bet · G501JoU35 · 1981-12-31 00:00:00 — betänkande 1981/82:35 omåtgärder mot försurningen (prop. 1981/82:151) Iproposifion 1981/82:151 har regeringen (jordbmksdepartementet) 1. föreslagitriksdagen att godkänna vad i propositionen anförts rörande stöd till anordningar för att minska svavelutsläppen vid eldningsanlägg ningar, m.m., 2. föreslagitatt till Åtgärder mot försurningen för /83 på tionde huvudfiteln anvisar ett reservationsanslag av 40000000 3. lämnatriksdagen tillfälle att ta del av vad i propositionen anförts rörande åtgärder i övrigt för att motverka försurningen. I propositionen redovisas förslag till ytteriigareinsatser mot försurningen av mark och vatten. Utgångspunkten för förslagen ärbedömningen att försurningen kan betraktas som det kanske allvarligastemiljöproblemet i . Insatserna syftar såväl till att minska utsläppen avförsurande ämnen som till att begränsa de negativa effekterna av nedfallet avdessa ämnen. Deåtgärder som redovisas i propositionen innebär dels riktlinjer för ytterligarebegränsningar av svavelutsläppen i , dels ekonomiskt stöd tillinvesteringar för rökgasavsvavling m. m., dels intensifierade insatser på detinternationella planet för att få till stånd minskade utsläpp av försurandeämnen i övriga länder i , dels också en ökad satsning på kalkning avfrämst sjöar och vattendrag. Åtgärder för en ökad samordning av de svenskainsatserna, nationellt och internationellt, mot försurningen skall enligtpropositionen också vidtas. Enligtpropositionen bör möjligheterna att förbättra miljösituationen tas till varanär kol skall introduceras i . Rikfiinjer för skärpta reningskrav vidförbränning av fossila bränslen redovisas. Riktlinjerna som i första hand bliraktuella för nya koleldade anläggningar utgår från de generella regler som nufinns i lagstiftningen om svavelhaltigt bränsle. Dessa regler innebär etthögsta tillåtet svavelutsläpp av svavel per megajoule bränsle (g/MJ)vilket motsvarar utsläppet från tjock eldningsolja med 1,0 viktprocent svavel. Förnya större förbränningsanläggningar bör enligt rikfiinjerna i proposi-1 1981/82. JoU 1981/82:35 2 tionengälla att utsläppen inte får överstiga /MJ om det årliga totalutsläppetfrån anläggningen översfiger svavel. För anläggningar som tas i driftefter utgången av bör detta stränga krav enligt riktlinjerna gälla såsnart en anläggning släpper ut mera än svavel . Innebörden av deangivna kraven är att nya koleldade anläggningar inte får släppa ut mera än 800resp. svavel utan rökgasavsvavHng eller andra likvärdigaåtgärder. För koleldade mindre anläggningar bör enligt riktlinjerna visstavsteg från nuvarande utsläppsbestämmelser kunna göras t. o. m. medhänsyn till svårigheterna att filiför-säkra landet en försöijning avkol med fillräckligt låg svavelhalt. Föratt introdukfionen av teknik för rökgasavsvavling m. m. och ett genomförande avoljeersättningsprogrammet skall kunna underlättas läggs i propositionen framförslag om statligt stöd för uppförande av avsvav-lingsanläggningar eller förandra likvärdiga åtgärder. Stödet föreslås bU finansierat genom en höjning avden särskilda beredskapsavgiften på oljeprodukter. Ipropositionen understryks att försurningsproblemen i inte kan lösas ominte också andra länder begränsar sina utsläpp. Fortsatta och ytterligareintensifierade insatser på det internationella planet behövs därför. Iproposifionen förordas bl. a. ökade arbetsinsatser inom ramen för konventionenom långväga gränsöverskridande luftföroreningar, ett nära direkt samarbete medländer med motsvarande problem och en mera akfiv informationsverksamhet kringförsurningsproblemen. Ökadeinsatser för kalkning av sjöar och vattendrag föreslås i proposifionen. Vidareföreslås en försöksverksamhet med kalkning av mark och grundvatten.Länsstyrelserna föreslås få huvudansvaret för planeringen av och stödet fillkalkningsverksamheten. föreslås en ram för detstatliga stödet till kalkning m. in. på sammanlagt 190 milj. kr., varav 40milj. för /83. Motionermed