bet · G501JuU42 · 1981-12-31 00:00:00 — Här skall dock betonas att det ärangeläget att tillämpningen av den nya lagstiftningen, som utskottet ser somprovisorisk, följs noga och att frågan om en mera definitiv lösning övervägsytterligare i samband med det utredningsarbete som pågår när det gällerrättegångsbalken och rättshjälpslagen. Tillämpningsområde t m . m. Som exempel på mål som skall omfattas av den nyaregleringen nämner departementschefen mål om läkemedelsskador. Utskottet anseratt det främst är beträffande sådana och liknande mål som lagstiftningen börfillämpas. Utskottet vill dock inte utesluta att det kan visa sig vara befogatatt tillämpa regleringen även i vissa andra ärendetyper där ett stort antalpersoner har anspråk som stöder sig på likartad grund. Som framgår av vad som har sagts är avsikten attutgången av pilotmålet skall ha betydelse för den aktuella angelägenheten.Några remissinstanser har förordat att detta bör framgå direkt av lagtexten.Enligt utskottets mening påkallas emellertid ingen sådan ändring av lagrummet;innebörden följer av syftet med lagstiftningen och det.klarläggande uttrycket"kan anstå". Avsiktenär att ett eller flera mål skall kunna drivas som pilotmål och att JuU 1981/82:42 11 fråganom rättshjälp skall anstå i de andra målen. I vissa fall torde myndighetenredan i samband med att ansökan om rättshjälp kommer in ha vetskap om att detfinns en eller flera angelägenheter i vilka anspråken stöder sig på väsentligenlikartad grund. I sådana fall skall rättshjälp kunna vägras med stöd av 8 §första stycket 7.1 många fall torde dock situationen vara den att myndighetenförst i ett senare skede får kännedom om att det föreligger enpilotfallssituafion. Då kan ett eller flera pilotmål väljas ut med stöd avbestämmelsen om upphörande av rättshjälp. Rättshjälpför begränsade åtgärder m. m. Föratt den föreslagna regleringen skall kunna fungera på ett tillfredsställandesätt måste den som förvägras rättshjälp i avvaktan på att pilotmål avgörs kunnafä rättshjälp för begränsade åtgärder, exempelvis för att klarlägga målet ellerärendet i ett inledande skede, för att inhämta viss utredning som löper riskatt gå förlorad eller för att vidta preskriptionshindrande åtgärder ellerliknande. För att rättshjälpen skall kunna begränsas krävs det dock somdepartementschefen anför att sökanden uttryckligen har preciserat sin ansökantill att avse nägon eller några rättsliga åtgärder. Att rättshjälp på dettasätt skall kunna beviljas för begränsade åtgärder torde inte - som enremissinstans anför - behöva anges i lagtexten. Här skall vidare framhållas attavsikten givetvis inte är att den nu beskrivna ordningen skall föranleda attpraxis ändras när det gäller begränsning av rättshjälpen i andra typer avrättshjälpsärenden. Denföreslagna regleringen innebär att rättshjälp kan komma att beviljas fleragånger i samma angelägenhet. Detta följer av att rättshjälpen skall kunnaupphöra och av att rättshjälp skall kunna beviljas för begränsade åtgärder. Omdet tidigare rättshjälpsärendet har avslutats blir den rättssökande skyldigatt erlägga rättshjälpsavgift på nytt. I de fall den tidigare rättshjälpen harupphört med stöd av 34 § och staten har betalat kostnaden för rättshjälpentorde det inte kunna anses obilligt att den rättssökande - som ju inte haftnågon kostnad för den tidigare rättshjälpen - får erlägga rättshjälpsavgift. Omden tidigare rättshjälpen däremot har gällt en begränsad åtgärd och denrättssökande således har haft kostnader för rättshjälpen är situationen enannan. Utskottet anser att i sådana fall i princip rättshjälpsavgiften i detsenare ärendet bör sättas ned så att rättshjälpsavgifterna tillsammans inteöverstiger vad den rättssökande skulle ha haft att betala om rättshjälp barahade beviljats en gång i angelägenheten. Regeln i 12 § rättshjälpslagen omnedsättning av rättshjälpsavgifter medger dock nedsättning fill ett belopp somundersfiger av basbeloppet (f. n. endast i begränsad omfattning.Avgiften får nämligen sättas lägre än