bet · G501JuU36 · 1981-12-31 00:00:00 — beräknasavsluta sitt arbete under innevarande år. Vidbedömningen av mofionsspörsmälet rörande straff- och päföljdssystemetbeträffande arbetsmiljö- och miljöbrott vill utskottet framhålla att detgivetvis är ytterst angeläget att samhället skyddar sig mot uppkomsten avmiljöskador, vare sig dessa riktar sig mot människor eller mot den omgivandemiljön. I syfte att värna om dessa intressen fyller de straffbud som finns påområdet en viktig roll. Betydelsen av enbart kriminalpolitiska åtgärder färemellertid inte överskattas. Närdet gäller sanktionssystemet enligt arbetsmiljölagstiftningen torde det f. ö. -enligt den uppfattning som socialutskottet redovisat i sitt förut berördabetänkande vara sä att samhällsingripanden genom kriminalisering ochstraffåtgärder spelar en relativt underordnad roll; föreläggande och förbudfrån yrkesinspektionen bildar grundpelarna i sanktionssystemet. Medhänsyn härtill och innan den av socialutskottet efterfrågade redovisningenrörande beivrandet av arbetsmiljöbrott har lämnats av regeringen finns detenligt jusfitieutskottets mening inte skäl överväga nägon höjning avstraffsatserna för brott mot arbetsmiljölagen eller för de brott i brottsbalkensom är tillämpliga i sammanhanget. Sanktionsmöjligheterna mot den som begårbrott mot arbetsmiljön kommer f. ö. att förstärkas om antar detförslag om ekonomiska sanktioner vid brott i näringsverksamhet som regeringennyligen har lagt fram för . Även de pågående övervägandena omutvidgade regler om näringsförbud kan leda till att det tillskapas ettytterligare verksamt medel i ansträngningarna att minska arbetsmiljöbrotten. Medhänvisning till det anförda avstyrker utskottet bifall till motion 664 i dennadel. När det gäller andramiljöbrott än sådana som avser arbetsmiljön har JuU 1981/82:36 11 riksdagenså sent som fattat beslut om betydande förstärkningar avsanktionssystemet pä området. Utskottet anser att erfarenheterna härav böravvaktas ytterligare innan man pä nytt tar ställning fill frågan omytterligare skärpningar av reglerna. Vad som har sagts om de pågåendeövervägandena rörande näringsförbud har tillämpning också i fräga ommiljöbrott. Med det sagda avstyrker utskottet bifall till motion 664 i härbehandlad del. Närdet slutligen gäller valutabrott kan såväl brottets utformning somstraffsatserna för brottet komma att ändras som en följd av valutakommitténsarbete. Även utredningen rörande näringsförbud kan ha betydelse i sammanhanget.Med hänsyn till det utredningsarbete som sålunda pågår anser utskottet att detinte finns skäl till nägon åtgärd från sida till följd av motionen.Utskottet avstyrker bifall fill motion 664 också i denna del. I kapitel om förskingring och annantrolöshet (10 kap.) stadgas i 5 § ansvar för trolöshet mot huvudman.Bestämmelsen gäller den som på grund av förtroendeställning, såsom sysslomaneller eljest, har fått att för annan sköta ekonomisk angelägenhet. Om hanmissbrukar sin behörighet att företräda huvudmannen eller eljest sinförtroendestållning och därigenom skadar huvudmannen döms han för trolöshet mothuvudman, om gärningen inte är att bedöma som förskingring eller undandräkt.Ansvar inträder också om nägon, som fått att sköta rättslig angelägenhet förannan, missbrukar sin förtroendeställning till förfång för huvudmannen även omangelägenheten inte är av ekonomisk art. Imofion 1215 framställs yrkande av innebörd att lagrummet skall ändras så attden som är syssloman eller liknande kan dömas till straff om han, förutombehörigheten eller befogenheten som härrör från förtroendeställningen, ocksåhaft annan behörighet eller befogenhet. Motionsyrkandethar sin utgångspunkt i rättsfallet NJA 1955 s. 574 (åtalspunkt V B). I detfallet hade ett rättegångsombud enligt avtal med huvudmannen fåttprocessföremälet överlåtet på sig. Sedan rättegången vunnits hävdade ombudetäganderätt till processföremålet och vägrade att redovisa. Huvudmannen för sindel påstod att överlåtelsen skett bara för att tillgodose ombudets