bet · G501UU23 · 1981-12-31 00:00:00 — Det är därför angeläget, anser motionärerna, att Sverigei det internationella nedrustningsarbetet fortsätter att driva frågan om enöppnare redovisning av militärbudgetarna för att därmed undvika en upprustningutan relevans för en önskad militär balans. En sådan mer öppen redovisningmåste anses höra till de förtroendeskapande åtgärderna och därmed kunna bliföremål för mer långtgående förhandlingar i samband med arbetet päuppföljningen av Helsingfors-dokumentet. Svenska insatser i dettauppföljningsarbete måste fortsätta även om blir resultatlös.Ett fritt flöde av människor, idéer och information över gränserna är den endamöjliga vägen för att kunna åstadkomma en framgångsrik avväpning avjordens länder. Realiserade förtroendeskapande åtgärder kan bli nyckeln tillavspänning och rustningskontroll. Desvenska insatserna i det internationella nedrustningsarbetet måste nu i högregrad inriktas på Europafrågorna, heter det vidare i motionen. I dettasammanhang spelar förhandlingarna om militära styrkereduktioner i Centraleuropaen viktig roll. Förhandlingarna har, sedan de inleddes , icke lett tillnågra resultat. Enligt motionärernas mening kan en av orsakerna härtill varaatt förhandlingarna uteslutande förs mellan NATO-och WP-stater. Följakfiigenfinns det inte utrymme för andra stater att inta en medlande ellerkompromissökande roll. Ett sätt att söka bryta stillaståendet iförhandlingarna vore att neutrala och icke alliansbundna stater gavs möjlighetatt i någon form medverka i förhandlingarna. bör därför diskuteramöjligheten att begära ett vidgat deltagande i MBFR-förhandlingarna med ländersom , , och , anser motionärerna. Denframväxande fredsrörelsen kan, sägs det vidare, genom ett spridande av kunskapom situationen i världen få stor betydelse. Den internationellasäkerhetspolitiken kan emellertid aldrig bestämmas av ett litet land ensamt,vilket genom sitt agerande tror sig kunna påverka upprustningen i världen. Detär därför viktigt att arbetet inom fredsrörelsen sker i samarbete medmyndigheter av olika slag. Fredsrörelsens främsta uppgift uppfattas ofta varaatt påverka just myndigheterna, och det är därför viktigt att det utvecklas ettömsesidigt samarbete. Folk och försvar är det organ som har huvudansvaret förfolkrörelsernas information i säkerhetspolitiska frågor. Det är angeläget, ansermotionärerna, att ett intensifierat samarbete kommer till stånd. Det bör därförankomma på Folk och försvar att ta initiativ till vidgade kontakter medfredsrörelsens olika organisationer. 1motion 1719 hemställs att som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförs om nedrustningsarbetet. Imotionen tas upp en rad frågor där ett aktivt svenskt agerande bör eftersträvaseller fullföljas. Som exempel nämns uppföljningen av FN-stu-dien om sambandetmellan nedrustning och utveckling samt den svenska UU 1981/82:23 11 folkriksdagensönskemål att borde verka för en 5-procentig nedskärning avmilitärutgifterna i världens länder. intensiva arbete för enkonvention med förbud mot kemiska stridsmedel bör fortsätta. bör ocksåenergiskt motarbeta neutronbomben och vid FN;s förestående extra möte krävaförbud mot detta vapen. Vidare bör ta initiativ i fråga om de marinarustningarna och fullfölja sina förslag till förbud mot de radiologiska vapnen.Sverige bör vidare i nedmstningssam-manhang ta upp frågor om rymdensmilitarisering och medverka till att skapa restriktioner mot satelliter medkrigföringskapacitét. Slutligen understryks vikten av information och opinionsbildningi nedrustnings- och fredsfrågorna. Utskottetfinner det angeläget att de svenska insatserna i det internationellanedmstningsarbetet fullföljs och om möjligt intensifieras. En utgångspunkthärför måste vara att nedrustningsarbetet kan fortgå trots det försämradeinternationella klimatet. Det finns inget realistiskt alternativ till fortsattasträvanden att söka bryta