anledning av propositionen I motion 1981/82:2426 av () yrkas attriksdagen beslutar att ge regeringen fill känna vad som i mofionen anförts omförbränning och återanvändning av avfallsprodukter. Imofion 1981/82: 2431 av i m. fl. (m) yrkas 1. att avslårproposition 1981/82:151 vad avser förslagen till ändrade svavelriktlinjer förfossileldade energiprodukfionsanläggningar, 2. att som sin meningger regeringen fill känna vad som i motionen anförts om koncessionsnämndensprövning enligt miljöskyddslagen av kolanläggningar, 3. att som sin meningger regeringen till känna vad som i motionen anförts om användningen avanslaget fill kalkning. JoU 1981/82:35 3 4. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen anförts rörande forskning kring försurningsproblemen. I mofion 1981/82:2432 av m.fl. (c)yrkas att begär att ett forsknings- och åtgärdsprogram i syfte atthejda försurningsprocessen skyndsamt igångsätts i enlighet med vad som anförsi motionen. Imofion 1981/82:2433 av m. fl. (s) yrkas 1. attriksdagen anhåller att regeringen låter utarbeta normer för rökgas rening vid torveldade anläggningar, 2. att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om forsknings- ochutvecklingsarbete när det gäller rökgasreningen vid torveldning, 3. att för budgetåret1982/83 för kalkningsinsatser i sjöar och vattendrag anvisar , 4. att uttalar att dettaanslag stegvis höjs för att uppgå till 200 milj. kr. 5. att anhåller attregeringen låter fastställa normer för kalkning av , 6. att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om ett särskilt anslag förförsöksverksamhet avseende kalkning av mark och gmndvatten, 7. att som sin meningger regeringen fill känna vad i motionen anförts om bindande föreskrifter omanvändning av kalk i de kommunala reningsverken. I motion 1981/82:2434 av och (båda m) yrkas 1. att som sin meningger regeringen till känna vad som i denna motion anförts om vikten av attSverige genom internationella Överenskommelser erhåller väsentligt sänktagränsvärden för svavelutsläpp i fossilbränsleeldade anläggningar, 2. att som sin meningger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att stimulerakommunerna till ombyggnad av reningsverken, 3. att som sin meningger regeringen till känna vad som i motionen i övrigt anförts om användningenoch omfattningen av anslaget för kalkning, 4. att som sin meningger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av forskningkring försurningsfrågorna samt behovet av FoU-insatser vad avserrökgasreningstekniken. I motion 1981/82:2435 av m.fl. (c)yrkas att hos regeringen begär en skyndsam översyn av möjligheternaatt utnyttja lövskogen som ett aktivt instmment i kampen mot försurningen. JoU1981/82:35 4 I motion 1981/82:2437 av m.fl. (vpk) yrkas 1. att avslår propositionens förslag ominrättande av en sär skild fond för bidrag till investeringar i avsvavlingsanläggningar och för kalkning m. m. och uttalar att dessa kostnader bör finansieras via statsbudgeten i den män inte medel finns tillgängliga i oljeersättningsfon den, 2. att antar ett femårsprogram för kalkning avsjöar och vattendrag m. m. som för /83 innebär ett anslag om 50 milj. kr. för kalkning av sjöar och vattendrag och 6 milj. kr. till försöksverksam het avseende mark och grundvatten i enlighet med vad som anförts i motionen. I motion 1981/82:2449 av OlleEriksson m. fl. (c) yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförs om möjligheterna till i statsbidrag förkalkningsprojekt i svårt försurningsdrabbade kommuner med många sjöar och lågabefolkningstal. I motion 1981/82:2450 av () yrkas, såvitt nu är i fråga (yrkande I), att ger regeringen till känna attkolintroduktionen i ur miljösynpunkt bäst sker genom import avlågsvavligt kol i stället för dyrbar och skärpt rökgasrening. I motion 1981/82:2451 av m.fl. (s) yrkas 1. att riksdagenbeslutar att en plan för kolintroduktionen omgående utarbetas, 2. att riksdagenbeslutar ge regeringen till känna att en ny redovisning skall göras