anspråk påarvode. Det åtalade rättegångsombudet frikändes av högsta domstolen(majoriteten), eftersom han inte kunde anses ha handlat i egenskap avrättegångsombud när han efter rättegängens slut utnyttjade avtalet genom atthävda att verklig äganderättsöverlåtelse skett. Tvä ledamöter av högstadomstolen ville döma för trolöshet mot huvudmän; enligt dem hade ombudet pågrund av sitt uppdrag haft att redbart ta till vara huvudmannens intresse ocksåi fräga om verkställighet av domen och vid därefter förda förhandlingar. Utgången i målet hardiskuterats i den rättsvetenskapliga litteraturen. JuU 1981/82:36 12 ochsympatier har uttalats för den uppfattning som hävdades av de två ledamöternaav högsta domstolen; se i 1960 s. 272 och NilsJareborg Förmögenhetsbrotten (1975) s. 185 och 293. Denav regeringen är 1976 tillsatta förmögenhetsbrottsutredningen (Ju 1976:04) haratt pröva de straffbarhetsgrunder och straffvärdegränser som bör gälla förförmögenhetsbrotten, till vilka de i 10 kap. upptagna brottenförskingring och annan trolöshet hör. Enligt utredningens direktiv bör detinte vara någon huvuduppgift för den att föreslå ändringar i denstraffrättsliga uppbyggnaden av de särskilda brotten. I direktiven nämns dockatt det kan finnas anledning för utredningen att pröva behovet av närmareprecisering eller avgränsning av de för olika brott gällande rekvisiten isamband med att straffvärdegränser dras upp (kommittéberättelsen 1977 del II s.22 och 1978 del II s. 17). Enligt vad utskottet inhämtat avserutredningen att överväga den fräga som motionären väckt. Utredningen räknarmed att avge ett huvudbetänkande - omfattande bl. a. överväganden ochställningstaganden rörande 10 kap. - . Eftersomden fråga motionären tar upp kommer att övervägas av förmögenhetsbrottsutredningenoch då resultatet av utredningens överväganden i denna del kan väntas föreliggainom kort, saknas enligt utskottets mening skäl fill nägon åtgärdmed anledning av motionen. I motion 389 begärs att straffet för grovt häleriskall höjas. Enligt motionärerna bör minimistraffet höjas frän tilltvä år och maximistraffet frän till . Bakgrunden till yrkandet åratt det blir möjligt att använda telefonavlyssning vid utredning om grovthäleri om straffminimum höjs till . I sin motivering knyter motionärernaan till ett resonemang av tvängsmedelskommittén i betänkandet (Ds Ju 1981:22)Hemlig avlyssning m.m. Kommittén föreslår bl.a. att hemlig avlyssning genomdold mikrofon skall införas som ett nytt tvångsmedel. Det nya tvångsmedletskall enligt kommittén få användas vid brott för vilka straffminimum ärfängelse och vid vissa andra särskilt angivna brott. 1 samband med atttillämpningsområdet för avlyssning med dold mikrofon diskuteras anför kommitténatt den grova häleribrottsligheten utgör en förutsättning för en meraomfattande narkotikahandel i landet; därför skulle det enligt kommittén kunnasägas att särskilda skäl talar för att också de allvarliga häleribrotten tasmed när tillämpningsområdet för avlyssning genom dold mikrofon bestäms. Kommitténanser sig dock inte böra särbehandla denna typ av brottslighet och stannar föratt inte inbegripa den under annan förutsättning än att straffminimum höjs fängelse. Lagstiftningenom förmögenhetsbrotten ses f. n. över av förmögenhetsbrottsutredningen (Ju1976:04). Utskottet har inhämtat att straffskalan för häleribrottet är föremålför utredningens överväganden. JuU 1981/82:36 13 Med hänsyn till det utredningsarbete som såledespågår anser utskottet att inte bör vidta någon åtgärd med anledningav motion 389, och utskottet avstyrker därför bifall till den. I motion 920 tas upp frågan om åtgärder mottillgrepp i affärer och varuhus. Motionären efterlyser en skärpning så attåtalseftergift inte skall förekomma vid tillgrepp av ringa värde, och honföreslår att regeringen skall utlysa en rikskampanj under mottot "Du skallicke stjäla". Enligtreglerna om åtalsunderlåtelse i och i lagen med särskildabestämmelser om unga lagöverträdare får åklagare underlåta att åtala, bl. a. omdet