bet · G501SoU15 · 1981-12-31 00:00:00 — a. yrkades attarbetarskyddsstyrelsen skulle ta fram listor över ämnen i arbetslivet som kaneller misstänks kunna ge upphov till genetiska skador och fosterskador. Utskottetförutsatte att arbetarskyddsstyrelsen skulle fa upp skadliga ti Riksdagen1981182. SoU 1981/82:15 10 ämneni gränsvärdelisfan (se nedan) i takt med att erforderligt vetenskapligtunderlag presenterades. Ufskoffet noterade att arbetarskyddssfyrelsen i alltföreskriffsarbete redan tog hänsyn till genetiska eller fosterskadandeeffekter. Med hänsyn bl. a. till att arbete pågick med att ta fram en revideradgränsvärdelista och föreskrifter om kemiska bekämpningsämnen ansåg utskottetatt def infe var påkallat med någon åtgärd från sida med anledningav motionen, som alltså avstyrktes. Inomramen för projektet (HS 90),vilket genomförs inom socialdepartementefs sjukvårdsdelegafion, har utarbetatsen kunskapssammanställning avseende hälsorisker (SOU 1981:1). I sammanställningframförs bl. a. vissa synpunkter på myndigheters och företags hantering avskilda problem rörande de kemiska hälsoriskerna (s. 92 f.). Arbetarskyddsstyrelsenräknar med att under innevarande budgetär kunna remittera ett förslag tillförfattning rörande kemiska arbetsmiljöfaktorer. Förslaget innehållerbestämmelser om yrkeshygieniska mätningar av kemiska arbefsmiljöfakforer,hantering av farliga ämnen, kemiska laboratoriearbeten, cisternrengöring ochbägsvetsning. Ifråga om produktkonfroll när det gäller kemiska varor kan erinras om atfkommittén (Jo 1978:06) för översyn av produktkontrollens organisation i juni1980 i betänkandet (Ds Jo 1980:4) Ny produktkontrollorganisation framlagtförslag till ny sådan organisation. Produktkonfrollorganisafionens mål angesvara att skapa förutsättningar för atf. så långt som det med hänsyn till uppgiftensomfattning och svårighetsgrad är möjligt, genomföra intentionerna med 1973 årslagstiftning. Härför krävs bl. a. en väsenfiig förstärkning avtillsynsverksamheten men också en aktiv produktkontroll från myndigheternassida i form av anvisningar och generella föreskrifter samt ingripande mot ämnenoch produkter som bedömts innebära särskilt stora risker för människoroch/eller miljön. Vidare understryks aff tillgången på toxikologiskt utbildadpersonal och toxikologiska laboratorieresurser behöver förbättras och atf delav statsmakterna beslutade produktregisfret snabbt måste färdigställas. Organisatorisktinnebär kommitténs ställningstagande att kommittén förordar attproduktkonfrollnämnden och produktkontroUbyrån ersätts med ett friståndeproduktkontrollverk med eget kansli och egna utredningsresurser. Kommitténframför också synpunkter på den pågående utbyggnaden av produktregistret.Kommittén utgår bl. a. från att de blivande tillämpningsbestämmelserna tillsekretesslagen får en utformning som underlättar både uppbyggnaden ochanvändningen .av produktregisfret. Utredningensbetänkande har remissbehandlats och ärendet är f. n. föremål för beredninginom . Vad särskilt angårprodukfregistref kan erinras om atf jordbmksutskot- SoU 1981/82:15 11 feti flera sammanhang har framhållit atf nyssnämnda register kommer att få enavgörande betydelse för uppnåendet av målen för produktkontrollen. Det ärfrämst produktkonfrollnämnden som har att ta ställning till registrets närmareutformning och uppbyggnad. har dock understmkit vikten avatt det fortsatta arbetet med produktregistret