av denormer som bör gä|la i fråga om svavelutsläpp sedan pågående utrednings- ochremissarbete genomförts samt att fram till dess den mer skärpta praxis somhittills gällt bör tillämpas, 3. att riksdagenbeslutar att det kalkningsprogram som och fiskeristyrelsenuttalat sig för bör genomföras. I mofion 1981/82:2452 av HansWachtmeister (m) yrkas att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om energiforskningsprogrammets omfattning. Motioner från allmänna motionstiden I motion 1981/82:236 av MargitSandéhn och Per (båda s) yrkas att hos regeringenanhåller om förslag till statsbidragssystem för kalkning mot försurningen ienlighet med vad som anges i motionen. I motion 1981/82:611 av Wivi-AnneRadesjö m. fi. (s) yrkas att som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförts angående behovet av internationella överenskommelseri syfte att begränsa de negativa miljöeffekter som uppstår av svavelutsläpp. JoU 1981/82:35 5 I motion 1981/82:680 av m. fl. (s)yrkas att hos regeringen begär en plan för kalkningsverksamhet avsjöar och vattendrag och hur försurningen på skall kunna minskas isådan utsträckning att inga skador uppstår på mark och vatten. I motion 1981/82:681 av m.fl. (s)yrkas att hos regeringen begär förslag av innebörd att enmiljövårdsavgift på . tas ut på vaije fill konsumenten levererad kubikmeterolja och ton kol och koks. I motion 1981/82:1034 av m. fl. (c,m) yrkas att hos regeringen anhåller om åtgärder för ökaduppmärksamhet och inriktning på vikten av optimal mineral- och spårämnesbalansi sjöar och dricksvattentäkter. I motion 1981/82:1044 av m.fl. (vpk)yrkas, såvitt nu är i fråga (yrkande 2 f.), att vid beslut om anslagenligt bil. 13 till proposition 1981/82:100 Jordbmksdepartementet H. Miljövårdhöjer de av regeringen föreslagna anslagen enligt följande: H. 15 Bidrag tillkalkning av sjöar och vattendrag -I- . I motion 1981/82:1141 av m.fl. (vpk)yrkas, med hänvisning till vad som anförts i mofion 1981/82:1140, attriksdagen uttalar att miljökrav för kol skall gälla utaninskränkning. I mofion 1981/82:1425 av () yrkasatt hos regeringen begär att länsstyrelserna ges i uppdrag att isamarbete med skogsvårdsstyrelserna, lantbmksnämnderna, fiskenämnderna och kommunernagöra länstäckande inventeringar och upprätta aktionsprogram mot försurningen. I mofion 1981/82:1427 av ()yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionenanförts om inriktningen av informafionsinsatser iförsurningsfrågan. I mofion 1981/82:1433 av m.fl. (s)yrkas att beslutar begära att regeringen, inom ramen för gällandekonventioner, vidtar åtgärder för att minska försurningen inom västraoch södra delarna av landet. I motion 1981/82:1443 av m.fl.(c) yrkas att hos regeringen begär en skyndsam utredning med förslagsom stärker intresserades möjlighet att aktivt verka för uppmstning ochmiljöskydd av landets sjöar under iakttagande av de rättigheter deras ägare tiller-känns. I motion 1981/82:1447 av m.fl. (m,c, fp) yrkas att som sin mening ger regeringen fill känna vad imotionen anförts angående åtgärder för att minska försurningen av mark ochvatten, ti /82. JoU 1981/82:35 6 I motion 1981/82:1453 av m. (s) yrkas att begär att regeringen inom ramen för tillgängliga medeli syfte att motverka försurning särskilt destinerar anslag förförsöksverksamhet i . I motion 1981/82:1921 av m.fl. (s)yrkas, såvitt nu är i fråga (yrkandena 10 och 21), 10.att beslutar att hos regeringen begära sådana förändringar avgällande lagstiftning att regeringen kan göra en ur miljösynpunkt nödvändigsamlad bedömning av alla ansökningar om koleldade anläggningar, 21.att beslutar att mot bakgmnd av vad som anförts i motionen tillBidrag till kalkning av sjöar och vattendrag (H 15) för /83anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med . 