mstningsspiralen. Utskottet delar de synpunkter som imotionerna framförs om att ökad uppmärksamhet bör ägnas avspännings- ochnedmstningssträvandena i . Stegvisa reformer i riktning mot demokratioch ökande social rättvisa tillsammans med framsteg i ESK-, TNF- ochMBFR-förhandlingarna skulle utgöra funda-ment för en verklig avspänningsprocesspå den europeiska kontinenten. har tidigare uttalat att ett framfidakärnvapenfritt därvid bör vara en målsättning (UU 1979/80:22). En sådanutveckling skulle också tillmötesgå kraven från en bred folklig opinion i deeuropeiska staterna. position som alliansfri europeisk stat med högteknisk kompetens och god inblick i det internationella förhandlingsmaskinerietinnebär speciellt goda fömtsättningar att ge positiva bidrag till avspänningoch samarbete i . Utskottetkonstaterar att , tillsammans 'med övriga neutrala ochalliansfria stater (NN-staterna), utvecklat stor aktivitet i försöken att enaESK-konferensen kring ett gemensamt slutdokument. Under nu rådandeförhandlingsuppehåll i finns förväntningar på ett aktivt agerande frånSveriges och övriga NN-staters sida att ge det återupptagna mötetbeslutsförmåga. Ett konkret resultat vid skulle kunna bli ettbeslut om en europeisk nedmstningskonferens, för vilken erbjudit sigatt stå som värdland. Vissaförhoppningar på nedmstningsområdet torde också kunna knytas till de nyligeninledda TNF-diskussionerna om medeldistansrobotar i . är ju detår då NATO skall börja prakfiskt genomföra beslutet från december 1979.Framsteg i dessa förhandlingar skulle kunna leda till en gynnsam utveckling förkommande SALT III/START-för-handlingar, emedan sakfrågorna i dessa bådaförhandlingskomplex uppenbarligen är avhängiga av varandra. För den händelseTNF-diskussionerna efter hand kommer att omfatta UU 1981/82:23 12 ävende mindre, taktiska kärnvapnen uppkommer sannolikt ett intresse frånNN-staternas sida att på något lämpligt sätt, kanske genom en länk mellan deförhandlande parterna och nedrustningskommittén i (CD), få möjlighet attpåverka förhandlingarna. Ävenbeträffande MBFR-förhandlingarna mellan NATO och Warszawapaktstaterna omömsesidiga styrkereduktioner i , som gjort mycket småframsteg, skulle ett deltagande från NN-staternas sida kanske kunna utgöra ettaktiverande element. Denna möjlighet har för svensk del antytts iutrikesdebatten , då man var överens om att en svensk medverkan ellernärvaro vid MBFR-förhandlingarna kan komma att aktuaUseras (UU 1977/78:12).Utskottet utgår fortsatt ifrån att MBFR-förhandlingarna uppmärksamt följs frånsvensk sida och att eventuellt svenskt deltagande i någon form vid dessaförhandlingar kommer att aktualiseras när så bedöms lämpligt. Utskottetanser vidare att ansträngningarna att utveckla en rad förtroendeskapandeåtgärder måste fortsätta från svensk sida. Utskottet konstaterar attSverige, bl. a. i FN och ESK, är akfivt verksamt i sådant syfte. En av fasernai en europeisk nedrustningskonferens skulle sannolikt också få en sådaninriktning. Medtanke på de olika strategier däribland olika kärnvapendoktriner medavseende på , som diskuteras inom NATO och i den öppna debatten i devästliga demokratierna och de motsvarande dispositioner som kan antas blividtagna i det slutna sovjetiska samhällssystemet, bör enligt utskottets meningökad uppmärksamhet från svensk sida ägnas åt möjligheten av särskildaförtroendeskapande åtgärder i det Nordeuropeiska området. För svensksäkerhetspolitik måste det framstå som en mycket angelägen uppgift att igörligaste mån söka bidra till fortsatt låg spännings-nivå i vårt omedelbaragrannområde, när tecken tyder pä att detta i högre grad än tidigare blirföremål för supermakternas strategiska planering och militära dispositioner.Utskottet utgår ifrån att sädana aspekter ägnas ingående uppmärksamhet i denomfattande forsknings- och studieverksamhet som pågår på svensk sida förplanering av svenska insatser i nedrustningsarbetet och att