bedrivs så att det snarastkommer till praktisk användning. har jordbruksutskottet med skärpaframhållit nödvändigheten av aft registret kan utnyttjas så att skyddsombudenpå effektivaste möjliga sätt bereds tillgång till för deras verksamhetrelevanta uppgifter ur registret. Denförsta etappen av produktregistrets uppbyggnad genomfördes under år 1979.Därvid anmäldes drygt 100000 kemiska produkter till registret av ca 500företag. I en andra etapp byggs registret ut med uppgifter om anmäldaprodukters sammansättning och om andra förhållanden i fråga om produkterna somär av betydelse från hälso- och miljösynpunkt. På pro-duktkontrollnämndensförslag fastställde regeringen vissa föreskrifter om den närmareutformningen av ett första steg av den andra etappen. Föreskrifterna innebaratt deklarationsplikt i def första steget infördes för ett begränsat antalprodukter, främst s. k. baskemikalier. Isamband med fastställelsen av föreskrifterna uppdrog regeringen åtproduktkonfrollnämnden att mot bakgrund av de erfarenheter som görs under detförsta steget redovisa ett närmare program för kommande steg i registretsuppbyggnad. I produktkontrollnämndens uppdrag ingår vidare atf närmare utredapå vilket sätt andra myndigheter skall fä tillgång till behövlig informationfrån registret. Enligtvad utskottet erfarit kommer produktkonfrollnämnden att i slutet av innevarandeär redovisa def begärda programmet för registrets fortsatta uppbyggnad. Jordbruksutskottethar i betänkandet JoU 1981/82:10 bl. a. behandlat ett parmofionsyrkanden rörande uppbyggnaden av produktregisfret. Motionerna haravstyrkts under hänvisning bl. a. till det pågående arbetet inomproduktkonfrollnämnden. utfärdade arbefarskyddsstyrelsenAnvisningar nr 100 Hygieniska gränsvärden. Reviderade upplagor har kommit ufåren 1978 och 1981 (Arbetarskyddsstyrelsens kungörelse [AFS 1981:8] omhygieniska gränsvärden). lista träder i kraft den 1 januari 1982.Kungörelsen om hygieniska gränsvärden med kommentarer har utgivits ibroschyrform av arbetarskyddsstyrelsen (Hygieniska gränsvärden). En nyreviderad gränsvärdelista vänfas . Iprincip gäller att det gränsvärde som åsäfts skall vara så lågt att den som iarbetet utsätts för en luftförorening eller annan störning som inte SoU 1981/82:15 12 överskridergränsvärdet är skyddad mot skador eller besvär pä grund av störningen. Dettaskall gälla även för långvarigt arbete och så långt möjligt även för särskiltkänsliga grupper. Den dokumentation som ligger till grund förgränsvärdebestämningen är offentlig. En närmare redogörelse för bakgrundentill systemet med hygieniska gränsvärden och för innehållet i 1978 årsgränsvärdelista har lämnats ii socialutskottets betänkande 1978/79:33 (s. 3 L),vartill hänvisas. lista har ca 30 nya ämnen förts in och ettfemtiotal ändringar av tidigare gränsvärden gjorts. För vissa ämnen (f. n. blyoch kadmium) har s. k. biologiska gränsvärden fastställts. I anslutning härtillanförs i arbetarskyddsstyrelsens kommentarer fill kungörelsen aff koloxid,kvicksilver, styren och trikloretylen utgör andra exempel på ämnen för vilkabiologisk kontroll är möjUg. Man kan genom sådana prov få en kompletterandeinformation, t. ex. om den mängd skadlig substans som den exponerade tagit upp.Relevanta, biologiska mätresultat som erhålls vid analyser av t. ex. blod, urineller utandningsluft kan tillmätas avgörande betydelse vid en bedömning avvilka kvantiteter av de undersökta