bet · G501CU25 · 1981-12-31 00:00:00 — Motionerna m. m. Utskottet behandlar i detta betänkande mofionerna 1981/82:1625 av m. fl. (vpk) vari, såvitt nu är i fråga, hemställs (3) attriksdagen begär förslag fill totalfinansiering av bostadsbyggandet och dessföljdinvesteringar genom en statlig bostads- och samhällsbyggnadsbank, 7955 av Per och (båda s) varihemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av ytterligare utredning av finansieringen avbostadsbyggandet, 2061 av m. fl. (m) vari såvitt nu är i fråga-med hänvisning till motion 1981/82:2018 - hemställs (2) att begär att regeringen framläggerförslag om en överflyttning av energisparlånen för statsbudgeten tillkreditmarknaden. har yttrat sig övermotionerna 1625 yrkande 3 och 1985. Yttrandet har som bilaga fogats fill dettabetänkande. 2.1 Propositionen om den svenska kapitalmarknaden Frågan om bostadsbyggandetsfinansiering har behandlats av . Den senastestörre genomgången av frågan lämnades av regeringen i proposifion 1978/79:165om den svenska kapitalmarknaden. I propositionen (s. 89-90) anfördeföredragande statsrådet följande om bostadsfinansieringssystemets utformning. För egen del vill jag efter samrådmed chefen för anföra följande. Det nuvarandefinansieringssystemet har visat sig fungera relativt väl. Den långfristigafinansieringen har inte på länge vållat problem. De svårigheter ibyggnadskreditgivningen som uppstod var av speciell karaktär ochsammanhängde, som utredningen påpekat, främst med att en bankinstitutgrupp somfidigare ökat sin marknadsandel kraftigt kände behov av att åter minska dennaandel, som övriga bankinstitut-grupper inte ansåg sig kunna öka sinandel i motsvarande mån. Enligt utredningens mening kan emellerfid också debetydande överkostnader som uppkom ha bidragit tillfinansieringsproblemen. Som påpekat [i sin reservation tillkapitalmarknadsutredningens betänkande (SOU 1978:11)] är det emellertid svårtatt finna några säkra belägg för detta. Jag håller det ändå inte för otroligtatt överkostnaderna i någon utsträckning kan ha bidragit till svårigheterna.Genom de tätare 1 1981/82. CU 1981/82:25 2 anpassningarav de statliga lånebestämmelserna till den fakfiska kostnadsutvecklingen somsker fr. o. m. 1978 har förekomsten av överkostnader emellertid starktreducerats och torde därför inte kunna komma att förorsaka någramer betydande finansieringsproblem. När det gäller den principiella fråga somsåväl utredningen som tagit upp, nämligen om finansieringssystemetbör vara sådant att projekt med överkostnader alltid kan påräkna att utanfrikfioner få sin finansiering ordnad, vill jag framhålla följande. I den månprojekt med viss överkostnad godtagits för statlig belåning innebär detta enmöjlighet för byggherren att genomföra projekt med medel för överkostnaden sombyggherren själv får anskaffa. Att skapa några garantier på kreditmarknaden föröverkostnads-finansiering skulle strida mot centrala bostadspolifiska ochkreditmarknadspolitiska mål. Jag kan därför inte biträda reservantensuppfattning i denna del. Under1978 fungerade byggnadskreditgivningen åter relafivt väl. En bidragande orsakfill detta kan vara den nya typ av överenskommelse som då träffades mellanbankerna. Överenskommelsen innebar bl. a. att bankerna inbördes lade fastriktlinjer för fördelningen av sitt gemensamma åtagande. Enligt min meningfinns det anledning att räkna med en ytterligare förbättring ibyggnadskreditgivningen under' kommande år, eftersom de svårigheter som ändåuppstod till viss del torde vara betingade av inifialsvårigheter medden nya ordningen. Vidett väl fungerande befintligt finansieringssystem bortfaller det tyngstaargumentet för en övergång fill en statlig totalfinansiering. De administrativavinster med en statlig totalfinansiering som boende- och bostadsfinansieringsutredningarnapekat på i sitt gemensamma betänkande bör i en sådan situation vägas motkostnaderna för att införa ett sådant finansieringssystem. Enligt min mening ärinte vinsterna av en sådan omfattning att de motiverar en övergång till enstatlig totalfinansiering. Jag ansluter mig därför tillkapitalmarknadsutredningens uppfattning att det nuvarande systemet börbibehållas och efter hand jämkas i den mån det blir nödvändigt. Propositionen hänvisades till finansutskottet, somberedde civilutskottet tillfälle att yttra sig över proposifionen såvitt avsågavsnittet Bostadssektorns