bet · G501JuU51 · 1981-12-31 00:00:00 — JuU 1981/82:51 betänkande omvissa ändringar rörande straffverkställighet (prop. 1981/82:153 jämte motioner) I proposition 1981/82:153 har regeringen() efter hörande av lagrådet föreslagit att antai propositionen framlagda förslag till 1. lag om ändring ibrottsbalken, 2. lag om ändring ilagen (1974:202) om beräkning av strafftid m. m. Rörande propositionens huvudsakliga innehållhäfivisar utskottet till vad som anförs i det följandeunder rubriken pä s. 5. Isamband med propositionen behandlar utskottet de med anledning av propositionenväckta motionerna 1981/82:2392 av () och 1981/82:2424 av IngerLindquist m.fl. (m). Motionsyrkandena redovisas på s. 5. De vid propositionenfogade lagförslagen har följande lydelse. 1 1981/82. JuU 1981/82:51 2 Härigenomföreskrivs att 26 kap. 6 och 8§§ skall ha nedan angivna lydelse. Den som undergår fängelse måvillkorligt/ngfvfls sedan två tredjedelar av tiden eller, om särskildaskälföreligga, halva tiden avtjänats. Frigivning må dock ej ske förränverkställigheten pågått . Den som undergår fängelse pä fårvillkoriigt friges sedan två tredjedelar av tiden eller, om det finns särskildaskäl, halva tiden har avtjänats. Frigivning får dock inte ske förränverkställigheten har pågätt . Inte heller får villkorligfrigivning ske från fängelse som har ådömts enligt 28 kap. 3§ eller från ettförvandlingsstraff för böter. Verkställas flera fängelsestraff, skall vid tillämpning av 6§ hänsyn tagas till den sammanlagda fängelsetiden. Som fängelse anses härvid även förvandlingsstraff för böter. Verkställs sanritidigt flera fängelsestraff, skallvid tillämpning av 6§ hänsyn tas till den sammanlagda fängelsetiden. Somfängelse anses härvid även förvandlingsstraff för böter. Ingår bland de straffsom verkställs sådant straff som avses i 6§ tredje meningen fårvillkorlig frigivning inte ske förrän verkställigheten har pågått minst den tidsom svarar mot detta straff. Säsom avtjänad tid räknas även tid varunderstraffet skall anses verkställt pä grund av domstols förordnande som i 33 kap,5-7 §§ säg. Dennalag träder i kraft . 'Senaste lydelse 1979:680. 2 Senaste lydelse 1974:205. Lag om ändring 1 lagen (1974:202) om beräkning avstrafftid m. m. Härigenom föreskrivs att 12, 13, 20 och 21 §§ lagen(1974:202) om beräkning av strafftid skall ha nedan angivna lydelse. Om särskilda skäl föreligger medhänsyn fill den dömdes hälsotillstånd, arbets- eller utbildningsförhållandeneller andra omständigheter, får på ansökan av den somdömts till fängelse och icke är häktad bevilja uppskov med verkställighetenunder , högst från den dag då domen enligt vad ovan år föreskriveti denna lag får verkställas. Föreligger synnerliga skäl fär uppskov beviljasunder ytterligare högst . Kvinna som är havande eller ammar barnfär beviljas uppskov under tid som prövas skälig. Uppskov får ej beviljas, om detfinns skälig anledning antaga att den dömde avviker. Uppkommer anledning tillsådant antagande sedan uppskov beviljats, skall beslutet återkallas. Visar den dömde innan verkställigheten börjat att hangivit in ansökan om uppskov och har ej uppskov tidigare sökts i målet, skallverkställigheten anstå i avvaktan på beslut. Visar den dömde att han har gett in ansökan om uppskovsist den dag då han enligt 10 § första stycket senast skulle ha inställt kriminalvårdsanstalt och har uppskov inte tidigare sökts i målet, skallverkställigheten anstå i avvaktan pä beslut. Har någon dömts till fängelse och visar han innanverkställigheten börjat att till regeringen ingivits ansökan att han av nådskall befrias