ämnena som enskilda får utsättas för. Ikommentarerna förutsätts att åtgärder på vidtas som tryggar attgränsvärdet för ämnet i inandningsluften inte överskrids. Riksdagenhade vid 1978/; , liksom , atf fa ställning fill ettmotionsyrkande från vänsterjsartiet kommunisterna om att minst en tiofaldigsäkerhetsmarginal skulle tillämpas vid fastställande av hygieniska gränsvärden.Vid beräkningen skulle man utgå från den lägsta kända nivå som misstänktes geakut eller kronisk skadlig påverkan. Dokumentationen bakom vaije gränsvärde skulleoflentiiggöras i detalj. Utskotteterinrade om att utskottet vid tillkomsten av arbetsmiljölagen hade utgått frånatf krav från bl.a. de fackliga organisationerna skulle uppmärksammas avarbetarskyddssfyrelsen i arbetet med gränsvärdelistan. Utskottet förutsatteatt det av motionärerna nu framförda kravet skulle komma att uppmärksammas avarbetarskyddsstyrelsen vid arbetet med revidering av gränsvärdelistan ochprövas mot de vid tillkomsten av arbetsmiljölagen uppdragna riktlinjerna förarbetet. Vad särskilt gällde frågan om dokumentation erinrade utskottet omriksdagens ställningstagande till mofionen om informationrörande arbefsmiljöriskerna (se ovan s. 6). Frågan om spridning av dendokumentation som ligger bakom gränsvärdena var enligt utskottets mening enfråga som borde behandlas inom ramen för den utredning som då hadebegärt. Resultatet av den utredningen borde avvaktas, framhöll ufskoffet. Medhänvisning till det anförda avstyrktes motionen i aktuella delar. följdeutskottet (SoU 1978/79:33). har haft anledning faställning till motionsyrkanden om en förstärkt ställning för de lokalafackföreningarna i arbetsmiljöfrågor. SoU 1981/82:15 13 behandlades ett motionsyrkande fränvänsterpartiet kommunisterna om att den lokala fackföreningen skulletillerkännas vetorätt i arbefsmiljöfrågor i vad avsåg bl. a. ackords- ochpresfationsarbefe. Utskottet avstyrkte i sitt av godkända betänkande(SoU 1977/78:1 s. 53) yrkandet under hänvisning till vad utskottet ibetänkandet anfört om de gmndläggande principerna för skyddsarbetet. Utskottethade i angivna hänseende (s. 18) anfört att arbetsgivare och arbetstagare isamförstånd borde söka åstadkomma en tillfredsställande arbetsmiljö och aft denmetod kommunisterna anvisade stod i motsats till den för arbetsmiljölagstiftningengmndläggande principen om samverkan. Vid1978/åberopade utskottet, med anledning av ett hkalydandemotionsyrkande kommunisterna, vad som anförts i betänkandetSoU 1977/78:1. Enligt utskottet ägde de då framförda synpunkterna fortfarandegiltighet. Utskottet tillade att samverkan mellan arbetstagare och arbetsgivareär en förutsättning för ett framgångsrikt skyddsarbete. Arbetsgivare ocharbetstagare bör i samförstånd och med avvägning av de olika intressen sommåste beaktas gemensamt söka åstadkomma en tillfredsställande arbetsmiljö.Utskottet erinrade också om att skyddsombud och arbetstagare i vissa iarbetsmiljölagen närmare angivna fall kan avbryta fariigt arbete. följde utskottet (SoU 1978/79:33). Riksdagenhar vidare avslagit motionsyrkanden om atf den lokalafackföreningen (i stället för yrkesinspektionen) skall besluta om när arbetetkan återupptas efter det aft skyddsombud stoppat arbetet på gmnd av fara (SoU1973:25,1977/78:1 och 1978/79:33). har i sina av riksdagengodkända betänkanden därvid hänvisat till dels den principiella inställningenatt parterna på jämställd gmnd skall