regeringenvidmakthåller en handlingsberedskap inför den framfida utvecklingen. Enärönskemål om sanktioner, särskilt pä handelns område, mot länder indragna iinternationella konflikter synes bli en allt vanligare företeelse, som också ivarierande grad praktiseras av enskilda länder eller länder-gmpper, finnerutskottet i detta sammanhang anledning ånyo fastslå att endast bindande besluteller rekommendationer av FN;s säkerhetsråd enligt utskottets mening kan hävainternationella åtaganden av vilka är bundet. På denna fömtsättningbygger också den svenska lagstiftningen om vissa internationella sanktioner. Inu aktuella motionsyrkanden har även framförts önskemål om svenska åtgärder påen rad särskilda områden i nedmstningsarbetet. UU 1981/82:23 13 konstaterarsammanfattningsvis att många av dessa redan är föremål för svensk uppmärksamhetoch aktivitet, vilket bl. a. framgår av det tidigare i detta betänkanderedovisade svaret till FN;s generalsekreterare inför det föreståendenedrustningsmötet. Utskottet har därför all anledning anta att dessa frågorförs fram vid och även fortsättningsvis blir föremål för svenskaktivitet i vårt internationella arbete pä nedrustningsområdet. Utskottet villunderstryka vikten av svenska inititativ för att få till stånd multilateralaförhandlingar angående de rustningarna. Som ett första steg vore detvärdefullt med en FN-studie angående dessa rustningar. Ävenvikten av ökad information och opinionsbildning i nedrustnings-ochfredsfrågorna tas upp i motionerna. Folkrörelserna däribland Folk och försvar spelar härvidlag en central och värdefull roll. Utskottet har erfarit attFolk och försvar söker utveckla ett samarbete med organisationer inomfredsrörelsen. Medhänvisning till det ovan anförda anser utskottet motion 527, yrkandena 1 och2, och motion 1250, yrkandena 1, 3 och 4, samt motion 1719 besvarade. I tre av motionerna ställs yrkanden beträffande enkärnvapenfri zon i . Is-motion 527, yrkande 3, hemställs om fortsatta ansträngningar att skapa enkärnvapenfri zon i . bör, enligt motionärerna, förnya sinuppmaning till regeringen att bedriva överläggningar med de andra nordiskaländerna om möjligheterna att etablera en kärnvapenfri zon i Norden.Utredningsarbetet för att ta fram underlag för dessa överläggningar bör bl. a.belysa det nordiska områdets roll för stormaktsblockens kärnvapenplaner ochsambandet mellan en nordisk kärnvapenfri zon och olika system för s. k.förtroendeskapande åtgärder som syftar till att inom större geografiska områdensöka minska spänningen mellan militärallianserna. Imotion 1250, yrkande 2, hemställs att regeringen låter göra en expertstudierörande en kärnvapenfri zon i sedd i europeiskt perspektiv. Ivpk-motion 1252 föreslås att regeringen filisätter en fempartikommission meduppgift att utarbeta ett förslag till svenskt handlingsprogram för upprättandeav en nordisk kärnvapenfri zon och utreda frågor i anslutning därtill. Imotionen ges förslag fill uppläggning av ett sådant handlingsprogram. Utskottetkonstaterar att debatten om en kärnvapenfri zon i under det gångna årethar vidgats och fördjupats. Folkliga rörelser har engagerat sig i frågan.Debatten med deltagande av bl. a. forskare och politiker har intensifierats. Denordiska regeringarna har, särskilt i sam- UU 1981/82:23 14 bandmed de regelbundna nordiska utrikesministermötena, utbytt synpunkter i fråganoch enats om ett fortsatt sådant informations- och åsiktsutbyte. Som ett led idetta har regeringarna internt igångsatt utredningar för att utifrånrespektive säkerhetspolitiska situation söka belysa frågans olika aspekter. INorge pågår en utredning inom och har utgivits enbok, i vilken medverkat en lång rad nordiska och internafionellt kändapolitiker, som bl. innehåller ett traktatutkast för en kärnvapenfri zon iNorden. I kommer att framläggas en rapport av en avregeringen tillsatt utredning, i vilken ingår företrädare för politiskapartier, gmpper och