från straffet eller få detta utbytt mot böter ellerdisciplinstraff, villkorlig dom, skyddstillsyn eller överlämnande tillsärskild vård, skall, om han ej är häktad eller intagen i kriminalvårdsanstaltsamt nåd ej tidigare sökts i målet, verkställigheten anstå i avvaktan päregeringens beslut med anledning av ansökningen. Detta gäller dock ej, om detfinns skälig anledning antaga att den dömde avviker. Visar den som har dömts till fängelse att en ansökan omatt han av nåd skall befrias från straffet eller få detta utbytt mot bötereller disciplinstraff, villkorlig dom, skyddstillsyn eller överlämnande tillsärskild vård har getts in till regeringen sist den dag då han enligt 10 § förstastycket senast skulle ha inställt sig vid kriminalvårdsanstalt, skallverkställigheten anstå i avvaktan på regeringens beslut med anledning avansökningen. Detta gäller dock inte om den dömde är intagen i häkte ellerkriminalvårdsanstalt, om nåd har sökts i målet eller om det finnsskälig anledning antaga att den dömde avviker. 'Senaste lydelse 1979: 692. 11 1981/82. JuU 1981/82:51 4 För den som har börjat undergå För densom har börjat undergå fängelse skall kriminal- fängelse skall kriminal- värdsstyrelsen så snart det kan ske vårdsstyrelsen så snart det kan ske fastställa dagen för strafftidens slut. fastställa dagen för strafftidens slut. Översfiger strafftiden , Översfiger strafftiden , skall styrelsen även ange den eller skall styrelsen även ange den eller de dagar, som är av betydelse för de dagar, som är av betydelse för tillämpning av bestämmelserna i tillämpning av be- om villkoriig frigiv- stämmelser om villkoriig frigivning, ning, samt den strafftid som dä samt den strafftid som då återstår, återstår. fär överlåta åt tjänstemäninom kriminalvården att meddela beslut enligt första stycket. Näromständigheterna ger anledning till det, får eller,enligt styrelsens bestämmande, tjänstemän inom kriminalvården ändra ett beslutenligt första stycket. Kriminalvårdsstyrelsenkan ändra vad en tjänsteman inom kriminalvärden har beslutat med stöd av andraeller tredje stycket. Förekommer till verkställighet Förekommertill verkställighet fängelse , skall fängelse , skall vid beräkning av strafftiden om- vid beräkning av strafftiden om räkning ske till dagar, därvid månad räkning ske till dagar, därvid månad skall anses utgöra . An- skall anses utgöra . An talet dagar skall läggas till den dag talet dagar skall läggas till den dag från vilken tiden räknas. frän vilken tiden räknas. Skall tid för fängelse räknas efter månad eller år,skall den dag som genom sitt tal motsvarar den frän vilkenstrafftiden räknas anses som slutdag. Finns ej motsvarande dag i slutmånaden,skall den månadens sista dag anses som slutdag. Ingår även dagar i tiden, skallantalet dagar läggas till slutdagen för den övriga tiden. Ärtiden för fängelse bestämd endast , skall antalet dagar läggas till dendag från vilken tiden räknas. Uppkommervid beräkning av tid för fängelse del av månad, anses månaden utgöra trettiodagar. Del av dag bortfaller. Denna lag träder i kraft den 1 juli 1982.1 denutsträckning det behövs för tillämpningen av 26 kap. 6 och 8 §§ iden lydelse paragraferna erhåller enligt lagen (1982:000) om ändring ibrottsbalken, fär 20 och 21 §§ tillämpas redan före ikraftträdandet. Senaste lydelse 1979:692. JuU 1981/82:51 5 I motion 1981/82:2392 av ()hemställs att avslår den föreslagna ändringen av 26 kap. 6 och 8§§brottsbalken. I motion 1981/82:2424 av m. fl. (m)hemställs att avslår propositionen såvitt avser förslaget tilllagändringar beträffande minskning av minimitiden för verkställighet av straff. Den tillkallade fängelsestraffkommitténavlämnade delbetänkandet (SOU 1981:92) Villkoriig frigivning. 