samarbeta i arbetarskyddsfrågor, delsprincipen att det inom arbetarskyddslagstiftningens ram ytterst ankommer påarbetarskyddsstyrelsen och yrkesinspektionen aft avgöra vilka krav som frånskyddssynpunkt bör ställas på arbetsmiljön. Utbildningav skyddsombud m. m. Frågan om vem som skall ha ansvaret förutbildningen av skyddsombud diskuterades utförhgt vid genomförandet av 1973 årsdelreform av arbetarskyddslagstiftningen. I enlighet med starka önskemål frånLO och TCO infördes en bestämmelse i arbefarskyddslagen aft arbetsgivare ocharbetstagare gemensamt svarar för atf skyddsombud får erforderlig utbildning.Bestämmelsen överfördes oförändrad till arbetsmiljölagen (6 kap. 4 § sistastycket). Genomavtal mellan arbetsmarknadens parter har en rad frågor kringskyddsombudsutbildningen fått sin lösning för stora delar av arbetsmarknaden.På gmndval av avtalet har en omfattande skyddsombudsufbildning kommit fillstånd i arbetarskyddsnämndens regi med målsättningen atf alla SoU 1981/82:15 14 skyddsombudskall ha genomgått gmndkursen Bättre arbetsmiljö. Kursen är på 20-40 timmar.Full lön utgår . En utvärdering av utbildningenav skyddsombud gav vid handen att av skyddsombuden, eller omkring 90000 personer, och ungefär hälften av alla arbetsledare då genomgåttgrundkursen. Andelen skyddsombud som genomfört kursen beräknas hasjunkit något. Enligt uppgift från arbetarskyddsnämnden föreligger det f. n.ett behov av att utbilda ca 40000 skyddsombud. För samordning avutbildningsverksamheten och för att ange riktlinjer för utbildningens innehållm.m. finns en central ufbildningsdelegation som är knuten tillarbetarskyddssfyrelsen. 1 delegationen ingår bl. a. representanter förarbetsmarknadens parter och arbefar-skyddsfonden. Arbetarskyddssfyrelsenanordnar f. n. sin tredje kurs i arbetarskyddsfrågor för kvalificeradeskyddsombud. Kursverksamheten stöds ekonomiskt av arbetarskyddsfonden. Avdeltagarna krävs viss gmndläggande arbefs-miljöutbildning och god erfarenhet iarbetarskyddsfrågor. De är i allmänhet verksamma på heltid som huvudskyddsombud,regionala skyddsombud eller förbundsfunktionärer. Antalet deltagare i vaijekurs har begränsats till 25-30 personer. motion vid 1978/föreslogs att en utredning skulle tillsättasför att planera högskoleanknuten utbildning för skyddsombud på betaldarbetstid. I sitt av godkända betänkande SoU 1978/79:33 avstyrktesocialutskottet yrkandet. Utskottet hänvisade fill den skyddsombudsufbildningsom pågick samt erinrade om att def redan förekommer högre utbildning förskyddsingenjörer och annan personal för företagshälsovården. Viddet därpå följande behandlades en socialdemokratisk motion, variföreslogs atf erfarenheterna av arbefarskyddsstyrelsens utbildning avföretagshälsovårdens personal borde utvärderas av utredningen (A 1976:01) omföretagshälsovården och den yrkesmedicinska verksamheten(förefagshälsovårdsutredningen). Utredningen borde enligt motionärerna övervägaför- och nackdelarna med en ordniiig enligt vilken större delen av denegentliga utbildningsverksamheten förlades till högskolorna. ,som följde socialutskottets förslag i frågan, ansåg atf utredningens direktivredan inrymde möjligheten fill sådana överväganden som föreslagits avmotionärerna samt aft motionen borde överlämnas fill utredningen (SoU1979/80:36, rskr 1979/80:272). Spörsmålethar ännu infe behandlats av utredningen, vars slutbetänkande väntas . Omplaceringeller ledighet för graviditet Arbefsmiljölagen innehåller inga bestämmelser som särskiltfar sikte på de gravida kvinnornas situafion. Allmänt gäller atf om visst slagav arbete SoU 1981/82:15 15 innebärrisk för ohälsa eller olycksfall kan regeringen eller arbetarskyddsstyrelsenföreskriva läkamndersökning samt meddela förbud att till arbetet anlita den somvid undersökningen företett sjuklighet eller svaghet, som gör honom särskiltmottaglig för sådan risk (3 kap. 15 §). 