1 samband med behandlingen av detta ärende harutskottet anordnat särskild föredragning av företrädare för statensnaturvärdsverk angående svavelrening av koleldade anläggningar. Utskottet haräven mottagit uppvaktningar i olika frågor. Representanterför Svenskt kolkonsortium AB har redogjort för sin syn på svavelrening avkoleldade anläggningar. Representanterför Regioninvest i har lämnat synpunkter beträffande kalkfällning iavloppsreningsverk. Forskarehar vid uppvaktning framhållit vikten av att spårämnen tillsätts i samband medrestaurering av försurade dricksvattentäkter. Utskottethar även mottagit en skrivelse i ärendet från handelskammare. näringsutskott har beretts tillfälleyttra sig över ärendet i de delar som hör under detta utskottsberedningsområde. yttrande NU 1981/82:7 y är fogat som bilagatill detta betänkande. Försurningen har på allvar upptäckts och kartlagtsunder , men har trots en rad motåtgärder inte kunnat stoppas. Denfortsätter år , effekterna blir allt tydligare och mer spridda.Skadorna blir alltmer svåröverskådliga och ofta svårreparabla. Försurningensomfattning och utveckhng påverkas såväl av en rad naturliga processer i miljönsom av mänskliga aktiviteter. JoU 1981/82:35 7 svavel-och kväveföreningar släpps ut vid förbränning av fossila bränslen ochtransporteras långa vägar via atmosfären innan de faller ned över mark och vatten.Syror bildas i marken också genom naturiiga processer och genom olika åtgärderinom jord- och skogsbmk, t. ex. dikning, gödsling, trädplantering ochträdslagsbyte. Tillsammans med det direkta atmosfä-riska nedfallet påverkarförsurningen av skogs- och försurningssituationen i sjöar ochvattendrag genom utflödet av markvatten till vattensystemen. Av dominerandebetydelse för de ökade försurningsproblemen är dock det ökadenedfallet av sura ämnen från atmosfären. Försurningenär till stor del ett internationellt problem. För alla länder i gälleratt nedfallet av luftföroreningar inom de egna gränserna mätbart påverkas avutsläppen i andra länder. Enligtgjorda beräkningar härrör av den totala mängden svaveldioxid,drygt , som faller ned över från våra egna utsläpp. Restenkommer framför allt från andra europeiska länder. Den svenska andelen avsvavelnedfallet varierar över från i söder till ibl.a. och Norrlands kustland samt i närheten av några storalokala utsläppskällor på andra platser. Man kan i stort räkna med attkväveföreningarna sprids på samma sätt som svavelföreningarna. Deprognoser som - med utgångspunkt i de värden som angetts om svavel- ochkväveoxidutsläppens utveckling - nu kan göras över det sura nedfallet visar atten ytterligare minskning av de svenska utsläppen främst skulle leda till enförbättring av förhållandena i bl. , där den svenska andelen avnedfallet är förhållandevis stor, och kring de stora enskilda utsläppskällorna.Det totala nedfallet kan inte minskas tillräckligt mycket för att förbättra densvenska försurningssituationen, om inte också övriga länder i väsentligtbegränsar sina utsläpp. S"aveldioxidoch kväveoxider har både direkta och indirekta effekter på mark, vatten,människor, djur, växter och material. Det man kallar försurningseffekter ärresultat av indirekt påverkan och dit räknas försurningen av mark, sjöar ochvattendrag samt grundvatten. Försurningseffekterna kan uppträda både helt näraoch på stort avstånd från utsläppskällan. Till de direkta effekterna hör främsthälsoeffekter, växtskador och korrosion som orsakas av höga svaveldioxidhalter.De direkta effekterna är huvudsakligen av lokal natur. Mångaav de kemiska och biologiska processer som naturligt försiggår i m.arkeninnebär att syra bildas eller förbrukas. Ofta är syraproduktionen störte änsyraförbrukningen. Alltsedan istiden har marken pä den skandinaviska halvöndärmed kommit att genomgå en långsam, naturlig försurning. Genom mänskligaaktiviteter, t. ex. förbränning av fossila bränslen, har försumingsförloppenunder senare tid kommit att påskyndas. Syramängden i marken ökar som en följdav att växterna via sina rötter tar upp JoU1981/82:35 8 När en växt dör och bryts ned går dennaprocess i motsatt riktning, dvs. En försurning av marken medför atl rörligheten hos