bet · G501TU37 · 1981-12-31 00:00:00 — omvissa sjöfartsfrågor (prop. 1981/82:217) Iproposition 1981/82:217 har regeringen () dels 1. berettriksdagen tillfälle att ta del av vad i propositionen har anförts om planerade ändringar av sjömansbeskattningen, 2. godkänna att stöd ges svenska rederier i enlighetmed de riktlinjer som har förordats i propositionen, 3. godkänna att en särskild nämnd inrättas i enlighetmed vad som har förordats i propositionen. I propositionen föreslås åtgärder som syftar tillatt stärka den svenska sjöfartsnäringens konkurrenskraft. Isyfte att underlätta för sjöarbetsmarknadens parter att uforma avtal och praxissom medför lägre kostnader för att driva fartyg under svensk flagg, anges ipropositionen vissa planerade förändringar av sjömansbeskattningen. Chefen förbudgetdepartementet kommer att ta initiativ till att utreda vissatekniska frågor i samband med förändringar av beskattningsvillkoren för sjömän.Avsikten är att förslag skall kunna läggas fram i sådan tid att förändringarkan tillämpas fr. o. m. inkomståren 1983 och 1984. Ipropositionen föreslås också att svenska rederier övergångsvis skall kunnaerhålla ekonomiskt stöd. Stödet skall baseras på vad rederierna levererar in isjömansskatt avseende inkomståren 19821986. Under det förstakvalifikationsåret skall stödet i normalfallet utgöra av inlevereradsjömansskatt. För fartyg som är av särskilt intresse från beredskapssynpunktföreslås stödet under det första kvalifikationsåret uppgå till avsjömansskatten och för passagerarfartyg och kombinerade passagerar- ochlastfartyg till . Under de fyra följande kvalifikationsåren skall stödetsuccessivt trappas ned. Stödet,som har dels ett konsoliderande, dels ett expansivt syfte, skall kunna erhållasefter ansökan upp till efter kvalifikationsåret. Det konsoliderandesyftet föreslås bli tillgodosett på sä sätt att ett rederi som visar ettnegativt resultat på nivån före bokslutsdispositioner och skatt skall kunna tastöd i anspråk i mån av rederiets maximala möjlighet till stöd intill dessatt ett nollresultat uppnås. Det expansiva syftet med stödet föreslås blitillgodosett så att rederier som har ett positivt resultat I 1981/82. enbartskall kunna erhålla stöd om detta skall användas för investeringar i fartygunder svensk flagg. Villkoret skall härvid vara att rederiets tillgångar ifartyg långsiktigt ökar genom investeringen. Ipropositionen aviseras också en omarbetning av lagen (1977:494) om tillståndtill överlåtelse av fartyg. I motion 1981/82:2560 av och (båda fp) yrkas att beslutar förlänga tiden för statsbidragtill praktikantplatser för fartyg i enlighet med vad som anförts i motionen. I motion 1981/82:2561 av och (båda m) yrkas 1. att måtte besluta att svensk köpare avfartyg som byggts med beställarstöd vid svenskt varv belastas med högst sammaränta som en utländsk köpare, 2. att måtte besluta att räntesubventionergenom AB vid försäljning av andrahandstonnage till utlandetendast utgår i de fall svensk köpare inte stått att finna, 3. att måtte besluta attfinanseringsvillkoren vid nyanskaffning av såväl nybyggt tonnage somandrahandstonnage utformas i enlighet med motionens intentioner, 4. att måtte besluta att hemställa hosregeringen att låta utreda i vilken utsträckning svenska tekniskasärbestämmelser eller ensidig svensk tillämpning av internationella reglerföreligger och hur dessa hinder skall kunna undanröjas, 5. attriksdagen måtte besluta att rederirörelse i form av partrederi alltid skall anses sakna fast driftställe i kommunalskattelagens mening, 6. att mätte besluta att rätten förpartredare att även fortsättningsvis göra underskottsavdrag vid beskattningenbehålls oförändrad, 7. att måtte besluta att kravet på uppnåddbehörighet för att erhålla statligt stöd till praktikplatser inom sjöfartenslopas, 8. att måtte besluta att stödet tillpraktikplatser utvidgas till att omfatta befälsassistenter, 9. att måtte besluta att hemställa hosregeringen om förslag till åtgärder i syfte att stimulera en ökad satsning påsjöfartsteknisk och sjöfartsekonomisk forskning och utveckling. Imotion 1981/82:2564 av m. fl. (m) yrkas 1. att godkänner vad som i propositionenanförts om inriktningen av ändringar av sjömansbeskattningen, 2. att godkänner vad som i motionen i övrigtanförts om inriktningen av ändringar i sjömansbeskattningen. TU1981/82:37 3 3. att iövrigt avslår propositionen, 4. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffandeinvesteringsavdrag för fartyg samt beträffande förbättring av kostnadslägetför sjöfartsnäringen. I motion 1981/82:2565 av StenSvensson och (båda m) yrkas att beslutar attrederirörelse i form av partrederi alltid skall anses sakna fast driftställe ikommunalskattelagens mening. 1 motion 1981/82:2566 av m. fl. (vpk) yrkas 1. att riksdagenbeslutar avslå propositionen, 2. att riksdagenbeslutar att begära av regeringen att ett sjöfartspolitiskt program utarbetas ienlighet med innehållet i motionen, 3. att riksdagenbeslutar att hos regeringen begära förslag till skapande av ett statligtrederi, 4. att riksdagenbeslutar att hos regeringen begära förslag till statlig leasingverksamhet ienlighet med vad som anförs i motionen, 5. att riksdagenbeslutar uttala att näringen anpassas till UNCTAD-koden 40-40-20, bl. a. genombilaterala avtal med råvaruproducerande och progressiva , 6. att riksdagenbeslutar att hos regeringen begära förslag syftande till att utveckla kust- ochinrikessjöfarten med statlig rederiverksamhet. I motion 1981/82:2567 av m. fl. (s)yrkas 1. att riksdagenbeslutar att godkänna att stöd ges svenska rederier i enlighet med deriktlinjer som förordats i motionen, 2. att riksdagenbeslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som har anförts imotionen om planerade ändringar av sjömansbeskattningen, 3. att riksdagenbeslutar att begära att regeringen redovisar förslag till ändrade regler fördet statliga stödet till praktikplatser på fartyg, 4. att riksdagenbeslutar att som sin mening ge fullmäktige i till känna vad som haranförts i motionen om tillämpningen av valutalagstiftningen vid rederiersetableringar i utlandet, 5. att riksdagenbeslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som har anförs imotionen om beställning av fartyg vid svenska varv. I ärendet har yttrande avgivits avskatteutskottet (SkU 1981/82:10 y). Se bilaga till detta betänkande. Vidare har utskottet hos näringsutskottet hemställt omyttrande över motionerna 1981/82:2561 (m) yrkandena 1-3 och 1981/82:2567 (s) yrkande5. har enligt utdrag ur protokoll beslutat attavstå från att avge yttrande. fastställde vissa allmännariktlinjer för sjöfartspolitiken inom ramen för ett sjöfartspolitiskt program(prop. 1979/80:166, /80:30, rskr 1979/80:412). Riktlinjerna innebär bl.a. att förutsättningar skall skapas för en effektiv utrikeshandel till lägstamöjliga samhällsekonomiska kostnad. Vidare gäller att transportförsörjningi politiska och ekonomiska krissituationer skall tryggas. Sjöfartens möjligheteratt som konkurrenskraftig exportnäring stärka betalningsbalans skalltas till vara. Enligtden proposition som är i fråga måste svensk sjöfarts konkurrenskraftstärkas för att den sålunda fastställda sjöfartspolitiken skall kunnagenomföras. Föredragandedepartementschefen framhåller att den svenska handelsflottan har minskatkraftigt . Svenskt tonnage har fortlöpande förloratmarknadsandelar. De större rederierna använder i allt högre grad utländsktinhyrt tonnage. Investeringar i nytt tonnage sker också i allt störreutsträckning under utländsk flagg. Genom en sådan omstrukturering av sinverksamhet minskar dessa rederier sitt beroende av svenskt kostnadsläge. Den svenska sjöfartsnäringens svårigheter berorenligt föredraganden till en del av den internationella ekonomins stagnationoch av den sjöbur-na världshandelns ännu ogynnsammare utveckling. Dessainternationellt sett allmänna faktorer kan emellertid inte förklara den svenskasjöfartens relativt svaga internationella konkurrensförmåga. Om inte konkurrensförmågan stärks, fortsätterföredraganden, är