det beloppet bara då det är uppenbart attden rättssökande saknar möjlighet att betala en så stor avgift. Det torde sålundavara ofrånkomligt att fall kommer att inträffa då den rättssökande blir skyldigatt totalt erlägga en större avgift än om rättshjälp endast hade beviljats engång i angelägenheten. JuU1981/82:42 12 fortsatta översynsarbetet får övervägas om det är befogatatt ändra denna reglering. Förslaget i 34 § om att rättshjälpen skall kunna upphöraoch förslaget i samma paragraf om kostnadsreglering i sådana fall föranlederingen erinran från utskottet. Med anledning av vad en remissinstans har anförtvill utskottet här framhålla att bestämmelserna i 34 § om vem som skall betalakostnaden för rättshjälpen endast reglerar förhållandet mellan staten och densom har haft rättshjälpen. När det gäller frågan om motpartensersättningsskyldighet gentemot den rättssökande/staten gäller reglerna irättegångsbalken (se NJA 1980 s. 786). Behörighet att påkalla att rättshjälp skall upphöra Regeringens förslag innebär att DV eller annan myndighetsom regeringen bestämmer skall få påkalla beslut att rättshjälp skall upphöra.Avsikten är att JK skall tilläggas behörigheten. Enligt DV bör JK inte ha sådanbehörighet. Utskottet anser att regeringens förslag bör godtas. Utskottet villvidare, med anledning av vad en remissinstans har anfört, framhålla att detligger i sakens natur att behörigheten avser rätt att påkalla prövning avfrågan om allmän rättshjälp skall upphöra. Utskottet anser således att dettainte uttryckligen behöver anges i lagrummet. 146 § rättshjälpslagen finns en hänvisning fill 8 § förstastycket 5. Genom den ändring i rättshjälpslagen sorn trädde i kraft den 1januari 1982 (SFS 1981:1287) ändrades 8§ första stycket 5 utan att däravbetingad ändring gjordes i 46 §. Utskottet förordar att en sådan ändring nugörs i en särskild lag om ändring i rättshjälpslagen. Denna lagändring börträda i kraft möjligt och tillämpas fr. o. m. . Övrigalagändringar bör träda i kraft . 1. att med bifall tillproposition 1981/82:28 i de delar den behandlas i detta betänkande och medavslag på motion 1981/82:79 i motsvarande del (delvis) och motion 1981/82:86 imotsvarande del (yrkande 1 delvis) a) antarföljande som Utskottets förslag betecknade lydelse av 8 § rättshjälpslagen JuU1981/82:42 13 Nuvarande lydelse Utskottets förslag 8§i Allmän rättshjälp får ejbeviljas 1. i angelägenhet som skall prövaseller på annat sätt behandlas utom riket, om ej den rättssökande är bosatt häroch särskilda skäl föreligger för rättshjälp, 2. den som är bosatt utom riket, omhan ej är svensk medborgare eller om särskilda skäl ej föreligger förrättshjälp, 3. näringsidkare i angelägenhet somuppkommit i hans näringsverksamhet, om ej skäl föreligger för rättshjälp medhänsyn till verksamhetens art och begränsade omfattning, hans ekonomiska ochpersonliga förhållanden eller omständigheterna i övrigt, 4. i fråga om anspråk som överlåtitstill den rättssökande, om överlåtelsen kan antagas ha ägt rum i syfte attåstadkomma fördel vid prövning av begäran om rättshjälp, 5. för upprättande avsjälvdeklaration, äktenskapsförord eller testamente, 6. i mål om boskillnad enligt 9 kap. 2§ , 7. om frågan om rättshjälp kan anstå till dess en annanrättslig angelägenhet, vari anspråket stöder sig på väsentligen likartadgrund, har avgjorts slutligt, 7. den som ej har befogat intresse 8. den som ej harbefogat intresse av att få sin sak behandlad. avatt få sin sak behandlad. I fråga om visst slag av ärenden som är talriktförekommande och normalt av enkel beskaffenhet kan regeringen förordna attallmän rättshjälp ej skall beviljas. Under förutsättning av ömsesidighet kan regeringenförordna att medborgare i viss främmande stat i fråga om allmän rättshjälpskall vara hkställd med svensk medborgare. b) antardet genom propositionen framlagda förslaget till ändringar i rättshjälpslagen iövrigt i de delar det behandlas i detta betänkande, dock att tidpunkten förikraftträdande bestäms till , 2. att antar följandeförslag