kan antas att i händelse av lagföring annan påföljd än böter inte skullekomma att ädömas och den misstänktes lagföring inte krävs frän allmän synpunkt. Enligtanvisningar av riksåklagaren bör åtal för snatteri i mänga fall kunnaunderlåtas även då värdet av det fillgripna ligger över gränsen för attrapporteftergift skall kunna meddelas, . Härvidlag har riksåklagaren sagtsig kunna godta en praxis enligt vilken värdegränsen sätts vid . Ipolisinstruktionen (1972:511) ges allmänna regler om rapporteftergift.Särskilda bestämmelser för vissa snatteribrott finns i cirkuläret (1972:25)till pohsmyndigheterna om rapporteftergift för vissa snatteribrott. Regleringeninnebär i huvudsak följande. Enpolisman får underlåta att avge rapport eller vidarebefordra rapport tillåklagare beträffande bötesbrott om brottet med hänsyn till omständigheterna idet särskilda fallet är obetydligt. Ombrottet utgör snatteri och om det med hänsyn till det tillgripnas värde ochövriga omständigheter är obetydligt, kan polisman underlåta att vidarebefordrarapport till åklagare och i stället låta saken bero vid en erinran. Gärningenskall i dessa fall gälla tillgrepp i affärslokal av vara som hålls till saluunder sådana former att den är lätt fillgänglig för kunden. Främst avsestillgrepp i snabbköpsbutik och i varuhus med självbetjäning. Brottet skallframstå som obetydligt, och värdet av det tillgripna skall vara lågt. I regelbör det äsatta försäljningspriset inte vara högre än . Utskottethar tidigare i olika sammanhang uttalat sin anslutning till det övergripandesyftet bakom reglerna om åtals- och förundersökningsbegränsningar beträffandemindre lagöverträdelser, nämligen att göra det möjligt att inriktarättsväsendets tillgängliga resurser mot den grövre brottsligheten. Samfidigthar utskottet dock pekat på de negafiva verkningar en sädan inriktning kan hapå den allmänna laglydnaden. Utskottet har sålunda framhållit att det medhänsyn till den allmänna laglydnaden är viktigt att inte den uppfattningensprids att snatteribrott lämnas utan ingripande frän samhällets sida; detmåste stä klart att alla former av varutill-grepp i princip är straffbara (JuU1980/81; 9 s. 13). JuU 1981/82:36 14 Dessauttalanden äger enligt utskottets mening alltjämt giltighet. F.n.pågår inom handeln en brett upplagd aktion mot butiksstölder. Enligt vadutskottet inhämtat skall den fortsätta och sedanföljas av en annan, mer offensiv kampanj. 1linje med önskemål har chefen 1980tillkallat en särskild utredare för att göra en undersökning av omfattningenav det s.k. stöldsvinnet - stöldutredningen (Ju 1980:02). Denna har också fåttfill uppgift att, i den män undersökningen skulle bekräfta att svinnet har ensådan omfattning att särskilda insatser behövs, lämna förslag till åtgärdersom kan vara ändamålsenliga för att man skall komma till rätta med problemet.Utredningens förslag kan förväntas komma att beröra de åtals- ochförundersökningsregler som gäller på området. Enligt vad utskottet inhämtatkommer utredningen också att beröra frågor om särskilda kampanjer ochansvarsfördelningen mellan handeln och det allmänna. Utredningen räknar med attredovisa resultatet av sitt arbete . Avden redogörelse utskottet här lämnat framgår att de spörsmål som tas upp imotionen redan är uppmärksammade och att ett utredningsförslag i dessa delarkan väntas . Någon åtgärd med anledning av mofionenerfordras därför inte. I mofion 874 begärs - med hänvisning till mofion873 - att kvinnor som har utsatts för våldsbrott skall fä rätt till biträde avadvokat. Enligten intervjuundersökning som mofionärerna hänför sig fill utsätts ca 40000 kvinnor för våld som inte rapporteras fill polisen; av de intervjuadeuppgav att de avstod från anmälan på grund av bekantskap med gärningsmannnen,familjeskäl eller rädsla för repressalier (Statistiska centralbyrån:Levnadförhållanden, Rapport nr 24, Offer för vålds- och egendomsbrott 1978). Mofionärernaanför att kvinnor som vänder sig till polisen enbart betraktas som anmälare ochinte sä