risken stor för en fortsatt minskning av den svenskahandelsflottan. Det är därvid sannolikt att nuvarande tendens till ökandeutlandsetablering ytterligare markeras. Bara har enrad svenska rederier fått tillstånd att etablera sig utomlands. Desamhällsekonomiskt negativa följderna av denna utveckling är uppenbara;sjöfartsnettot uppgick till . En fortsattminskning av den svenska handelsflottan innebär också svårigheter attupprätthålla kravet på transportkapacitet för totalförsvarets behov under krigoch krigsfara. Vidare minskar sysselsättningen. har 8 500arbetstillfällen försvunnit i den svenska handelsflottan. Arbetslösheten blandsjöfolk uppgår f. n. till . Omkring 14 000 personer är f. n. sysselsattapå svenska fartyg. Även svensk export- och importindustri drabbas av negativaverkningar. Med sitt stora utlandsberoende bör ha möjlighet att förtransporterna till och från utlandet kunna påverka frakter ochtransportstandard. Detta kan svårligen ske utan tillgång till svenska fartyg, isynnerhet inte i fråga om den transoceana linjetrafiken. och de ombordanställdas organisationer har var för sig isamband med överläggningar som på föredragandens initiativinleddes till översänt förslag tillåtgärdsprogram för den svenska sjöfartsnäringen. Generaldirektören och chefenför har därefter fört samtal med parterna för att söka utrönamöjligheterna till en gemensam framställning från deras sida om utformningen avstimulansåtgärder för svensk sjöfart. Åtgärdsprogrammen och generaldirektörensrapport har fogats till propositionen som bilagor. Föredragandenframhåller att diskussionerna mellan parterna har visat att de är eniga om attSverige behöver en handelsflotta både av samhällsekonomiska skäl och avberedskapsskäl. Parterna är vidare överens om att ett bibehållande av densvenska handelsflottan i nuvarande omfattning kräver åtgärder för att öka desskonkurrenskraft och att detta i sin tur kräver väsentligt sänkta kostnader föratt driva fartyg under svensk flagg. Parternas enighet, konstaterarföredraganden, är dock större om målen än om medlen. Förslag om ekonomiskt stödsom innebär att rederierna ges rätt att innehålla viss del avsjömansskatteuppbörden har man dock kunnat enas om. Enighet föreligger vidareom smärre åtgärder som t. ex. statligt resebidrag och statligt stöd tillpraktikplatser. Förslagen har det gemensamt understryker föredraganden attde ensidigt riktar anspråk på staten. Häremotinvänder föredraganden att ensidigt statliga bidrag till branschen intelångsiktigt gagnar dess internationella konkurrensförmåga. Om inte parternasjälva är beredda att medverka till åtgärder med långsiktigt och väsentligtkostnadssänkande effekter kan svensk sjöfart inte återfå en naturlig livskraft.Tvärtom föreligger en uppenbar risk för upprepade krav på statligasubventioner. Inom den ram som anges av den ekonomiska politiken är det iförsta hand parterna som är ansvariga för att kostnaderna för svensk sjöfartanpassas till en sådan nivå att den återfår sin konkurrenskraft. Ett indirektstatligt stöd genom förändringar av sjömansbeskattningen bör dock kunnaunderlätta för parterna att ta detta ansvar. 1 avvaktan på effekten av dessaåtgärder bör även ett direkt statligt ekonomiskt stöd kunna utgå under enövergångstid. Föredraganden framhåller att den enda av kostnadsposternaför att äga och driva fartyg som systematiskt varierar mellan olika nationersfartyg är bemanningskostnaden. Arbetskraft på svenskflaggade fartyg medför väsentligthögre kostnader än i flertalet andra sjöfartsländer. Ett i internationelltsett högt löneläge i förening med höga socialavgifter och det tillämpadeavlösningssystemet är de främsta orsakerna. Vid en internationell jämförelsehar emellertid anställda ombord i svenska fartyg på grundav den svenska inkomstbeskattningen inga anmärkningsvärt höga nettolöner.Höga inkomstskatter och arbetsgivaravgifter, dvs. sådana kostnader som statendirekt kan påverka, förklarar sålunda en stor del av kostnadsskillnadernamellan att driva sjöfart