vissametaller, t. ex. aluminium och kadmium, ökar. Metallerna kan därvid lakas utfrån marken och tillföras grundvattnet. Flera av metallerna kan i högakoncentrationer påverka människors hälsa. Sjöar och vattendrag har ett sämre skydd mot försurningenän såväl mark som grundvatten. Det var också här som effekterna av det suranedfallet först blev uppenbara. Försurningskänsligheten är förhållandevis högredan från böljan i flertalet svenska sjöar som ofta är belägna i områden medsvårvittrade bergarter som granit och gnejs och med kalkfattiga jordar. Försurningen innebär en total förändring och utarmning avsjöar och vattendrag. Ett helt nytt ekosystem utvecklas och miljön i detförsurade vattnet är långt sterilare än förut. En rad kemiska förändringarinträffar av vilka en del kan få större effekter för växter och djur i vattnetän pH-minskningen i sig. Särskilt har uppmärksammats vissa tungmetallers uppträdandei den sura miljön. Försurningens utbredning och utveckling har fortskriditsnabbt . Av totalt ca 85000 sjöar större än 1 haberäknas minst 18000 sjöar vara gravt eller måttligt försurade.Ytterligare 3000 sjöar hotas av försurning fram om det suranedfallet fortsätter i nuvarande omfattning. Regionalt sett har södra ochvästra drabbats hårdast av försurningen. Utskottet behandlar i dettabetänkande regeringens proposition 1981/ 82:151 om åtgärder mot försurningenjämte ett antal motioner som väckts med anledning av propositionen resp. underden allmänna motionstiden . Som inledningsvis redovisats harutskottet anordnat en specialföredragning i frågan samt mottagituppvaktningar. har avlåtit ett yttrande i ärendet. Jordbruksministern framhåller ipropositionen att det blir allt klarare för oss att de flesta storasamhälls- och framtidsproblemen hänger ihop. Det gäller t. ex: u-ländernasutveckling, i-ländernas ekonomi, frågan om krig och fred och över huvud tagetomsorgen om naturresurser och miljö. Mycket tyder på starka samband mellanolika hälsorisker och vissa miljöföroreningar. Som jordbruksministern framhåller står vi , i början av1980-talet, inför flera internationella miljöproblem som dramatiskt kan kommaatt påverka vår framfid. Ett sådant både akut och dramatiskt internationelltmiljöproblem som direkt och särskilt drabbar oss i är försurningen. Tyvärr måste enligt jordbruksministern konstateras, attförsurningsprob men i tilltagit så att de kanske är vårtallvarligaste miljöprc lem. I propositionen anför jordbruksministern vidare. behöver en samladnaturresurs- och miljöpolitik som spänn både över vårt arbete internationelltoch över konkreta åtgärder här het ma. Att utforma en strategi mot försurningenär en viktig del av en såd; politik. Denna strategi bör innehålla riktlinjerför hur de försurande utslä pen av olika slag i vårt land skall kunnabegränsas. Vidare behöver inrik ningen på det internationella arbete somSverige måste bedriva på försu ningsområdet preciseras. Forskningsinsatser ochkalkningsåtgärder beh» ver intensifieras. Insatser för att bredda den svenskaoch internationef medvetenheten om problemen liksom för en ökad samordning avhanterai det av försurningsproblemen behövs också. Utskottet ansluter sig till dessa uttalanden. Som framhålls i propositionen harstudier genomförts som visar att or ett land önskar avsevärt reducera svavel-och kvävenedfallet inom sin; gränser kan man endast uppnå begränsade resultatgenom nationella åt gärdsprogram. kommer sådana nafionella programmot svavelut släpp att resultera i minskat nedfall också i andra länder. Ettinternationell samarbete kring åtgärder mot svavelutsläpp är därför av störstavikt för at minska nedfallet av försurande ämnen. Mot denna bakgrund harSverige aktivt deltagit i ett omfattande arbete pådel internationella planet för att fä till stånd minskade utsläpp av svavel-och kväveoxider i . Det viktigaste steget mot en internationellstrategi för gemensamma åtgärder för alt minska utsläppen av försurandeluftföroreningar och därmed minska försurningen togs . Dåundertecknades, efter ett nordiskt initiativ, konventionen om långvägagränsöverskridande luftföroreningar av alla berörda länder i vid ettmiljöministermöte inom ECE i . Konventionen består av en ramkonvention ivilken de fördragsslutande staterna erkänner atl utsläppen av luftföroreningaroch den långväga spridningen av dessa är ett allvarligt miljöproblem och överenskommerom att minska utsläppen av luftföroreningar. Konventionens grundläggandeåtagande säger att de avtalsslutande parterna skall bemöda sig om att begränsaoch så långt möjligt gradvis minska och förhindra luftföroreningar,innefattande långväga gränsöverskridande luftföroreningar. För atl uppnå deltaskall parterna använda bästa tillgängliga teknik, som är ekonomiskt rimlig.Inom ramen för konventionen skall parterna vidare gemensamt utarbeta riktlinjeroch strategier som kan användas som medel i bekämpningen av utsläpp avluftförorenande ämnen. Konventionen träder i kraft när 24 stater anslutit sigtill den. Kartong: S. 31, 5. i hemställan Står: 5 Rättat till: 8 JoU 1981/82:35 10 undersenare delen av . Efter beslut av skedde den svenskaanslutningen (prop. 1980/81:31, JoU 1980/ 81:13, rskr1980/81:136). internationella arbetet har arbetat i nära samarbetemed de andra nordiska länderna, och även med bl. a. , somockså drabbats av försurningsproblem. På nordiskt plan finns även ett väl utvecklatforskningssamarbete. Isyfte att ytterligare fästa den politiska uppmärksamheten på försurningsproblemenhar den inbjudit de miljöansvariga ministrarna i samtligasignatärstater till konventionen till en konferens i ijuni 1982. Jordbruksministernframhåller även att han för att ytterligare stärka våra internationellainsatser i försurningsfrågan har genomfört en rad bilaterala överläggningar medandra länders regeringar. Sådana överläggningar har skett med ,, , , , och Canada.Syftet med överläggningarna har bl. a. varit atl informera om vår syn påförsurningsproblemen, verka för en snabb ratifikation av konventionen ochinbjuda till försurningskonferens. Yrkandenom svenska åtgärder på del internationella fältet framställs i några motioner.Enligt motion 611 (s) är det mycket viktigt atl den somundertecknades 1979 träder i kraft. Regeringen måste söka allaframkomliga vägar för att nå överenskommelser med andra länder om enbegränsning av svavelutsläpp och därigenom kanske rädda en del av våra sjöar. Imotionerna 1433 (s) och 1447 (m, c, fp) erinras om att särskilt de västsvenskalänen är starkt påverkade av utsläppen från andra länder. I motion 1447föreslås även att dellagarna i den internationella konfeiensen omförsurningsfrågan bereds tillfälle att på plats studera skadadesjöar och områden. Utskottetinstämmer i bedömningen att en fortsatt försurning av vatten och mark i Sverigeriskerar att medföra ytterst allvarliga störningar i miljön med konsekvenserför såväl människors hälsa - genom bl. a. dricksvattnet - som landets ekonomi -bl. a. skogstillväxten och fisklillgången - och naturens ekosystem. Att minskade försurande utsläppen ler sig i detta läge som en väsentlig fråga för svenskmiljöpolitik. Som framgår av den inledande framställningen härtör minst trefjärdedelar, ja kanske fyra femtedelar, av del totala försurandesvavelnedfallet i från utsläpp i andra länder. Dock bidrar Sverigesegna utsläpp till mer än dubbelt sä mycket nedfall inom värt eget land somutsläppen från något annat enskilt land. Två tredjedelar av de svenskautsläppen transporteras till andra länder. Utskottet anser mot den bakgrundenatt det internationella agerandet för att övertyga andra länder omnödvändigheten att nedbringa de försurande utsläppen bör ges en framträdandeställning i strategin för att bekämpa försurningen. blir våraåtgärder alt minska våra egna utsläpp av JoU 1981/82:35 11 väsentligbetydelse icke minst lokalt, i närheten av de stora enskilda utsläppskällorna.Regeringen och dess organ bör ta till vara varje tillfälle att verka för enreduktion av de försurande utsläppen.