mycket som offer och part i rättegången. I rätten har kvinnan funktionsom bevismedel, och enligt motionärerna råder det inte nägon balans irättssalen när mäl om våld mot kvinnor behandlas. Mofionärerna anser att dettaär en orsak till att så få kvinnor vågar anmäla eller fullfölja anmälan ombrott. Enligt motionärerna måste därför kvinnans ställning i rättssalenstärkas. Ettoffer för brott är inte berättigat till rättsligt biträde med stöd av statligamedel enbart i denna sin egenskap. Om den som har utsatts för brott på grundhärav behöver biträde i rättslig angelägenhet, t. ex. för att föraskadeståndstalan, kan biträde enligt rättshjälpslagen förordnas i vissa fall. IDanmark och har man genom lagstiftning resp. är 1981 gett offerför sexualbrott rätt till advokatbiträde på det allmännas bekostnad. Advokatenfår vara närvarande vid polisförhör och under huvudförhandlingen. a. rätt att ställa frågor till offret (Lov den 16 JuU 1981/82:36 15 juni1980 om aendring af retsplejeloven och Lov om endringer istraffeprosesseloven). Brottsbalkensregler om sedlighetsbrotten ses f.n. över av sexualbrottskommitté.Enligt sina ursprungliga direktiv skall kommittén också undersökaförutsättningarna att underlätta situationen under förundersökningen för densom har utsatts för sexualbrott och överväga hur rutiner kan åstadkommas sä attoffer för sexualbrott kan fä omedelbar hjälp av kurator, psykolog, läkare ellerannan (kommittéberättelsen 1978 del II s. 19). Kommitténs uppdraghar senare utvidgats bl. a. fill att gälla också situationer för kvinnor somhar utsatts för våld utan sexuellt inslag (kommittéberättelsen 1981 del II s.3). Kommittén planerar att avsluta sitt arbete . Riksdagenbegärde en översyn som syftar till att kartlägga behovet av särskildainsatser för att ge hjälp och stöd åt den som utsätts för misshandel (SoU1980/81:8, rskr 93). Översynsarbetet bedrivs inom ramen för eninterdepartemental arbetsgrupp och leds från . År1981 behandlade en motion som gällde rättegångsbiträde ätmisshandlade kvinnor. Motionen avslogs med hänvisning fill det arbete sompågick med att finna vägar att på olika sätt underlätta situationen för kvinnorsom har blivit misshandlade (JuU 1980/81:29). Senaresamma år beslutade att upphäva den särskilda ätalsre-gel som fidigaregällde för misshandel pä enskild plats. I samband därmed framhölljustitieutskottet att ett avskaffande av regeln inte fick medföra att samhälletminskar ansträngningarna att ge de kvinnor som misshandlats hjälp och stöd (JuU1981/82:18). Utskottetanser - bl. a. mot bakgrund av de uppgifter som under senare är har kommit framom att kvinnor utsätts för våld i hemmen i en utsträckning som inte tidigarevarit allmänt känd - att det är angeläget att samhället ger hjälp och stöd åtde kvinnor som har utsatts för våld. Av vad som har sagts framgår attarbete pågår för att finna vägar att pä olika sätt underlätta situafionen förkvinnor som har blivit misshandlade. Mofionsspörsmälet är sålunda redanaktualiserat, och enligt utskottets mening saknas därför anledning att såsomföreslås i motion 874 - hos regeringen påkalla särskilda åtgärder. Utskottet avstyrker därförbifall till motionen. I motion 924 efterlyses olika åtgärder för attförebygga och förhindra prostitution. begärs en utvärdering av det s.k. skyltningsförbudet, dvs. bestämmelsen i 16 kap. 11 § omotillåtet förfarande med pornografisk bild. Ifråga om åtgärder mot prostitution för motionärerna under rubriken fram önskemål om att undervisningen måste bh bättre, bl.a. genom att skolsköterska och gynekolog engageras. JuU 1981/82:36 16 Sexual-och samlevnadsundervisning bör ingå i värnpliktsutbildningen. Fleraabortförebyggande försöksprojekt med sexual- och samlevnadsupplysning isocialstyrelsens regi (s.k. Gotlandsprojekt, se Ds Ju 1980;9 s. 712) börgenomföras. Under rubriken sexklubbar uttalar motionärerna att de förutsätteratt regeringen lägger fram förslag om förbud mot offentligapornografiska föreställningar. Deämnen som motionärerna tar upp har behandlats