under svensk resp. utländsk flagg. Avlösningssystemetinnebär, fortsätter föredraganden, att den ombord-anställde vistasungefär halva tiden ombord och är ledig den andra halvan. Det krävs sålunda catvå anställda för varje befattning. Detta system innebär kostnadsnackdelar försvenska fartyg, eftersom tjänstgöringstiden ombord i regel är längre i andraländers fartyg. Densammanlagda effekten av de regler som gäller för beskattning av anställda påsvenska fartyg utgör vidare enligt föredraganden en stimulans för den enskildeatt söka begränsa ombordvistelsen. En stor del av förklaringen till detkostnadskrävande svenska avlösningssystemet torde enligt föredraganden kunnasökas i skattereglerna. Från den lön som sjömannen uppbär som anställd vid ettrederi dras sjömansskatt. Om den anställde under sin lediga tid har annaninkomst beskattas denna för sig. Den sammanläggs inte med sjömansinkomsten.Detsamma gäller om en och samma person har sjömansinkomster från olika rederierför . En ombordanställd kan sålunda under ett och hainkomster från flera håll utan att drabbas av den skatteprogression som andrainkomsttagare i samma inkomstläge har. Sjömänhar i regel fri kost framhålls vidare i propositionen devistas ombord. Värdet av denna förmån är inräknad till ett månatligt belopp påf. de är lediga och intevistas ombord får de kostersättning om ca . per dag som till största delenär skattefri. Reglerna om kostersättning torde enligt föredraganden utgöra ettincitament för den enskilde att söka begränsa tjänstgöringstiden ombord. Sammaeffekt har det förhållandet att s. k. engångsbelopp beskattas förhållandevishårt i förhållande till motsvarande inkomst som sjömannen får frän arbete iland. Följden har enligt föredraganden blivit att ombordanställda i mycket högutsträckning väljer att ta ut ersättning för t. ex. arbetad övertid i form avledighet i stället för som kontantersättning. Enförändring av de villkor som sålunda gäller för beskattningen av ombordanställdpersonal bör enligt föredraganden underlätta för sjöarbetsmarknadens parteratt utifrån nya förutsättningar enas om kostnads-avlastande åtgärder. Deförändringar han åsyftar är främst att den om-bordanställdes samtliga inkomsterläggs samman vid landbeskattningen, att den kostersättning som deombordanställda erhåller under ledighet beskattas som uppräkningen isjömansskattetabellen för den fria kosten slopas samt att skatten påengångsbelopp sänks. Som utgångspunkt för förändringarna bör gälla att lön ochersättningar som är hänförliga till tjänstgöring ombord skall ge en störrenettoförtjänst än motsvarande förtjänstsom är hänförlig till vistelse i land. Ändringarna av reglerna omkostersättning skall i princip inte leda till ekonomiska försämringar för deombordanställda. Avsikten är att de ändrade reglerna efter utredning av vissatekniska frågor och godkännande skall kunna tillämpas redan på1983 års inkomster. Även olika sjölöner som under en och erhållitsfrån olika arbetsgivare bör enligt föredraganden läggas samman vidbeskattningen. Regler härom bör kunna börja tillämpas . Regeringenbereder tillfälle att ta del av vad som i propositionen sålundaanförts om planerade ändringar av sjömansbeskattningen. 1 motion 1981/82:2564 (m) yrkas att riksdagengodkänner vad som i propositionen anförts om inriktningen av ändringar avsjömansbeskattningen. Imotion 1981/82:2566 (partimotion vpk) yrkas att avslår propositionen. Imotion 1981/82:2567 (s) framhålls att det aviserade förslaget om attombordanställdas samtliga inkomster skall läggas samman innebär att störrerättvisa än f. n. uppnäs vid beskattningen. Motionärerna tillstyrker därför attregeringen låter utreda denna fråga. Utskottet ansluter sig i denna del i likhet medföredraganden till den i sistnämnda motion uttalade uppfattningen. 