1den mån vissa gmpper av arbetstagare kan bedömas vara särskilt utsatta kan bl.a. förbud meddelas mot atf arbetet utförs av arbetstagare som tillhör sådangmpp (16 §). Enligt en särskild bestämmelse i lagen fär kvinna som ammar sittbarn inte vägras ledighet härför (4 kap. 4 §). anförde i lagstiftningsärendet (prop. 1976/ 77:149 s. 249) bl. a.aft det var väsenfligt aft man undanröjde sådana formella hinder mot inträde iarbetslivet som arbetarskyddslagens principiella förbud mot kvinnors arbeteunder jord i gruva eller stenbrott innebar. Därmed skulle man också främjamöjligheterna att få bort tidigare uppfattningar om olika arbetsuppgifterslämplighet för män eller kvinnor. Med anledning av ett motionsyrkande om attgravida kvinnor borde ha rätt till sådan tillfällig förändring av sina arbetsförhållandenoch arbetsuppgifter att de inte på gmnd av arbetets art skulle behövatidigarelägga sin graviditetsledighet, anförde socialutskottet i sitt avriksdagen godkända betänkande SoU 1977/78:1 (s. 30) atf utskottet anslöt sigfill vad som anförts av departementschefen och till vad som kommit till uttrycki motionen. Utskottet förklarade sig förutsätta att de uttalanden som sålundagjorts beträffande omplacering inom arbetsplatsen av kvinna som på grund avhavandeskap inte kan fullgöra sitt ordinarie arbete skulle komma atfuppmärksammas av bl. a. arbetarskyddsstyrelsen i dess tillsynsverksamhet. I deundantagsfall där omplacering inte kunde ske var det naturligtvis angelägetatt kvinnan fick kompensafion för uteblivna löneförmåner. Hur ersättningsfråganskulle lösas fick emellertid övervägas bl. a. i samband med det fortsattareformarbetet på föräldraförsäkringens område. Något uttalande från riksdagenssida ansågs i detta avseende infe behövligt. Vid1978/behandlade socialutskottet en motion, vari framfördesönskemål om atf regeringen skulle fa inifiativ till lösning av de problem somsammanhänger med gravida kvinnors exposition för riskämnen i arbetslivet. Isitt av godkända betänkande i ärendet (SoU 1978/79:10) anfördeutskottet aff frågan om hur gravida kvinnor skall kunna skyddas mot sådanaomgivningsfaktorer som kan befaras ha negativ inverkan på graviditet ellerfoster var en av de mest angelägna och mest komplicerade uppgifternaför den miljömedicinska forskningen. Utskottet ansåg att det var av störstavikt att hälsorisker som kan få så ödesdigra följder för de berördauppmärksammas och motverkas sä långt det över huvud taget är möjligt. Isammanhanget berörde utskottet frågan om möjligheten att minska riskerna förgravida kvinnor genom omplaceringar på arbetsplatsen eller genom ledighet frånarbetet. Sådana åtgärder var visserligen angelägna. SoU 1981/82:15 16 menenligt utskottets mening tyvärr ofta otillräckliga för atf förebygga dearbefsmiljörisker som ligger i bl. ;a. exposition för olika kemiska ämnen. Detär främst under graviditetens slutskede som sådana åtgärder aktualiseras ochdå i allmänhet för kvinnor som har fysiskt tungt