till Lag om ändring i rättshjälpslagen (1972:429) Härigenom föreskrivs att 46 §rättshjälpslagen (1972:429) skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 46 §2 Med rådgivning förstås idenna lag Med rådgivning förstås i denna lag rådgivning och därmed jämförlig rådgivning och därmed jämförlig ' Senaste lydelse 1979:240. - Senaste lydelse 1979:240. JuU1981/82:42 14 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse åtgärd i rättslig angelägenhet under åtgärd i rättslig angelägenhet under Som rådgivning högst . skall dockej anses åtgärd i angelä- skall dock ej ansesåtgärd/örMppraV- genhetsom avses i 8 § första stycket 5 tände av självdeklaration eller åtgärd eller somomfattas av förordnande / angelägenhet som omfattas av som meddelats med stöd av 8 § förordnande som meddelats med stöd av 8 § andra stycket. Denna lag träder i kraft två veckorefter den dag, då lagen enligt uppgift på den har utkommit från trycket iSvensk författningssamling. Lagen tillämpas dock för tid från och med den 1januari 1982. Närvarande: (), (), EricJönsson (s), i (fp), (), (), (), i (s), (),(), (), (), (),() och (). Reservation (mom. 1) (), (),(), i (s), (), MajaBäckström (s) och () anser dels att den del av utskottetsyttrande som börjar på s. 9 med "Utskottet gör" och som slutar på s.12 med "" bort ha följande lydelse: Utskottet anser, i likhet med ett stort antalremissinstanser- och i viss mån lagrådet - att starka invändningar kan riktasmot förslaget ur rättvise- och rättssäkerhetssynpunkter. Det råder enligtutskottets mening inte någon tvekan om att förslaget försämrar den enskildesrättsskydd. Dessutom innebär det att man ger avkall pä viktiga principer somrör rättssäkerhet och allas likhet inför lagen. För att den enskildes rättsskyddsbehov skall varatillgodosett krävs att han har ekonomiska möjligheter att utnyttja deträttsliga förfarandet. De flesta medborgarna är inte i en sådan ekonomisksituation att de har det. Ett väl utbyggt rättshjälpssystem är därför ettnödvändigt inslag i rättssamhället, och det är också ett led i strävandenaefter ökad jämlikhet mellan medborgar- JuU1981/82:42 15 Detta synsätt pårättshjälpssystemet måste enhgt utskottets mening vara vägledande för detbesparingsarbete som sker inom rättshjälpen. Redan med denna utgångspunkt måsteförslaget avvisas. När det gäller den föreslagna konstruktionen villutskottet - i likhet med juridiska fakultetsnämnden vid -framhålla att förslaget möjligen skulle kunna accepteras om man kunde garanteraatt det blev en i allo mönstergill process i pilotmålet. Om förslaget genomförsnu kan det dock - som fakulteten också anför - inträffa att en rättssökande sominte får rättshjälp finner sig förekommen av en part med ett oskickligt ombudsom utför sin huvudmans talan dåligt. Den rättssökande som inte fått rättshjälpkan således fä vänta med att få sin angelägenhet prövad utan att på något sättvara säker på att det träffas ett avgörande som på ett riktigt och rättvistsätt är vägledande för prövningen av hans angelägenhet. När det gäller enskildheter i förslaget vill utskottetockså peka på att det torde möta stora svårigheter att välja ut pilotfall. Föratt man med säkerhet skall veta om ett fall kan bli vägledande för andra fallmåste man ha kunskap inte bara om de yrkanden och invändningar etc. som harframställts i de båda målen utan också om hur målen kommer att drivas iframtiden. Enligt utskottets mening är det över huvud taget orealistiskt atttänka sig att en sådan prövning kan ske i samband med beslut irättshjälpsfrågan. Utskottet vill vidare - i likhet med en remissinstans -peka på att lagtexten inte har fått en utformning som begränsartillämpningsområdet på det sätt som avsetts enligt motiven till förslaget.Tvärtom skulle rättshjälp kunna förvägras sökanden även i ett stort antal andratyper av mål, t. ex. i mål om skadestånd vid olyckor eller katastrofer eller imål om fel i fastighet. Urholkningen av rättshjälpssystemet är alltså större änvad som framgår av departementschefens