1 avvaktanpå regeringens av sådan utredning föranledda förslag avstyrker utskottet motion1981/ 82:2566 (partimotion vpk) i den del som är i fråga samt lämnar de ipropositionen förordade riktlinjerna i denna del utan erinran. Övriga härnämnda motionsyrkanden bör såvitt nu är i fråga inte föranleda någon riksdagensåtgärd. I motion 1981/82:2567 (s) framhålls vidare att deaviserade förändringarna av skattereglerna för ombordanställdas kostersättningoch för engångsbelopp innebär klara ingrepp i gällande avtal för deombordanställda. Det bör enligt motionen vara möjligt att ändra skattereglernaså att konkurrenskraften för den svenska handelsflottan stärks utan att de anställdasarbetsförhållanden och levnadsvillkor därigenom försämras. bör därföruttala sig mot en skatteomläggning i nu nämnda delar. Vad sålunda anförts ansesav motionärerna böra ges regeringen till känna. vill understryka vikten av att de i övrigt ändrade skatteregler somavses bli följden av propositionens förslag inte får medföra försämradearbetsförhållanden och levnadsvillkor för de ombordanställda. Utskottetförutsätter att regeringens förslag, när det föreläggs , har en sådaninriktning. Utskottetdelar föredragandens uppfattning att utgångspunkten för förändringarna avbeskattningsvillkoren bör vara att lön och ersättningar TU1981/82:37 8 som är att hänföra till tjänstgöringstid ombord skall geen större nettoförtjänst än motsvarande förtjänst som är hänförlig tillvistelse i land. Föredraganden framhåller att han vid sina övervägandenutgått från att staten, utan att ingripa i parternas frihet att själva slutaavtal, bör söka underlätta för parterna att inom ramen för gällandesäkerhetsbestämmelser enas om kostnadsavlastande åtgärder. Även utskottetanser att avtals-och beskattningsfrågor bör hållas isär. Med hänvisning till vad sålunda anförts avstyrkerutskottet motionsyrkandet i fråga och lämnar utan erinran de i propositionen idenna del förordade riktlinjerna. Med detta ställningstagande torde motion1981/ 82:2564 (m) yrkande 1 i denna del få anses tillgodosett och därför kunnalämnas utan åtgärd. Av utskottets ställningstagande följer även att motion1981/82:2566 (partimotion vpk) yrkande 1 i här berörd del avstyrks. 1 motion 1981/82:2564 (m) väcks en fråga som rör både deskattefrågor som utskottet behandlar i detta avsnitt och de frågor omekonomiskt stöd till sjöfarten som behandlas i följande avsnitt. Motionärerna framhåller att de höga svenskabemanningskostnaderna till stor del har förorsakats av alltför högamarginalskatter. Sjömansskatten bör redan fr. o. m. utgåfrån den inkomstskatt i övrigt som kommer att gälla i slutläget av den avmoderata samlingspartiet föreslagna skattereformen, som bl. a. innebär sänktamarginalskatter. Under hänvisning till detta förslag avvisar motionärernapropositionens förslag om stöd till förlusttäckning. har i yttrande(bilaga) över motionen framhållit att sjömansskatten i stort sett bör motsvaraden vanliga inkomstskatten. Med hänvisning härtill och till att motionärernasförslag inte innebär några omedelbara förbättringar för rederinäringenavstyrker man motionsyrkandet. Trafikutskottetgör samma bedömning. Ekonomiskt stöd till sjöfarten Med utgångspunkt isjöarbetsmarknadsparternas förslag att rederierna skall ges rätt att innehållaviss del av sjömansskatteuppbörden föreslår föredraganden att ett statligtekonomiskt stöd till sjöfarten skall kunna utgå under en övergångstid. Stödetbör utformas så att det främjar sjöfart under svensk flagg och att därför medvissa undantag endast sjömansskatt hänförlig till anställning ombord på fartygsom är registrerade i bör berättiga till stöd. Tekniken att beräkna stödets omfattning på grundval avinlevererad sjömansskatt leder till icke avsedda effekter för sådanapartrederier där delägarna själva arbetar ombord eftersom dessa inte betalarsjömansskatt i de fall partrederiet svarar för driften av fartyget. stödtill partrederier med seglande delägare anser föredraganden att hänsyn bör tastill att dessa inte betalar sjömansskatt när stöd till sådana partrederierskall beräknas. Utgångspunkten föreslås härvid vara att i första hand försökaberäkna vad de seglande delägarna skulle ha erlagt i sjömansskatt om de hadevarit anställda