finansiering jämte motioner. Civilutskottetsmajoritet (s, c) anförde följande beträffande frågan om totalfinansiering. En utgångspunkt är att den långfristigafinansieringen inte på länge vållat problem, att byggnadskreditgivningen eftersvårigheter åter fungerar relativt väl och att det finns anledningräkna med en ytterligare förbättring . Ett sålunda välfungerande befinfiigt finansieringssystem skulle innebära att det tyngstaargumentet för en stafiig totalfinansiering bortfallit. Enandra utgångspunkt är att de administrativa vinsterna med en statligtotalfinansiering inte anses vara så stora att de - vägda mot kostnaderna föratt införa en sådan - motiverar en övergång. Enlighettorde råda om att bostadsfinansieringssystemet bör fungera så att ett i realatermer planerat bostadsbyggande skalLkunna genomföras utan störningar som berorpå brister i detta system. Detta innebär i första hand att ett godtagetbostadsprojekt inte skall försenas på grund av att byggnadskredit inte kanställas till förfogande. Även om det nuvarande systemet fungerar relativt väl ien situation med låga anspråk och fillräckliga finansieringsmöj- CU1981/82:25 3 ligheter i bankerna har utskottet inte övertygats om attförhållandet blir likartat eller bättre under andra förutsättningar med störrepåfrestningar på systemet. I detta sammanhang har bortsetts från de svårighetersom oavsett system är förenade med överkostnaderna. Tanken på en integreradfinansiering kan därför enligt utskottets mening nu inte avvisas på här angivnaskäl. Det andra i proposifionen redovisade motivet för attbibehålla det nuvarande finansieringssystemet är, som nämnts, att deadministrafiva vinsterna vid övergång fill totalfinansiering skulle vara försmå för att väga upp olägenheterna. I denna del hänvisas i propositionen endasttill kapitalmarknadsutredningens överväganden. Enligt civilutskottets mening ärutredningens analys av de administrativa huvudformerna för integrerad ochfullständig finansiering inte fullföljd så långt att denna slutsats kan godtas.Tanken på en totalfinansiering kan därför inte heller avvisas på angivna skäl. Utskottet kan sålunda inte förorda ett direktabeslut som innebär att det nuvarande finansieringssystemet på bostadsmarknadenskall bibehållas. Fördelarna med en integrerad ocfi''samordnad finansiering ärenligt civilutskottets mening belagda. förordar i stället att finansutskottet hosregeringen begär en ytterligare konkrefisering av de administrafiva ochorganisatoriska övervägandena i syfte att nå fram fill en alternativ lösningmed totalfinansiering av bostadsbyggandet. Något uttalande som binder deinstitutionella formerna från sida är inte nu påkallat. Reservanter (m, fp) i civilutskottet anförde följande. Enligt utskottets mening har detnuvarande finansieringssystemet fungerat fillfredsställande. Uppgörelsen medbankerna om byggnadskredifiven blev t. ex. klar på ettmycket tidigt stadium. Det finns f. n. ingen anledning att tro att systemet inteskulle fungera . Mot den bakgrunden bör man f. n. inte överväga entotalfinansiering. Om det mot förmodan skulle finnas anledning att utredaförekomsten av administrativa problem i samband med den långfristigafinansieringen bör det enligt civilutskottets mening ankomma på delegafionenför bostadsfinansiering att göra dessa överväganden. Utskottet förordar sålunda att finansutskottet tillstyrkerett godkännande av vad i regeringsprotokollet förordats i denna del och därmedavstyrker de här behandlade motionsförslagen. Propositionen om den svenskakapitalmarknaden behandlades i finansutskottets betänkande FiU 1979/80:8. Medanledning av motioner (s) om en totalfinansiering anförde finansutskottetsmajoritet (c, m, fp) att några direkta vinster totalt sett av att övergå statlig totalfinansiering av bostadsbyggande inte torde föreligga. ansåg emellerfid att det inte kundeuteslutas att vissa rafionaliseringar i administrationen avbostadsfinansieringssystemet skulle kunna genomföras. Denna fråga borde enligtutskottets mening ses över. Vad utskottet anfört gav som sin meningregeringen till känna. Reservanter (s) i finansutskottet anslöt sig till vadcivilutskottets majoritet (s, c) anfört. CU1981/82:25 4 beslöt enligt vad majoriteten i finansutskottetförordat. Den av finansutskottets majoritet begärda översynengjordes av särskilt tillkallad utredare, som avgav betänkandet (SOU 