motivering till förslaget. När det gäller enskildheter i förslaget vill utskottetslutligen ta upp den föreslagna övergångsbestämmelsen. Den innebär attdomstolarna efter ikraftträdandet skall kunna besluta om atträttshjälp skall upphöra i angelägenheter i vilka rättshjälp beviljats förmånga år sedan och i vilka kostnaderna för angelägenheten redan uppgått tillstora belopp. Visserligen skall kostnaderna för rättshjälpen i sådana fallenUgt huvudregeln betalas av staten. Men därigenom löser man inte alla problemsom kan uppstå för dem som berövas rättshjälpen. Det finns nämligen ingengaranti för att processen avstannar i och med att rättshjälpen upphör. Men denvars rättshjälp har upphört kan bli tvungen att återkalla sin talan av ekonomiskaskäl. I det läget kan motparten komma att utverka en ogillande dom vilket intebara innebär att den rättssökandes anspråk ogillas utan även att han kan bliskyldig att betala motpartens rättegångskostnader vilka kan uppgå till mycketstora belopp. Utskottet anser sig således inte kunna godta förslaget ombegränsningar i möjligheten att få rättshjälp i avvaktan på att pilotfallavgörs och avstyrker-som föreslås i motionerna 79 och 86 - bifall tillpropositionen i denna del. JuU 1981/82:42 16 Utskottetvill dock inte utesluta att det, för att förhindra missbruk avrättshjälpssystemet, kan finnas skäl att göra vissa begränsningar i möjligheternaatt få rättshjälp. Utskottet utgår frän att denna fråga övervägs i lämpligtsammanhang. 146§ rättshjälpslagen finns en hänvisning till 8 § första stycket 5. Genom denändring i rättshjälpslagen som trädde i kraft (SFS1981:1287) ändrades 8 § första stycket 5 utan att därav betingad ändring gjordesi 46 §. Utskottet förordar att en sådan ändring nu görs i en särskild lag omändring i rättshjälpslagen. Dennalagändring bör träda i kraft möjligt och tillämpas fr. o. m. den 1januari 1982. dels att utskottets hemställan under moment 1 bortha följande lydelse: 1. att med bifall fill motion 1981/82:79(delvis) och motion 1981/82:86 (yrkande 1 delvis) avslår proposition 1981/82:28 i de delar den behandlas i detta betänkande. JuU1981/82:42 17 På justitiekanslern ankommer detsom ett tjänsteåliggande att företräda staten såväl vid som utom rätta. Vidutförande av denna min uppgift har jag som företrädare för staten vid ettflertal tillfällen uppträtt i sådana mäl i vilka enligt regeringens förslagmöjligheterna till rättshjälp i princip skall vara begränsade tilldess ett eller flera "pilotfall" har avgjorts. Mot bakgrund av vadjag erfarit från handläggningen av dylika mål vill jag uttala att jag finnerdet vara både lämpligt och angeläget att genomföra de ändringar irättshjälpslagen som regeringen föreslagit. Mot ett genomförande av förslaget har bland annatåberopats rättviseskäl. Det har härvid gjorts gällande att det för denrättssökande måste framstå som föga rimligt att åtminstone fills vidare gåmiste om rättshjälp i avvaktan på utgången av ett annat mål. Enligt min meninginnebär den föreslagna regleringen ingen orättvis behandling. Förslaget medgerju att rättshjälp alltid kan beviljas för vidtagande av erforderliga åtgärderför bevarande av varje enskilds rätt. Sedan "pilotmålet" slutligtavgjorts sker med beaktande av utgången i "pilotmålet" en prövning omrättshjälp i övriga fall skall beviljas eller ej. Har genom"pilotmålet" avgjorts en rent rättslig fråga gemensam för alla målenföljer direkt därav hur rättshjälpsfrågan i övriga mål skall avgöras. Rör detsig i stället för en rättsfråga om en bevisfråga är det enligt min mening fulltmöjligt efter det att ett par mål prövats att bedöma hur utgången kommer attbli i dé övriga målen. Det blir då också möjligt att bedöma om det kan vararimligt att medge rättshjälp i övriga mål eller ej. Jag är helt övertygad omatt ingen genom sådan ordning kommer att missgynnas eller bli sämre ställd äntidigare. Det har vidare gjorts gällande att det kommer att talängre tid för de enskilda att komma till sin rätt om först ett eller flera"pilotmål" skall