organisationer samt militära experter. I rapporten görs enomfattande genomgång av frågans militära, politiska, nordiska ochinternationella sidor. Idet svenska görs en noggrann genomgång av den omfattandedebatt som förts och belyses olika handlingslinjerbeträffande frågans skilda aspekter. Utskottetutgår ifrån att man i detta sammanhang söker belysa sambandet mellan enkärnvapenfri zon och olika system för s. k. förtroendeskapande åtgärder. Vidarekommer FOA att publicera en omfattande allmän studie i ämnet. Debattenhar tillförts nya element genom händelsen med den sovjefiska u-bätens intrångpä svenskt militärt skyddsområde. Denna har bl. a. i ökad grad riktatuppmärksamheten mot status i samband med en kärnvapenfri zon i detnordiska området. Ett naturligt krav i sammanhanget bör vara att Östersjönskall vara kärnvapenfritt. Ettutspel i frågan gjordes av ministerpresidenten genomdennes uttalande att man på sovjetisk sida var beredd att, utöversäkerhetsgarantin, ocksä diskutera frågan om vissa andra åtgärder som berörsovjetiskt territorium i det område som skulle gränsa till en nordiskkärnvapenfri zon. Iett anförande sade statsminister bl. För vår säkerhet är utvecklingen i det nordiskaområdet viktig. Under hela efterkrigsfiden har varit en lugn del av världen.Alla nordiska länder med var sin säkerhetspolitisk linje har bidragit tilldetta och också till att stärka freden och säkerheten i hela . Så har detvarit och så hoppas vi att det ska förbli. Det går dock inte att bortse frånatt blivit alltmer indraget i det globalasäkerhetspolitiska mönstret. Det är i det sammanhanget vi ska se förslaget omatt upprätta en kärnvapenfri zon i . I regeringsdeklarationen vid riksdagensutrikesdebatt sade utrikesminister följande; I enighet har uppdragit åt regeringen atti nära kontakt med våra nordiska grannländer utröna fömtsättningarna för ennordisk kärn- UU 1981/82:23 15 En sådan bör ses som ett led i de europeiska nedmstningssträvandena. Vihar redan haft åtskilliga kontakter i denna fråga med de nordiska regeringarna.Kontakter har också tagits med och regeringar. Det äringen överdrift att säga att intresset hos kärnvapenmakterna för reellaåtaganden till förmån för en sådan zon är svagt. Detta är ett av många uttryckför deras bristande förmåga att överhuvudtaget nå resultat när det gällerkärnvapennedrustning. Dettafår naturligtvis inte minska vårt intresse att driva frågan vidare. Inte minstvetskapen om att det finns fler kärnvapen i än som tidigarevarit allmänt känt måste öka våra ansträngningar att minska kärnvapenhotet motvårt område. Det är i detta sammanhang arbetet på en kärnvapenfri zon skallses. måste vi vara på det klara med att förverkligandet av en sådanzon, vars syfte måste vara att konsolidera och förstärka vår säkerhet, inte ärnågon genväg till nedrustning. Om den kommer till stånd är den ett resultat avframsteg pä nedrustningsområdet. Utskottet gav i sitt betänkande UU 1980/81 ;26 enhistorisk återblick på zon-tankens framväxt och en redogörelse för olikaaspekter av densamma. Utskottetfinner ånyo anledning slå fast att de nordiska länderna de facto ärkärnvapenfria. och har ålagt sig begränsningar i sittNATO-engagemang, bl. a. genom att i fredstid inte tillåta stafionering avkärnvapen på sitt territorium. Utskottet finner vidare att för förhandlingarom en kärnvapenfri zon krävs medverkan av kärnvapenmakterna, enär det ju ärinskränkningar i deras möjligheter att använda kärnvapen som skall uppnås. Frånsvensk sida har också hävdats att medeldistansrobotar och taktiska kärnvapen,som är avsedda för mål inom zonen, eller som är stationerade nära zonen och harså korta räckvidder att de främst är möjliga att sättas in mot mål inom zonen,bör dras bort som led i en överenskommelse. Denna uppfattning har för svenskdel vidhållits obruten under en följd av år. Den delas av utskottet. Möjlighetenatt undgå kärnvapenanfall påverkas emellertid inte endast av var