arbete. Fostrets känslighetför yttre påverkan är emellertid stor också avgraviditeten, ansåg utskottet. Omplacering eller ledighet under graviditetensslutskede kan därför bara motverka vissa slag av graviditefsrisker. För attåstadkomma ett effekfivt skydd för gravida kvinnor måste, enligt utskottet,man bl. a. söka klarlägga vilka ämnen i arbetsmiljön som kan vara farliga fördem och så långt möjligt hindra atf kvinnorna utsätts för exposition av sådanaämnen. Man måste också ta hänsyn till att en viss arbetsmiljöfaktor kan fåsärskiU svåra konsekvenser om kvinnan även är utsatt för en annan faktor somär negativ för hälsan, något som kan vara fallet exempelvis då kvinnan ärrökare. Även sådana samband måste klarläggas om skyddsåtgärderna för kvinnornaskall få avsedd verkan. Atf omplacering m. m. i vissa fall kan ske minskarsåledes inte behovet av atf vi skaffar oss en väsentligt ökad kunskap omsambanden mellan olika omgivningsfaktorer och senare graviditetskomplikationer. Utskottet,som delade motionärernas uppfattning atf det var nödvändigt med snabba ochsamlade åtgärder på detta område, ansåg def dock av närmare angivna orsakerinte erforderligt atf tog något initiafiv med anledning av motionen. Fråganom risker för på gmnd av kvinnans arbetsmiljö har också aktualiserats isocialförsäkringsutskottet genom motioner om räft till ersättning för gravidakvinnor som av förebyggande skäl måste avstå från förvärvsarbete undergraviditeten. I sitt av godkända betänkande SfU 1980/81:5 i ärendetframhöll socialförsäkringsutskottet aff det fanns skäl atf närmare utredafrågan om kompensation fill sådana kvinnor i fall då sjukdomstillstånd inteföreligger. En sådan utredning borde enligt utskottets mening behandla bl. a. defrågor som framförts avslutningsvis i remissyttrandeöver mofionerna, såsom aff klarlägga i vilka fall def är motiverat avmedicinska skäl med uppehåll i förvärvsarbetet, i vilken utsträckning och påvad sätt inkomstbortfall skall täckas och om arbetsgivares skyldighet attomplacera till annat arbete skall utvidgas. sålunda anfört gav som sin meningregeringen till känna. Regeringenhar överlämnat motionerna och utskottefs betänkande till kommittén(S 1980:08) för översyn av föräldraförsäkringen m. m. med uppdrag att utredanämnda frågor. Socialutskottethar i det avgivna betänkandet SoU 1981/82:14 om skydd för ofödda, m.m. förordat atf sådana ändringar i arbetsmiljölagen bör övervägas som syftartill atf ge klart uttryck för behovet av skydd för ofödda. I betänkandetförordar utskottet också att en kartläggning SoU 1981/82:15 17 kommertill stånd beträffande fall där en kvinna på grund av olika orsaker befinnersig i en sådan situation aff hon kan tänkas förbise eller inte inse riskernaför det väntade barnet av aft hon handlar eller underiåter att handla på ettvisst sätt. Enarbetsgrupp inom arbetarskyddssfyrelsen har utarbetat förslag tillföreskrifter rörande hanteringen av bly på arbetsplatserna. Föreskrifterna,som bl. innehåller vissa bestämmelser till skydd för gravida kvinnor, harännu inte godkänts av verksstyrelsen. Gränsvärdenför buller m. m. utgav arbetarskyddsstyrelsen Anvisningar nr110 Buller i arbetslivet med generella regler om åtgärder till förebyggande avskada och ohälsa genom påverkan av buller på arbetsplatsen. I inledningen fillanvisningarna sägs bl. a. att risk för bullerskada efter mångårig exponeringför buller anses normalt inte föreligga