i rederiet. Enligtpropositionen bör stödet överföras till rederierna över ett särskiltförslagsanslag på statsbudgeten och grundas på vad som har inbetalts isjömansskatt under ordinarie inbetalningsperiod. För att ett rederi skall kunnaerhålla stöd måste det i samband med ansökan härom dokumentera genomfördarationaliseringsåtgärder eller lägga fram en plan över sådana åtgärder. Stödetföreslås grundas pä sjömansskatteinbetalningar med en successivavtrappning . Underdet första kvalifikationsåret bör enligt propositionen stödet i normalfalletuppgå till av vad rederiet levererat in till staten i sjömansskatt. Fråndenna huvudregel förordas att två undantag görs. Från beredskapssynpunkt är detangeläget att värna om sådant tonnage som är lämpligt för kustsjöfart. Försådana fartyg föreslås därför att det under det första kvalifikationsåret skallvara möjligt att medge stöd av den inlevereradesjömansskatten. Förpassagerarfartyg och kombinerade passagerar- och lastfartyg föreslårföredraganden att stöd under det första kvalifikationsåret skall kunna utgå medhögst . Detta motiveras bl. a. med att den försäljnings- ochrestaurationsverksamhet som bedrivs ombord på sådana fartyg i,viss mån sker ikonkurrens med liknande landbaserad verksamhet. Vidare erinras om det indirektastöd som passagerartrafiken får genom den skattefria försäljning som ofta skerombord samt att färjetrafiken i huvudsak konkurrerar med färjor under annannordisk flagg. Stödetföresläs få den storlek under de fem kvalifikationsåren som framgår av följandetablå. Stödetsstorlek i procent av inlevererad sjömansskatt Föredraganden anser att såväl de ombordanställdasom staten måste tillförsäkras garantier för att det statliga stödet används iavsett syfte, nämligen att konsolidera och expandera den svenskasjöfartsnäringen. Detkonsoliderande syftet kan enligt propositionen tillgodoses på följande sätt. 1* 1981/82. I det fall ett rederi visar ett negativt resultat irederiverksamheten pä nivån före bokslutsdispositioner och skatt exklusive stödskall stöd i mån av rederiets maximala möjlighet till sådant kunna tas ianspråk intill dess att ett nollresultat uppnås. Resultatet skall då habelastats med avskrivningar enligt plan och extraordinära kostnader ochintäkter men ej vara påverkat av t. ex. koncernbidrag och aktieägaretillskott.Avskrivningar enligt plan skall vara gjorda i enlighet med god sed inombranschen. Resultatet skall vidare inkludera ev. kostnader och intäkter som ärhänförliga till t. ex. inhyrda fartyg. Till grund för ansökan om och utbetalningav stöd skall en av auktoriserad eller godkänd revisor styrkt beräkning avresultatet redovisas. Härvid skall beaktas att det redovisade resultatet ärriktigt fördelat i förhållande till eventuella andra rörelsegrenar och till t.ex. driftbolag som hyrt in rederiets fartyg. Förpartrederier där avskrivningar inte görs i partrederiets resultaträkningutan i de enskilda partrederiägarnas årsbokslut respektive deklarationer skall resultaträkningen i partrederiet vara uppställd enligt ovan redovisadeprinciper och kompletteras med fiktiva avskrivningar enligt plan. På liknandesätt bör för rederiverksamhet som t. ex. ingår som en del i ett industriföretagoch som inte har egen resultaträkning en särskild resultaträkning upprättas. Ävenom stödet i princip skall beräknas för det enskilda rederiet bör när det t.ex. är fråga om rederier som ingår i en koncern det samlade resultatet avkoncernens rederiverksamhet kunna läggas till grund för beräkning av stöd omdet är uppenbart att dispositioner har vidtagits som syftar till att komma iåtnjutande av stöd i konsoliderande syfte. Stödetsexpansiva syfte kan enligt föredraganden tillgodoses på följande sätt. Sådanarederier som redovisar ett nollresultat och då inkluderas även rederier somerhållit stöd i konsoliderande syfte eller ett positivt resultat förebokslutsdispositioner och skatt exklusive stöd, bör endast kunna erhålla stödom detta skall användas till investeringar i fartyg under svensk flagg.