1betänkandet lades fram bl. a. förslag till ändrade regler om villkorligfrigivning. Ett av förslagen rör den tid som minst skall avtjänas ikriminalvärdsanstalt innan villkorhg frigivning får äga rum. Detta förslagligger till grund för de i propositionen föreslagna ändringarna i brottsbalkenoch därtill anknytande regler om beräkning av strafftid. Under ärendetsberedning i har samråd skett med riksåklagaren,och kriminalvårdsnämnden. Deövriga förslag som lades fram i kommitténs betänkande har remissbehandlats ochbereds f. n. i . Ipropositionen läggs också fram förslag till andra ändringar i reglerna omberäkning av strafftid. De grundar sig på en remissbehandlad framställningfrån . I propositionen föreslås en ändring av reglerna ibrottsbalken om villkorlig frigivning. Den föreslagna ändringen innebär attden tid som minst skall ha avtjänats i kriminalvårdsanstaU innan sådanfrigivning får äga rum sänks från . Vidare föreslås vissaändringar i lagen (1974:202) om beräkning av strafftid m.m. av innebörd att ingivandeav ansökan om nåd eller om uppskov med avtjänande av fängelsestraff för den sominte är häktad eller intagen i kriminalvårdsanstalt inte som automatisktskall utgöra hinder mot verkställighet, om ansökan kommer in efter den dag dåden dömde skulle senast ha inställt sig vid kriminalvårdsanstalt. Lagändringarna föreslåsträda i kraft . De grundläggande bestämmelserna om villkorligfrigivning finns i 26 kap. . De nuvarande principerna förvillkorlig frigivning lades fastår 1965 och kan sägas vila på två grunder. JuU 1981/82:51 6 attförkorta tiderna för vistelse i därigenom kunna minskafängelsestraffets skadeverkningar för den intagne. Den andra är tanken att mangenom vissa åtgärder såväl inför frigivningen som under den närmaste tidendärefter skall skapa bättre möjligheter till ett laglydigt liv för den dömde. Reglernaom villkorlig frigivning innebär i huvudsak att den som undergår fängelse påviss tid får friges villkorligt sedan två tredjedelar av strafftiden haravtjänats. Om särskilda skäl föreligger får villkorlig frigivning ske efterhalva strafftiden. Frigivning fär dock f. n. inte ske förrän verkställigheten harpågått . Vid villkorlig frigivning skall för den frigivnefastställas en prövotid av minst ett och högst , eller omstraffåterstoden överstiger , högst . skall denfrigivne i regel stå under övervakning. Förslageti propositionen innebär att minimitiden för verkställighet i anstalt skallsänkas . Som förut sagts bygger förslaget i denna del påfängelsestraffkommitténs betänkande om villkorlig frigivning m. m. Kommitténhar uttalat sig för att institutet villkorlig frigivning bör behållas, dock medvissa ändringar. Sålunda har föreslagits - utöver en sänkning av minimitidenför vistelse i anstalt att villkorlig frigivning efter halva strafftidenskall bli regel för de flesta fall. båda motioner som har väckts i ärendet begärs avslag på förslaget att sänkaminimitiden för villkorlig frigivning. I motion 2392 pekas bl. a. på attförslaget innebär att brottens straffvärde sänks "bakvägen" på ettsätt som rimmar illa med brottsutvecklingen i landet. Imotion 2424 anförs betänkligheter mot att förslaget inte har remissbehandlatspå vedertaget sätt. Motionärerna anser f. ö. att det i propositionen inte harframförts några bärande skäl till att nu avkorta längden av frihets-berövandenavid korta straff om tre eller . Enligt motionärerna räcker detinte att som skäl för