om ljudnivån undersfiger (A)ekvivalent ljudnivå under en typisk arbetsdag. Enligt anvisningarna skallbuller i arbetslokal hållas på en nivå som är godtagbar med hänsyn tillverksamhetens art. I verksamhet där arbetstagare exponeras för buller med enekvivalent ljudnivå överstigande (A) under en typisk arbetsdag skallarbetsgivare i samråd med arbetstagare genomföra systematisk bullerbekämpningoch vidta lämpliga hörselskyddande åtgärder. Om buller på arbetsplats ej genomskäliga bullerbegränsande åtgärder kan nedbringas under (A)ekvivalent ljudnivå skall lämpliga hörselskydd tillhandahållas avarbetsgivaren och användas av arbetstagaren. Särskildaanvisningar (nr 110:1) för infraljud och ultraljud i arbetslivet har utfärdatsår . Ettförslag till Kungörelse om buller har remissbehandlats och avses blibehandlat av verksstyrelsen . Förslaget skiljer sig endast imindre grad från de nuvarande anvisningarna. Beträffandeinomhusbelysning finns en riktlisfa utarbetad av LjuskuUur med medel frånarbetarskyddsstyrelsen. Listan används t. ex. av förefags-hälsovårdspersonalvid mätningar. För arbete vid bildskärmsterminaler finns en anvisning frånarbetarskyddsstyrelsen som även har fastställt föreskrifter om laserstrålning(1981:9). har utgivit rekommendationer rörandeUV-strålning, vilka baserats på internationella gränsvärden. Ävenarbetarskyddsstyrelsen förbereder föreskrifter angående sådan strålning.Föreskrifter om mikrovågsugnar har utfärdats (1979:6). Gällande anvisningarrörande radiofrekvent strålning (nr 1976) kommer att arbetas om tillföreskrifter. Kortvågsutredningenhar lagt fram promemorian (DsS 1981:8) Behandling med kortvåg,mikrovåg och ultraljud. Utredningen föreslår i här aktuellt avseende i huvudsakatf utger rekom- SoU 1981/82:15 18 mendationerbeträffande behandling av personer med kortvåg, mikrovåg och ultraljud. Riksdagentog vid riktmötet /80 ställning till ett motionsyrkande om införande avjuridiskt bindande gränsvärden för buller. konstaterade i sittav godkända betänkande SoU 1979/80:5 att frågan huruvida bindandegränsvärden skulle tas in i föreskrifterna måste avgöras avarbetarskyddsstyrelsen på gmndval av föreliggande forskningsunderlag och medhänsynstagande till gällande riktlinjer för arbetet med gränsvärden. Yrkandetavstyrktes av utskottet och avslogs av . Dieseldrifti vissa slutna utrymmen Enligt 2 kap. 4 § arbetsmiljölagen skall luft-,ljud- och ljusförhållanden samt övriga arbetshygieniska förhållanden varatillfredsställande. Mot bakgmnd härav har arbetarskyddssfyrelsen utfärdatanvisningar och föreskrifter avseende bl. a. förekomsten av dieselavgaser ivissa slutna lokaler (bergsrum, utrymmen i hamnar). I samband med revideringen1981 av gränsvärdelistan infördes nya takvärden för förekomsten av bl. a. koloxidi slutna utrymmen (exempelvis i billverkstäder). Vissa medel har anslagits förfortsatta forskningsprojekt på området. En omfattande forskningsverksamhetrörande dieselavgasers skadeverkningar pågår såväl i som utomlands (seSoU 1979/80: 34 s. 4). Riksdagenhar behandlat mofionsyrkanden som rört dieseldrift underjord ochi slutna utrymmen (se SoU 1973:25 s. 66, 1974:4 s. 25, 1975/76:40 s. 31,1979/80:5 s. 19 och 1979/80:34 s. 9). I betänkandet 1979/ 80:5 anfördeufskoffet bl. a. följande. Utskottet anser att def är angeläget aft åtgärdervidtas för att eliminera de hälsorisker och olägenheter som är förenade medanvändningen av dieseldrivna fordon.