prövas. Inte heller denna farhåga finner jag varavälgrundad. Skall ett stort antal mål prövas i flera domstolsinstanser tordedet ta i anspråk innan slutliga avgöranden föreligger än omett eller ett par mål prövas. I det förra' fallet splittras ombudens ochdomstolarnas insatser på ett stort antal mål vilket medför att tidsutdräktenblir större. Om däremot insatserna koncentreras till ett eller ett par måltorde man vinna i såväl kvalitet som i snabbhet. När slutligt avgörandeföreligger i ett eller flera "pilotmål" finns det som regel godamöjligheter att utom rätta snabbt klara av övriga fall. Avgörandena i"pilotmålen" kan väntas bli så utformade att de ger omedelbar ledninghärför. Har käromålet i dessa mål bifallits kan rättshjälp beviljas och snabbauppgörelser utom rätta komma till stånd. I det motsatta fallet torde det intevara rimligt att låta nya processer i samma sak betalas av statsverket. Att somföreslagits utvidga möjligheterna för domstolarna att vilandeförklara mål iavvaktan pä avgörandet i ett eller ett par "pilotmål" ger intemöjlighet till snabbare handläggning än som följer vid tillämpning av det iproposifionen framlagda förslaget. Jag finner det avslutningsvis vara skäl att meddela vissaandra vunna erfarenheter på detta område. För det första kan det konstaterasatt det 1981/82. JuU1981/82:42 18 åtminstone är ett begränsat antal advokater somför enskildas räkning i stor skala drivit mål av angivet slag. Den för dessamål begärda sammanlagda ersättningen har varit uppseendeväckande hög. Genom attprövningen av skäligheten i den yrkade ersättningen har prövats av olikadomstolar har det varit svårt att få till stånd en samlad bedömning avriktigheten av den totalt begärda ersättningen. Enligt min mening kan dettaantas ha lett till generösare bedömningar och därmed större kostnader förrättshjälpen än vad som varit motiverat. Genom den föreslagna ordningen medprövning av "pilotmål" skapas bättre förutsättningar för debitering ochbedömning av riktigheten och skäligheten av gjord debitering. Till detta kommernaturligtvis att en ordning med prövning av ett eller flera"pilotmål" med därpå eventuella utom rätta träffade uppgörelserkommer att leda till mindre kostnader för det allmänna. Mot bakgrund av det anförda och då jag inte kan finna attde av regeringen föreslagna ändringarna i rättshjälpslagen innebär att någonenskild drabbas av orättvisa vill jag därför starkt tillstyrka de föreslagnaändringarna. Den i propositionen valdakonstruktionen inger pä av lagrådet anförda skäl principiella betänkligheter.Även ur praktisk synvinkel medför propositionens förslag vissa egendomligakonsekvenser. Ett mål/ärende vari rättshjälpen upphört i avvaktan på att ettpilotfall avgöres skall i regel därefter avslutas. Om rättshjälp härförerfordras måste ny sådan beviljas och den rättssökande har att ånyo erläggarättshjälpsavgiften. Den rättssökande måste således i regel erhålla rättshjälptvå gånger för att få sin rättsliga angelägenhet slutförd. Detta innebär vidareatt om den, vars rättshjälp upphört, vinner mål vid domstol kommer motpartenförpliktas att ersätta /den rättssökande kostnaden för endast densenare rättshjälpen. Kostnaden för den ursprungliga rättshjälpen skall juenligt huvudregeln bäras av statsverket. Motpartens ersättningsskyldighetkommer därigenom att begränsas till att avse kostnaderna för målets avslutande.- Uppkommer under tid då rättshjälp upphört behov av åtgärd som inte kan anståtill dess pilotfallet avgjorts skall - enligt uttalande i propositionen - nyrättshjälp beviljas endast härför. Detta innebär att man kan komma i densituationen att för samma rättsliga angelägenhet skall beviljas rättshjälp tregånger. Som ytterligare skäl emot den föreslagna konstruktionen avändringen i rättshjälpslagen kan anföras att det oftast torde vara mycket svårtatt fatta beslut om avslag på rättshjälpsansökan innan man har kännedom ommotparts inställning i målet/ärendet. Först pä ett ganska sent stadium kansåledes ett beslut om avslag komma att