förslaget åberopa enbart den nuvarande besvärligabeläggningssituationen vid kriminalvårdens anstalter. Utskottetanser för sin del att det förslag om en sänkning av minimitiden för villkorligfrigivning som läggs fram i propositionen står i god överensstämmelse med denallmänt erkända inriktningen för kriminalpolitiken som innebär att man avhänsyn till frihetsstraffens skadeverkningar för de dömda i stor utsträckningbör sträva efter att inte bara minska.antalet frihetsberövanden utan ocksåavkorta längden av de frihetsberövanden som ändå mäste göras. Enligt utskottetsmening kan det föreliggande förslaget inte anses vara ägnat att försvaga denallmänpreventiva funktionen hos de relativt korta fängelsestraff som det härgäller; sådana förhållandevis blygsamma skillnader i strafftidens längd sområder mellan den nuvarande och den föreslagna ordningen har knappast någonsjälvständig betydelse för allmänpreventionen. I detta sammanhang villutskottet understryka att avsikten inte är att lagändringen skall påverkadomstolarnas straffmätningspraxis. Någon anledning att befara att så sker anserutskottet inte heller föreligga. JuU 1981/82:51 7 Säsom har anförts i årets budgetproposition (prop.1981/82:100 bil. 5, s. 32 och 76, jfr JuU 1981/82:44 s. 3) ärbeläggningssituationen vid kriminalvårdens anstalter f. n. oroande. Enligt deberäkningar som anges i förevarande proposition skulle de nu föreslagnaändringarna i reglerna om villkorlig frigivning vara ägnade att medföra enminskad beläggning inom kriminalvården med motsvarande ca 75 anstaltsplatser omåret. Enligt utskottets mening kan detta förhållande inte frånkännas betydelsevid bedömningen av förslaget i propositionen. mening är förslaget från både principiella och praktiska synpunkterav ganska begränsad karaktär, och det aktualiserar därför intekriminalpolitiska överväganden av sådant slag som påfordrar remissbehandling isedvanlig ordning. Med hänsyn härtill och mot bakgrund av de akuta problem somden nuvarande beläggningssituationen inom kriminalvården ger upphov till anserutskottet att den förtursbehandling som ärendet har fått av regeringen intekan föranleda några invändningar. Sammanfattningsvisanser utskottet att de i propositionen föreslagna ändringarna i brottsbalkenoch därtill anknytande ändringar i 20 och 21 §§ lagen om beräkning av strafftidm. m. bör genomföras. Utskottet avstyrker därmed bifall till motionerna 2392och 2424. Utskottettillstyrker de övriga i propositionen föreslagna ändringarna i lagen omberäkning av strafftid m. m. Utskottets hemställan Utskottet hemställer 1. att med avslag på motionerna1981/82:2392 och 1981/ 82:2424 antar a) det genom proposition1981/82:153 framlagda förslaget till lag om ändring i , b) det genom propositionenframlagda förslaget till lag om ändring i lagen (1974:202) om beräkning avstrafftid m. m. beträffande 20 och 21 §§, 2. att antar det under moment 1 nämndaförslaget till lag om ändring i lagen (1974:202) om beräkning av strafftid m. m. i den mån det inte omfattas av utskottets hemställan i det momen tet. JuU 1981/82:51 8 Närvarande:Bertil (), (), (), (), LillyBergander (s), i (s), (), EllaJohnsson (c), (), (), MargaretaAndrén (fp), (), () och (). Reservatlon(mom. 1) BertilLidgard (m), () och () anser dels att den del av utskottets yttrande som börjarpä s. 6 med "Utskottet anser" och slutar på s. 7 med "strafftidm. bort ha följande lydelse: Såsomhar anförts i årets budgetproposition (prop. 1981/82:100 bil. 5, s. 32 och 76,jfr JuU 1981/82:44 s. 3 och 21) är beläggningssituationen vid kriminalvårdensanstalter