1981:104) Statliga lån eller kreditgaranfier. Administration av bostadslångivningen. Utredarens uppgift enligt utredningsdirektiven var att undersöka förutsätt ningarna för och möjligheterna till att föra över de statliga bostadslånen till bostadsinstituten. Härigenom skulle de statliga lånen lyftas bort från statsbudgeten. Belastningen på statsbudgeten skulle då minska men å andra sidan måste ett lika stort utrymme enligt utredningens direktiv garanteras på den prioriterade kreditmarknaden. Utgångspunkten för utredarens övervä gande skulle vara det garantilånesystem avseende finansiering av energispar lån som tidigare prövats och avvisats av , bl. a. mot bakgrund av de olika problem som skulle uppkomma som en följd av det stora antalet smålån inom energisparstödet. Utredaren prövade sålunda ett garantilånesystem som ikorthet innebär att huvuddelen av bostadsmyndigheternas nuvarande uppgifter närdet gäller att behandla låneansökningar blir oförändrade men att i stället förbeslut om lån fattas ett beslut om statlig kreditgaranti för lånet. Denavgörande skillnaden skulle bli att bostadsinstituten övertar uppgiften attbetala ut och förvalta lånen. I sitt betänkande anförde utredaren att direktiven enligthans mening gav stöd för uppfattningen att de frågor kommittén haft att prövaskall analyseras utifrån administrativa utgångspunkter. Från dessautgångspunkter fann utredaren det inte lämpligt att ett kreditgarantisysteminfördes. I derr sammanfattande bedömningen anförde han bl. a. följande. Jag vill först ta upp frågan omfinansiering över statsbudgeten eller genom upplåning av bostadsinstituten.Sett mot bakgrunden att i direktiven förutsätts att även i ettkreditgaranfisystem upplåningen skall ske på den prioriterade kreditmarknaden kandet från samhällsekonomisk synpunkt inte spela någon större roll omfinansieringen av bostadsbyggandet sker genom upplåning mot bostadsobligationeroch statspapper eller enbart genom upplåning mot bostadsobligationer. Detsenare sättet att finansiera bostadsbyggandet innebär emellertid en minskningav budgetunderskottet och underlättar likviditetsstyrningen i ekonomin. Detligger emellertid utanför kommitténs direktiv att bedöma dessa frågor. Debehandlas i bilaga 2. (Här ej medtagen.) Vad beträffar bostadsverket kan detfrån vissa utgångspunkter vara en fördel att de låneförvaltande uppgifternaflyttas från verket. Därmed torde verket mera odelat kunna ägna sig åt frågorsom hänger samman med beslut om lån och andra frågor av bostadspolitisk natur.Som emellertid framgått ovan finns betydande nackdelar förenade med att skiljabeslutshanteringen från förvaltningsuppgiften. Jag vill också i dettasammanhang anföra att jag anser att statsmakterna har större möjligheter attvia bostadsverket genomföra de beslutade bostadspolitiska förändringarna avlåneförutsättningarna än om lånen förvaltas av bostadsinstituten. Över huvudtaget måste det såväl principiellt som prakfiskt anses vara mindrekomplikationer CU1981/82:25 5 förenade med att ändra detta regelsystem om det administreras av bostadsverket än av privata bostadsinstitut. Mot bakgrund av vad ovan anförts omnackdelarna med ett kreditgarantisystem samt om det stora intäktsbortfall sominträffar för statsverket finner jag från de utgångspunkter jag enligtdirektiven har att lägga till grund för min bedömning det inte lämpligt att ettkreditgarantisystem införs. Jag vill återigen erinra om att det i kommitténs direkfivanförs att upplåningen i ett kreditgaranfisystem skall vara prioriterad. Frånandra utgångspunkter än de kommittén haft att beakta - bl. a. avkreditmarknads-och statsbudgetskäl - kan bedömningen bli att den statligabostadslångivningen läggs om till garantilån. Betänkandet har remissbehandlats.Remisstiden utgick . Utfallet av remissbehandlingen är splittrad. Vissaremissinstanser delar utredningsmannens uppfattning att ett kreditgaranfisysteminte bör införas. Flera av remissinstanserna anser att bostadslånekommitténsförslag bör kompletteras med en utredning och överarbetning med beaktande avsåväl budgetpolifiska som kreditpolitiska synpunkter. En sådan uppfattningframförs bl. a. av riksbanksfullmäktige, riksgäldsfullmäktige, ,allmänna pensionsfonden första, andra och tredje fondstyrelserna. I den budgetproposifion som avlämnades i januari 1982redovisar budgetministern sin syn på vissa besparingseffekter (prop.1981/82:100 