meddelas, vilket torde innebäraavsevärda nackdelar för såväl sökande som ombud. En möjlighet att i viss män undvika dessa problem är attinföra ett nytt begrepp, begränsad rättshjälp. Innebörden av detta begreppskulle vara den JuU 1981/82:42 19 attden rättshjälp som ursprungligen beviljats den rättssökande kvarstår. Kostnaderför rättshjälpen som uppstår efter det att beslut om begränsning av densammameddelats ersätts inte utom i de fall ett biträde kan visa att en åtgärd intekunnat anstå till dess pilotfallet avgjorts. De fall som här närmast kan kommaifråga är frågor rörande bevissäkring och vidtagande av preklusions- eller preskriptionsbrytandeåtgärder. När pilotfallet slutligt avgjorts skall begränsningen upphöra,varefter den rättsliga angelägenheten kan slutföras. Demål/ärenden som träffas av den föreslagna ändringen har i propositionenbeskrivits sålunda: "Allmän rättshjälp får ej beviljas om frågan omrättshjälp kan anstå till dess en annan angelägenhet, vari anspråket stöder sigpå väsentligen likartad grund har avgjorts." Den valda formuleringen gerupphov till följande synpunkter. Frånrättssäkerhetssynpunkt är det angeläget att lagtexten erhåller en sådanformulering att endast de med förslaget avsedda målen/ärendena träffas avbegränsningsregeln. Oaktat att de aktuella målens karaktär och derasförhållande till varandra inbördes inte redovisats synes den valda formuleringenföra alltför långt. Av lagtexten framgår inte att utgången i pilotfallet skallha betydelse för utgången i det aktuella målet/ärendet. Således träffas även defall av inskränkningen vari den i pilotfallet förekommande frågan är oomstridd.Vidare har använts uttrycket "på väsentligen likartad grund" vilketuttryck torde inbegripa ett stort antal mål/ärenden. Detta i förening med attregeln är obligatorisk kan antas medföra att rättshjälp kommer att vägras ibetydligt fler fall än som enligt uttalande i propostitionen är avsett. 1 och 2 §§ används uttrycket "väsentligen sammagrund". De fall som skulle träffas av begränsningsregeln om detta uttryckvaldes synes bättre överensstämma med uttalanden i propositionen röranderegelns tillämpningsområde. Slutligen har som en förutsättning angivits attfrågan om rättshjälp skall kunna anstå. Detta innebär att rättshjälp, om enåtgärd måste vidtas , inte kan vägras. Det måste vara att föredra attlåta behovet av att få angelägenheten avgjord vara vägledande vid bedömningenav rättshjälpsfrågan. Pågrund av vad sålunda anförts föreslår hovrätten att lagtexten erhåller följandeutformning. "Kan den angelägenhet för vilken rättshjälpbeviljats anstå till dess en annan rättsHg angelägenhet, vari anspråket stödersig pä väsentligen samma grund, avgjorts slutligt och är avgörandet avbetydelse för utgången, skall rättshjälpen begränsas till att avse endast sådanåtgärd som inte kan anstå. Beslutom begränsning av rättshjälp meddelas, om den rättsHga angelägenheten äranhängig vid domstol, av domstolen och i annat fall av rättshjälpsnämnden.Sådant beslut får också meddelas i samband med prövning av besvär enhgt 49§." "och annan myndighet somregeringen bestämmer får påkalla beslut om att allmän rättshjälp skall upphöraenligt 34 § och om begränsning av rättshjälp enligt 34 a §." JuU1981/82:42 20 Om den i propositionen föreslagna34 § andra stycket läggs till grund för lagstiftning bör hänvisningen till 8 §lyda: "8 § första stycket 7". Hovrätten vill slutligen peka på att uttalandet ipropositionen innebärande att ett eller ett par pilotfall bör kunna väljas utsaknar underlag i lagtexten. Med den nuvarande utformningen torde interättshjälp kunna beviljas i något annat fall än det, vari anspråket förstframställts. Har rättshjälp däremot redan beviljats i ett flertal fall är detdock möjligt att utvälja pilotfall eftersom regeln i 34 § andra stycket, imotsats till den i 8 § första stycket 7, är fakultativ. Två skiljaktiga ledamöter anför. Vi ansluter oss till den mening justitierådet Bengtssonframfört i lagrådet och vill härutöver tillägga följande.