f.n. oroande. Förhållandet leder till stora påfrestningar förkriminalvärden och motverkar det kriminalpolitiska behandlingsarbetet; deansträngda förhållandena drabbar både kriminalvärdens personal och de dömda. Motden nu angivna bakgrunden anser utskottet det angeläget att statsmakterna påolika sätt försöker bemästra situationen. Den närmast till hands liggandeåtgärden är givetvis - såsom också sker - att kriminalvården tillförs ökaderesurser. Även andra vägar bör emellertid prövas, såsom att utnyttja detbefintliga platsbeständet mera rationellt. Ett exempel på strävanden i sådanriktning utgör det ADB-baserade förelägganderegister som man inomkriminalvårdsstyrelsen har böljat lägga upp; genom det nya systemet tordeomkring 60 årsplatser kunna sparas. Ytteriigare besparings-ochrationaliseringsvinster kan göras vid genomförande av de i propositionenföreslagna ändringarna i 12 och 13 §§ lagen om beräkning av strafftid m.m.Enligt beräkningar torde det härigenom vara möjligt attvinna sammanlagt ca 150 årsplatser. Utskottetanser däremot att det inger allvarliga betänkligheter att söka lösa beläggningssituationengenom förändringar i den lagstiftning som rör påföljdssystemet. Lagstiftningenpä detta område måste framgent liksom vara grundad pä noggrannarättsliga och kriminalpolitiska överväganden. Det är av stor vikt attlagstiftningen är väl förankrad i det allmänna rättsmedvetandet och attförändringar i den inte påverkas av sådana ovidkommande faktorer somtillgängen på anstaltsplatser inom kriminalvården. Deti propositionen framlagda förslaget att sänka minimitiden för villkorlig frigivningfrän kan visserligen i förstone synas som en reform avbegränsad karaktär. Förslaget innebär emellertid, om det genomförs, en ganskabetydande förkortning av frihetsstraffets längd för de omkring 1000 personersom påböijar avtjänande av straff på tre JuU 1981/82:51 9 månadersfängelse och även för de omkring 500 personer som påböljar avtjänandetav fyra månaders fängelse. Förslaget innebär enligt utskottets mening från bådeprincipiella och praktiska synpunkter en genomgripande förändring avpåföljdssystemet. Att såsom här har skett föreslå sådana förändringar utan attfrågan har beretts på i lagstiftningssammanhang sedvanligt sätt framstår förutskottet som så anmärkningsvärt att förslaget redan på grund härav böravslås. Härtillkommer att det i propositionen inte har anförts några från rättsliga ellerkriminalpolitiska synpunkter bärande skäl för att förkorta längden avfrihetsberövandena vid straff om tre och fyra månaders fängelse. sagt får lagstiftningen rörande påföljdssystemet inte, somuppenbarligen är fallet i detta ärende, styras av tillgången på anstaltsplatserinom kriminalvården. Vadnu har anförts innebär att utskottet kan instämma i den uppfattning som liggerbakom yrkandena i motionerna, nämligen att förslaget i propositionen omsänkning av minimitiden för villkorlig frigivning är sä illa underbyggt attdet inte kan godtas. Utskottetavstyrker således bifall till förslaget till lag om ändring i samttill de därtill anknytande föreslagna ändringarna beträffande 20 och 21 §§lagen om beräkning av strafftid m. m. De ändringar i övrigt somföreslagits i den sistnämnda lagen tillstyrks. dels att utskottets hemställan under moment 1 bortha följande lydelse: 1. att med anledning av motionerna 1981/82:2392och 1981/82:2424 avslår a) det genom proposition1981/82:153 framlagda förslaget till lag om ändring i , b) det genom propositionenframlagda förslaget till lag om ändring i lagen (1974:202) om beräkning avstrafftid m. m. beträffande 20 och 21 §§.