt eller i varje fall onödigt att idessa fall införa en obestämd artikel. På försvarsutskottets vägnar PER Närvarande: Per (), (), GunnarBjörk i (c), (), (), (), (). (), (). (), (), (), (), () och (). JuU1981/82:8 29 yttrande 1981/82:3 y över proposition 1979/80:176 om ändring i (spioneri m. har den 17 mars1981 beslutat inhämta yttrande från över 19 kap. 13 § idet genom ovan angivna proposition framlagda förslaget till lag om ändring ibrottsbalken. Bestämmelsen i fråga avser förbud mot tagande av utländsktunderstöd från främmande makt eller någon som handlar i dess intresse i syfteatt bedriva sådan politisk propaganda i som rör grunderna för riketsstatsskick eller något förhållande av betydelse för rikets säkerhet. Enbestämmelse av liknande innebörd har funnits tidigare i menupphävdes genom beslut av 1976. I propositionen föreslås främst vissa ändringar ibrottsbalkens bestämmelse om spioneri. Genom ändringarna utvidgasspioneribestämmelsens till-lämpningsområde till att omfatta totalförsvaret idess helhet. Vidare klargörs att bestämmelsen under vissa förhållanden ärtillämplig även på s. k. politiskt spionage, liksom på industrispionage ochannat ekonomiskt spionage. I en följdmotion 1980/81:18 av m. fl. (s)yrkas, att avslår förslaget till ändring av 19 kap. 13 §brottsbalken. I följdmotion 1980/81:19 av m. fl. (vpk) kritiserasutformningen av den nu ifrågavarande bestämmelsen. Utskottet, som inte finner att det föreslagna stadgandet i19 kap. 13 § skulle komma i konflikt med gällande grundlagar,ansluter sig till uppfattningen att en bestämmelse av denna innebörd skullekunna få en viss förebyggande effekt. Man kan enligt utskottet förutsätta attbestämmelsen endast i sällsynta fall behöver komma i praktisk tillämpning.Utskottet vill tillägga att det bl. a. från tryckfrihetsrättslig synpunktsjälvfallet är av största vikt att spaning och förundersökning inte inleds mott. ex. tidningar med mindre än att starka misstankar om brott föreligger. Med det anfördatillstyrker utskottet propositionensförslag i den del som utskottet har att yttra sig över och avstyrkermotionerna. JuU 1981/82:8 30 Närvarande:Bertil Fiskesjö* (c), (), (), (), Per (), (), (), Wivi-AnneCederqvist (s), i (m), (), KerstinNilsson (s), * (c), () och * (fp). *Ej närvarande vid justeringen. avHilding , , , , och (alla s): a. lagrådet påpekat under ärendetsberedning kan betänkligheter anföras mot ett återinförande avstraffbestämmelsen i fråga. Från utgångspunkter är detsärskilt betänkligt med hänsyn till yttrandefriheten, informationsfriheten ochföreningsfriheten att spaning och förundersökning inleds mot politiskaorganisafioner, tidningar och tidskrifter samt mot kulturella och religiösaminoritetsgrupperingar med utländskt ursprung utan att brott kommer att kunnastyrkas utom möjligen i något sällsynt undantagsfall. Bestämmelsen bör därförinte återinföras.