kärnvapnen äruppställda. En viktig förutsättning för att öka säkerheten för länderär självfallet att det totala antalet kärnvapen minskar. Isamband med FN;s första extra möte 1978 utfäste sigde fem kärnvapenmakterna i skilda uttalanden att inte använda eller hota attanvända kärnvapen mot stater utan sådana vapen, s. k. säkerhetsgarantier.Sverige har upprepade gånger i CD i och i FN begärt bekräftelse på attvi som alliansfri stat, ansluten fill icke-spridnings-avtalet (NPT) och medriksdagsbeslut att inte anskaffa kärnvapen, omfattas av dessa visserligen påolika sätt begränsade garanfier. I avsaknad av sådan uttrycklig bekräftelse harfrån svensk sida deklarerats att enär inga gensagor framförts vi förutsätteratt garantierna i sin nuvarande formulering omfattar . Utskottet finnerdet vikfigt att fastslå detta förhållande. har från svensksida förklarats att vi inte är villiga att ansluta UU 1981/82:23 16 osstill någon internationell konvention om säkerhetsgarantier, enär detta skullestrida mot grundläggande principer i vår neutralitetspolitik. Utskottetfinner det tillfredsställande att de nordiska regeringarna, utifrån sina olikasäkerhetspolitiska utgångspunkter, igångsatt egna utredningsarbeten och ettgemensamt åsiktsutbyte kring frågan om en kärnvapenfri zon i . Utskottetutgår ifrån att regeringen fortsätter sitt arbete i fråga om utredningar ochanalyser samt håller fortsatt nära kontakt med övriga nordiska regeringar ifrågan, för att undersöka om en gemensam grund finns mellan de nordiskaländerna i syfte att skapa en kärnvapenfri zon i som ett led i arbetetför ett kärnvapenfritt . Medhänvisning till det ovan anförda får utskottet anse motion 527, yrkande 3, ochmotion 1250, yrkande 2, besvarade. Utskottetfinner, mot bakgrund av pågående utredningsarbete och utbyte av synpunktermellan de nordiska regeringarna, inte anledning att tillstyrka tanken på ensvensk fempartikommission för upprättande av en nordisk kärnvapenfri zon ochavstyrker följaktligen motion 1252. I vpk-motion 726 föreslås i det första yrkandet attekonomiska faktorer såsom kampen om råvarorna på ett tydligare sätt än fidigarebör framhållas som orsak till rustningarna. I yrkande 2 begärs att riksdagenskall uttala ett fördömande av vinstintressena i vapen- ochkrigsmaterielindustrin. Utskottetbehandlade likalydande yrkanden i sitt betänkande UU 1980/81 ;26. Utskottetkonstaterade då att det har förts en livlig diskussion områvarornas betydelse i det internationella maktspelet. Många hade därav dragitslutsatsen att den traditionella motsättningen mellan öst och väst håller påatt ersättas av en nord-sydkonflikt. Detvar enligt utskottets mening uppenbart att kampen om råvaror och andraekonomiska resurser spelar en betydande roll i det internationellakonfliktmönstret. Även de ekonomiska intressena bakom mstningsindu-strin ochrustningskomplexets till synes inneboende tillväxtkraft kunde sägas vara en avmånga orsaker till rustningarna i världen. Det kunde t. o. m. göras gällandeatt ekonomiska faktorer av olika slag på ett mycket generellt sätt är engmndorsak fill alla konflikter. Utskottetansåg det emellertid inte möjligt att särskilt utpeka ovannämnda faktorerframför etniska, religiösa, kulturella och inte minst ideologiskamotsättningar, som särskilt avgörande för kapprustningen i världen. Därtillkom att konflikter på skilda håll, som ibland kan ha sitt upphov i en kamp omlokala råvarutillgångar, ofta blir en del av den motsättning sområder mellan supermakterna i öst och väst. Utskottetfinner inte anledning hysa någon annan uppfattning i dessa frågor och får medhänvisning till det anförda avstyrka yrkandena 1 och 2 i motion 726. UU 1981/82:23 17 Även den fråga som tas upp i yrkande 3 i sammamofion, nämligen sambandet mellan kärnkraftsteknologin och kärnvapnensspridning, har tidigare behandlats av utskottet i UU 1979/80;22 och UU 1980/81;26.1 det förstnämnda betänkandet lämnades en utförlig