bil. 2, s. 56-65). Beträffande frågan öm effekten av att vissstatlig utlåning lyfts ut ur budget anförs i propositionen följande. Jag vill i detta sammanhang ävenberöra effekterna av om en viss del av de statliga investeringarna eller vissstatlig utlåning lyfts ut från statsbudgeten. I sådana fall uppstår enbudgetavlastning. Det finns emellertid ingen anledning att betrakta detta somen samhällsekonomisk besparing om finansieringen fortsättningsvis sker medprioriterade lån eller med stöd av statliga kreditgaranfier. Förslaget i motion 1985 (s)utmynnar i en begäran om ett tillkännagivande om behovet avytterligare utredning av finansiering av bostadsbyggandet. I motion 2061 (m)yrkande 2 begärs att regeringen lägger fram förslag om en överflyttningav energisparlånen från statsbudgeten fill kreditmarknaden. Slutligen begärs imotion 1625 (vpk) yrkande 3 förslag till totalfinansiering av bostadsbyggandetoch dess följdinvesteringar genom en statlig bostads- och samhällsbyggnadsbank. Enligt vad utskottet erfarit har, bl. a. mot bakgrund avdet splittrade remissutfallet över bostadslånekommitténs betänkande, inomregeringens kansli åtgärder vidtagits i avsikt att genom kompletteringytterligare pröva CU1981/82:25 6 frågan om finansiering av bostadsbyggandet. I detta arbetekommer att prövas bl. a. de förslag som förts fram i de nu behandlademotionerna (s) och 2061 (m) yrkande 2. Vad i dessa motioner förordats fåranses fillgodoseft genom den kommande prövningen. Någon begäran omytteriigare utredning m. m. är därför nu inte erforderiig. I avvaktan på den pågående översynen avstyrker utskottetmotion (vpk) yrkande 3. 1. beträffandeytterligare utredning om bostadsbyggandets finansiering m. m. att riksdagenavslår mofionerna 1981/82:1985 och 2061 yrkande 2, 2. beträffandeförslag om en statlig bostads- och samhällsbyggnadsbank att avslårmotion 1981/82:1625 yrkande 3. På civilutskottets vägnar . Närvarande: . (), Per (), RolfDahlberg (m),' (), (), (),(), (), (), (), Berfil (), (), i (c)och Berfil (). CU1981/82:25 7 1981/82:2 y över motioner om totalfinansiering av bostadsbyggandet har den 29 februari1982 beslutat bereda finansutskottet tillfälle att avge yttrande övermotionerna 1981/82:1625 i vad avser yrkande 3 och 1981/82:1985 omtotalfinansiering av bostadsbyggandet. I motion 1625 av m. (vpk) hemställs (yrkande 3) att begär förslag fill totalfinansieringav bostadsbyggandet och dess följdinvesteringar genom en statlig bostads- ochsamhällsbyggnadsbank. I motion 1985 av Per ()och () hemställs att som sin mening ger regeringentill känna vad i mofionen anförts om behovet av ytterligare utredning avfinansieringen av bostadsbyggandet. I motionen åberopas det avlämnadebetänkandet av bostadslånekommittéa, "Statliga län eller kreditgarantier.Administrafion av bostadslångivningen" (SOU 1981:104). Utredarenshuvuduppgift har varit att undersöka förutsättningarna för och möjligheternafill att föra över de statliga bostadslånen till bostadsihsfituten, så attdessa svarar för den långfristiga finansieringen. Enligt mofionärernas meningbestyrker den gjorda översynen att frågorna om en totalfinansiering kräver enbelysning som inte begränsar sig fill alternafivet att privafiserabostadslånemarknaden inom nuvarande struktur. Det naturliga vore enligt derasmening att snabbt -och innan regeringen tar ställning fill om förslag skallföreläggas -bygga ut det gjorda jrbetet med en utredning som innebär "enytterligare konkretisering av de administrativa och organisatoriskaövervägandena i syfte att nå fram till en alternativ lösning medtotalfinansiering", som civilutskottet tidigare uttryckt saken. Proposifion fill har aviserats. Det finns enligtutskottets mening mot denna bakgrund inte CU 1981/82:25 8 anledningför att nu ta ytterligare initiativ i ärendet. Utskottet avstyrkersålunda mofionsyrkandena från sina utgångspunkter. Närvarande:Eric (), (), (), (), BoSiegbahn (m), (), (), (), (), (), (), ChristerNilsson (s), (), () och (). , , ,, , och (alla s)anser att utskonrts yttrande bort ha följande lydelse: delar den uppfattning som kommerfill uttryck i motion 1985 att utredningsarbetet givits en alltför snävinriktning. Det finns därför anledning att, som begärs i motionen, kompletterautredningsmaterialet på ett sådant sätt att detta kan ge ett mer fullständigtunderlag för ställningstagande till bostadsbyggandets finansiering.