inom prostitutionsutredningen,som avlämnat sitt betänkande (SOU 1981:71) Prostitutionen i Sverige.Utredningen lägger där fram en rad förslag i fråga om bl. a. utbildning ochupplysning, sociala insatser och åtgärder pä det straffrättsliga ochoffentligrättsliga området. Förslagen övervägs f.n. inom regeringskansliet.Enligt vad utskottet inhämtat pågår inom ett arbete medsikte på att en proposition med förslag till lagstiftning mot offentligapornografiska föreställningar och förslag till ett socialt åtgärdspaket skallföreläggas . Medhänsyn till det arbete som sålunda pågår inom saknas enligtutskottets mening skäl fill någon åtgärd med anledning av motionen i denna del. Ifråga om bestämmelse om otillåtet förfarande med pornografiskbild uttalar motionärerna att det alltför ofta förekommer nonchalans mot detförbud som gäller. Det är enligt motionärerna angeläget att utvärdera effektenav stadgandet och eventuellt förstärka det. Tidigarefanns ett förbud som bl. a. gällde spridning av pornografiska alster. Förbudetuttrycktes i 16 kap. 11 § första stycket på följande sätt:"Särar någon tukt och sedlighet genom framställning i skrift eller bildeller genom att saluhålla, förevisa eller annorledes sprida skrift eller bild,dömes för sårande av tukt och sedlighet böter eller fängelse i högst sexmånader." En motsvarande bestämmelse fanns i 7 kap. 4 § 14tryckfrihetsförordningen. Bestämmelsernaändrades , och 16 kap. 11 § har därefter följande lydelse:"Den som pä eller vid allmän plats genom skyltning eller annat liknandeförfarande förevisar pornografisk bild på sätt som är ägnat att väcka allmänanstöt dömes för ofillåtet förfarande med pornografisk bild fill böter ellerfängelse . Detsamma gäller den som med posten sänder ellerpå annat sätt tillställer någon pornografisk bild utan föregåendebeställning." Fråganom en viss utvidgning av det straffbara området i bl. a. det hänseende som härär aktuellt har berörts i direkfiven till yttrandefrihetsutredningen.Utredningen har också berört frågan i sitt betänkande (Ds Ju 1978:8)Barnpornografi. Där lämnas vissa uppgifter om det s.k. skyltningsförbudetsefterievnad. I utredningens debattbetänkande (SOU 1979:49) lämnar utredningenät sidan bl. a. frågan om en eventuell utvidgning av det straffbara området ifråga om pornografi och våldsframståll-ningar samt förklarar sig återkomma tilldessa frågor i sitt fortsatta arbete. JuU 1981/82:36 17 Utredningenräknar med att lägga fram sitt slutbetänkande . Ianslutning till vad som anförs i mofionen vill utskottet framhålla att detbeträffande det s. k. skyltningsförbudet liksom eljest är ett betydelsefulltkriminalpolitiskt intresse att regelefterlevnaden följs och bevakas av derättsvårdande organen. När det gäller det aktuella stadgandet om otillätetförfarande med pornografisk bild knyter sig hit också viktiga frågeställningarav bl. a. social och psykologisk natur. Det bör i sammanhanget inte bortsesfrån att sädana förfaranden som det här är fräga om förmedlar enförnedrande människosyn. Utskottet, som anser att motionärerna tagit upp enangelägen fråga, utgår från att yttrandefrihetsutredningen i sitt kommandebetänkande redovisar sådana överväganden som kan ligga till grund förstatsmakternas ställningstagande i här behandlat hänseende. Med dessauttalanden avstyrker utskottet bifall till motionen i denna del. Lagenom tillfälligt omhändertagande m.m. I mofion 300 efterlyses en så skyndsam behandUng avett förväntat utredningsförslag rörande lagen om tillfälligt omhändertagande m.m. att ett förslag kan tas av . År1978 tillkallades en särskild utredare (1978:03) för att göra en utvärderingav lagen (1973:558) om fillfälligt omhändertagande (LTO) och lagen (1976:511)om omhändertagande av berusade personer m. m. (LOB) - LTO/. Detskedde efter begäran av (JuU 1977/78:12, rskr 58). Utredningensarbete beräknas vara avslutat i vår. 1975års polisutredning förordade att LTO skulle upphävas som en särskild lag isamband med att bestämmelserna om polisens uppgifter, organisation