redogörelse för regeringenssträvanden, bl. a. inom ramen för icke-spridningsavtalet (NPT) och lAEA, attminska riskerna för spridning av kärnvapen. För egen del har ocksåintagit en mycket återhållsam hållning beträffande export avkärnkraftsteknologi. Ävenom det inte kan sägas finnas någon omedelbar koppling mellan spridning avkärnkraftsteknologi och spridning av kärnvapen är det uppenbart att tillgångfill kärnkraftsteknologi kan underlätta framställning av kärnvapen. Det ärdärför av stor vikt att fortsatta internafionella ansträngningar görs för att övervakaanvändningen av kärnenergiteknik vid sidan av det arbete som är direkt inriktatpå att förhindra spridning av kärnvapen till flera stater. Med det anförda fåryrkande 3 i motion 726 anses besvarat. Iyrkande 4 hemställs att regeringen beslutar att utbränt bränsle från de svenskareaktorerna inte får upparbetas eller exporteras. Enligtvad utskottet inhämtat finns ingen gmnd för ett antagande att plutonium frånsvenska kärnkraftverk skulle kunna bidra fill kärnvapenspridning. Alltomhändertagande av plutonium från det svenska kärnkraftsprogrammet skall skepå grundval av svenska beslut. Yrkande 4 föranleder därför ingen åtgärd frånutskottets sida, varför det avstyrks. Imotion 727 föreslås att hos regeringen hemställer om att omedelbara ochkraftiga åtgärder vidtas pä det internafionella planet mot den ökandeproduktionen och användningen av BC-stridsmedel. Dettorde vara osäkert om någon ny upprustning f. n. pågår på det bakteriologiska(biologiska) området; å andra sidan fortsätter supermakterna enligttillförlitliga rapporter att tillverka kemiska stridsmedel. Särskilt oroandeär utvecklingen av de s. k. binära kemiska vapnen. Beträffandede förstnämnda finns en internafionell konvention i kraft (B-vapenkonventionen). Vid den första granskningskonferensen fördeSverige fram krav på en vidgad och därmed förstärkt klagomålsprocedur. Somframgår på annan plats i detta betänkande avser att fortsätta drivadenna fråga vid det andra extra mötet med förnedmstningsfrägor . Arbetetpå att få till stånd en konvention med förbud mot kemiska vapen hör till de avSverige högprioriterade frågorna i nedrustningskommittén i . Vidarekan nämnas att en mot särskilt inhumana vapen ingåtts(jämför prop. 1981/82:206). Utskottet fillstyrker i annat betänkande attriksdagen godkänner konventionen och därtill fogade tre protokon(UU1981/82:27). Med det anförda fåryrkande 1 i mofion 727 anses besvarat. UU 1981/82:23 18 I motion 1718 hemställs om klarläggande av gällandeinternationella konventioners mot biologisk krigföring tillämplighet i fråga omgenteknik, så att användning av genteknik för framställning av biologiskastridsmedel förbjuds. Utskottethar erfarit att användning av genteknik vid framställning av biologiskastridsmedel är förbjudet enligt den gällande B-vapenkonvenfio-nen, vilket ocksåbekräftades av många stater vid granskningskonferensen för konvenfionen år1980. Utskottetfinner därmed att yrkandet i motion 1718 inte föranleder någon åtgärd frånutskottets sida, varför det avstyrks. 1. att förklarar motionerna 1981/82:527,yrkandena 1 och 2, 1981/82:1250, yrkandena 1,3 och 4, samt 1981/82:1719,angående nedrustningsarbetets inriktning, besvarade med vad utskottet anfört, 2. att förklarar motionerna 1981 /82 ;527,yrkande 3, och 1981/82:1250, yrkande 2, angående en kärnvapenfri zon i ,besvarade med vad utskottet anfört, 3. att avslår motion 1981/82:1252 angåendeen svensk fempartikommission, 4. att förklarar motionerna 1981/82:726,yrkande 3, angående kärnkraftsteknologin, och 1981/82:727, yrkande I, angåendeBC-stridsmedel, besvarade med vad utskottet anfört, 5. att avslår motionerna 1981/82:726,yrkandena 1, 2 och 4, och 1981/82:1718, angående olika nedmstningsåtgärder. Närvarandevid ärendets slutbehandling: Gertmd (), (), SturePalm (s), (), (), (), Per-OlofStrindberg (m), (), (), (), AxelAndersson (s), (), (), () ochInge ().