ochbefogenheter skulle föras samman till en särskild polislag (SOU 1979:6 s. 303).Riksdagen har uttalat att det skulle vara av stort värde om de grundläggandebestämmelserna i dessa ämnen kunde samlas i en särskild lag (JuU 1980/81:24 s.5). Arbetet med att utforma förslag till en polislag har anförtrotts 1981 årspolisberedning (Ju 1981:02, kommittéberättelsen 1982 del II s.128). Förslaget avses bli avlämnat , och enligt vad utskottet har inhämtatavses departementsberedningen av förslaget till polislag bli samordnat med detförslag LTO/avser att lägga fram. Utskottet,som - i linje med sitt tidigare ställningstagande - anser att det är lämpligtatt övervägandena med anledning av förslaget frän LTO/ LOB-utredningensamordnas med övervägandena rörande utformningen av en ny polislag, utgår fränatt förslag i ämnet kommer att föreläggas utan onödigt dröjsmål.Nägot skäl till åtgärd från sida med anledning av mofion 300föreligger inte, och utskottet avstyrker bifall till den. JuU 1981/82:36 18 Utskottets hemställan Utskottet hemställer att med bifalltill regeringens förslag och med avslag på motion 1981/82:1223 i denna del(yrkande 1) till Kommittéer m. m. för /83 anvisar ettreservationsanslag av , 2. beträffandeinriktningen av påföljdssystemet att avslårmotion 1981/82:664 i denna del (yrkande 3), att avslårmofion 1981/82:664 i denna del (yrkande 5), att avslårmofionerna 1981/82:715 och 1981/82:1221, 5. beträffandepåföljdskombinationen fängelse och böter att avslår motion1981/82:1217, 6. beträffande påföljder förarbetsmiljö-, miljö- och valutabrott att avslår mofion 1981/82:664 idenna del (yrkande 2), 7. beträffande trolöshetmot huvudman att avslårmofion 1981/82:1215, 8. beträffande straffskårpning förgrovt häleri att avslår motion 1981/82:389, 9. beträffande tillgrepp avringa värde att avslårmotion 1981/82:920, 10. beträffandekvinnliga väldsoffer att avslårmofion 1981/82:874, 11. beträffande åtgärder mot prostitution m.m. att avslår motion 1981/82:924, 12. beträffande lagen om tillfälligtomhändertagande m.m. att avslår motion 1981 /82:300. Information om lagstiftning m.m. Utskottet tillstyrkerregeringens förslag under punkterna A 4 och A 5 (s. 36 och 37) och hemställer 1. att till Extra utgifter för budgetåret1982/83 anvisar ett reservationsanslag av , 2. att till Information om lagstiftningm. m. för budget /83 anvisar ett reservationsanslag av . JuU 1981/82:36 19 Närvarande:Bertil (), (), (), iRöstänga (fp), (), (), (), HansPettersson i (s), (), (), (), (), (), () och Ulla-BrittÅbark (s). Anslagettill Kommittéer m. m. (punkt 2, mom. 1) BertilLidgard (m), () och () anser dels att den del av utskottets yttrande som börjarpä s. 3 med "Utskottet, som" och som slutar på s. 4 med"(yrkande 1)" bort ha följande lydelse: Besparingarär nödvändiga inom alla delar av den statliga verksamheten. Av kommittéerknutna till har åtta avslutat sitt arbete under år 1981medan endast tre nya har tillsatts. Enligt de redovisningar kommittéerna självahar gjort i kommittéberättelsen avser nära hälften av kommittéerna att avslutasitt arbete under är 1982. Detta visar enligt utskottets mening att ennedskärning av anslaget kan göras utan att det inverkar menligt påutredningsarbetet. En sådan åtgärd bör också kunna motverka att kommittéernaådrar staten kostnader som inte är oundgängligen nödvändiga förutredningsarbetet. Utskottet förordar således att , såsoni föreslås imofion 1223, fillKommittéer m.m. anvisar ett belopp som är 2 milj. kr. lägre ändet regeringen har föreslagit. dels att utskottets hemställan under mom. I bort haföljande lydelse: 1. beträffande medelsberäkningen att medanledning av regeringens förslag och med bifall fill motion 1981/82:1223 idenna del (yrkande 1) till Kommittéer m.m. för /83 anvisar ettreservafionsanslag av . Påföljderför arbetsmiöbrott m. m. (punkt 2, mom. 6) (), (), (), i (s), (), ()och () anser dels att den del av utskottets yttrande som börjarpå s. 10 med "Vid bedömningen" och slutar på s. Il med "dennadel" bort ha följande lydelse: