bet · G501JoU36 · 1981-12-31 00:00:00 — Som förutsättning för ingripanden enligt paragrafen skallsåledes enbart gälla att skogsbeståndet ar överårigt och markensvirkesproducerande förmåga tas till vara endast i ringa utsträckning. Förslaget att ålägga skogsägarna en generellavverkningsskyldighet kan föredraganden däremot inte biträda. Föredraganden ärinte heller beredd JoU 1981/82:36 11 attbiträda ett förslag som fört fram i sitt remissyttrande om entemporär skyldighet att utföra tidigare gallringar. Vidare avvisas tanken på s.k. obligatoriska skogsbruksplaner, som föreslagits bl. a. av två utredningsledamöteri en reservation. Skälen för dessa ställningstaganden redovisas utförligt pås. 11 12 i propositionen. Iövrigt lämnas i propositionen informafion om planerade ändringar iverkställighetsföreskrifterna till skogsvårdslagen. a. aviseras en ändringsom innebär att ransoneringsföreskrifter i huvudsak blirfillämpliga först om brukningsenhetens produktionsförmåga översfiger 200 mskper år, i stället för nuvarande gräns 'sk. I motion 2464, yrkandena 2 och 3 samt 2484yrkandena 3 och 4 förordas en generell, lagstadgad avverkningsskyldighet ochtemporär gallringsskyldighet i enlighet med utredningens, respektiveskogsstyrelsens förslag. Vidare föreslås i motion 877 yrkande 1 och motion 2484yrkande 5 obligatoriska skogsbmksplaner samt yrkande 6 i motion 2484 vissföljd-lagstiftning om åläggande för skogsägaren att följa planen. Denfristående mofionen 2075 (yrkandena 15) omfattar dels förslag som motsvarar deovan redovisade yrkandena i mofion 2484, dels yrkande om ändring av 6 §skogsvårdslagen som motsvarar regeringsförslaget (yrkande 3). Utskottet fillstyrker för sin del förslaget tilländring av 6 § skogsvårdslagen som redovisats ovan. Härigenom är syftet medyrkande 3 i motion 2075 tillgodosett, och motionen påkallar i denna del ingenvidare åtgärd. Detta gäller även motion 2464, yrkande 3 i motsvarande del. Utskottetansluter sig vidare till propositionens uttalanden rörande de nackdelar frånbåde praktisk och principiell synpunkt som är förenade med en lagstadgadavverkningsskyldighet av det slag som utredningen föreslagit. Som föredragandenanfört skulle en regel av detta slag leda till ett avsevärt administrativtmerarbete, som inte står i rimlig proportion till de eventuella effekterna påvirkesutbudet. Syftet med den föreslagna avverkningsskyldigheten bör kunnatillgodoses genom andra typer av åtgärder som redan vidtagits eller somomfattas av den nu aktuella propositionen. I fråga om förslaget om temporärgallringsskyldighet har i propositionen framhållits att en sådan åtgärd inteskulle få någon avgörande betydelse för skogsindustrins virkesförsörjning.Utskottet delar denna uppfattning. Det s. k. klenvirkesstödet bör f. ö. kunnamedverka till en ökad aktivitet i fråga om tidiga gallringar. Närdet gäller kravet på obligatoriska skogsbruksplaner bör, som ocksåföredraganden gjort, framhållas att det inte finns någon ovilja från skogsägarnassida mot att upprätta skogsbmksplaner. Snarare är det så atl personalresursernaför planframställning begränsar möjligheterna att tillgodose efterfrågan påsådana planer. I årets budgetbehandling (JoU 1981/82:21 p. 22) har ocksåbeslutats om ökade bidrag fill bl. JoU 1981/82:36 12 bruksplaneroch ökade skogsinventeringar. Som förutsättning för statsbidrag tillskogsvårdsåtgärder krävs i princip att det finns eller upprättas skogsbruksplanom den aktuella fastigheten har en skogsproduktion av viss betydelse. Utskottetkan inte finna någon anledning till att man av principskäl driver kravet påskogsbruksplaner längre än så. Detanförda innebär att utskottet instämmer i propositionens uttalanden rörandetillämpningen av skogsvårdslagen m. m. och avstyrker mofionerna 877, yrkandeI, 2464, yrkande 2 och yrkande 3 i återstående del, 2484, yrkandena 3 6 samtmotion 2075, yrkandena 12 och 45. Vidare avstyrks motion 2483 såvitt avseravslag på förslaget om ändring av 6 § skogsvårdslagen. Inyssnämnda motion förordas vidare en ändring av 136 a § byggnadslagen sominnebär att man avskaffar den del av stadgandet som avser regeringens prövningav fillkomst och lokalisering av vissa industriföretag som har stor betydelseför virkesförsörjningen. Syftet med förslaget är enligt motionären att demarknadsekonomiska krafterna bör fritt få påverka skogsindustrinsstrukturomvandling. Härigenom skulle skogsindustrins orationella delarförsvinna och balans uppstå mellan tillgång och efterfrågan på virkesråvara. Utskottetanser det för sin del inte rimligt att statsmakterna i det läge som f. n. råderinom skogsnäringen skulle avhända sig ett så viktigt industripo-lifisktstyrmedel som den nu aktuella prövningsregeln. Motionen avstyrks även i den delsom avser ändring av 136 a § byggnadslagen. Utskottet behandlar under denna mbrik två motioneroch ett motionsyrkande som bl. a. berör anmälningsskyldigheten vidskogsavverkning och vissa frågor rörande naturvårdshänsyn i skogsbmket. Imotion 877, yrkande 3, hemställs att som sin mening ger regeringentill känna "vad som i övrigt anförts i motionen". Av motionen framgårinte direkt vilka delar av densamma som åsyftas härmed. Det kan antas attyrkandet hänför sig lill ett avsnitt med rubriken ,där mofionärerna framhåller att vissa inslag i det moderna skogsbruket innebärrisker som inte utretts fillräckligt. a. nämns inplanteringen av främmandeträdslag, intervallgödslingen och uppkomsten av stora monokulturer. Dessainslag måste enligt motionen följas med stor uppmärksamhet. Ävenmotion 2463 kan sägas beröra vissa miljö- och naturvårdssynpunkter påskogsbmket. a. framhålls att en ökad lövträdsinblandning kan motverkaförsurningen. Dessutom ger lövträd mera energi per tidsenhet vid förbränning.Enligt motionen bör skogsvårdslagen och dess tilllämpning ändras så att ennaturlig lövträdsinblandning räknas som ett lämpligt inslag i skogen. JoU 1981/82:36 13 Utskottet får erinra om att skogspolitiskabeslut bl. innebar att produktionen av barrträdsvirke skulle utgöra den heltövervägande delen av verksamheten. Den dåvarande volymandelen lövträd borde bibehållas.Enligt vad utskottet erfarit föreligger vissa svårigheter att hållalövträdsinblandningen nere på den nivå som avsågs med det skogspolitiskabeslutet. I vart fall torde inga särskilda åtgärder i form av lagstiftning e.d. behövas för att man skall bibehålla en lämplig volymandel lövträd i skogsbruket.I sammanhanget bör vidare erinras om att nyssnämnda skogspolitiska beslutinnebar att särskilda regler infördes om skogsbmkets hänsyn fill naturvårdenoch andra allmänna intressen. Dessa regler har betydelse inte minst i fråga omde företeelser inom det moderna och högmekaniserade skogsbmket som berörs imotionerna. När det gäller inplantering av främmande trädslag anförs i den nubehandlade propositionen (s. 14) att man även i fortsättningen bör iakttaförsiktighet vid användningen av contortatall för anläggning av ny skog, ävenom erfarenheterna är goda. Det är enligt föredraganden bl. a. avnaturvårdsskäl angeläget att en begränsning av de enskilda föryngringsytornasstorlek eftersträvas. Isammanhanget bör vidare nämnas att utskottet i sitt betänkande JoU 1981/82:35om åtgärder mot försurningen diskuterar vissa frågor om sambandet mellanminskad försurning och lövträdsinblandning i skogen. a. påpekas attforskning och försöksverksamhet pågår på förevarande område. Utskottethar vidare, i anslutning lill nu aktuella motioner och vissa uppgifter imassmedia, funnit anledning att beröra vissa påståenden rörande effekterna inaturvårdshänseende av det beslutade 15-årsprogrammet förersättning av glesa skogar, vilket redovisats i det föregående. I vissasammanhang har farhågor framförts för att programmet skulle utgöra ett hot motkulturlandskapet, innefattande hagmarker och andra från kultur- ochnaturvårdssynpunkt värdefulla områden. Emellertid är, som också framhålls ipropositionen (s. 8) de skogar som berörs av programmet huvudsakligen belägna iNorrland och består av barrträd. Vid de arealberäkningar som gjorts förprogrammet har områden som är av särskilt intresse av naturvårds- ellerkulturminnesvårdsskäl frånräknats. Dessa bedömningar står i överensstämmelsemed förarbetena fill skogspolifiska beslut, där det bl. a. slogs fastatt hagmarksliknande områden i omedelbar anslutning till jordbruksbebyggelseingår som en naturiig del i kulturmiljön och att de i allmänhet inte skallbehöva utnyttjas för skogsproduktion (prop. 1978/79:110 s. 23 f). Av sistnämndaproposition framgår vidare att nu berörda hänsynstaganden skall beaktas viddefinitionen av begreppet skogsmark, som ånger gränserna för skogsvårdslagenstillämpningsområde. Meddessa uttalanden föreslår utskottet att motion 877 yrkande 3 och mofion 2463lämnas utan åtgärd från sida. JoU1981/82:36 14 1 motion 1038 anförs attbestämmelserna om anmälningsskyldighet till skogsvärdsstyrelsen vidskogsavverkning som f. n. gäller vid slutavverkning omfattande minst 0,5hektar kan innebära vissa praktiska svårigheter för skogsägaren. Enligtmotionen borde det vara möjligt att avskaffa eller i vart fall nyanseraanmälningsplikten. Enligt gällande principer om kompetensfördelningen påskogslagstiftningens område ankommer det i första hand på attta inifiativ i hithörande frågor. Utskottet har inte funnit anledning attförorda någon översyn av bestämmelserna om anmälningsskyldighet och avstyrkersåledes mofion 1038. 1. beträffandeskogspolitiken och virkesförsörjningen m. m. a) att med avslag på motion1981/82:2484 yrkandena 1 och 2 lämnar utan erinran vad i propositionen anförtsom skogspolitiken och virkesutbudet, b) att som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört om överlämnande av motion1981/82:2075 yrkande 11 samt motion 1981/82:2443 yrkande 1 och yrkande 3 imotsvarande del till kommittén (Jo 1981:05) om förbättrad fas-fighetsstmkturinom jordbmket och skogsbruket, c) att lämnar motion1981/82:2443 yrkande 2 utan vidare åtgärd, 2. beträffandedet statliga ekonomiska stödet till skogsbruket m. m. a) att riksdagenavslår motion 1981/82:877 yrkande 2, motion 1981/82:2075 yrkande 10 och mofion1981/82:2464 yrkande 1, b) att lämnar motion1981/82:1450 utan vidare åtgärd, c) att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört om överlämnandeav motion 1981/82:2443 yrkande 3 i återstående del och yrkande 4 tillallmänningsutredningen (Jo 1979:04), 3. beträffandeändring av 6 § skogsvårdslagen a) att riksdagenmed bifall till regeringens förslag och med avslag på motion 1981/82:2483 imotsvarande del antar förslaget fill lag om ändring i skogsvårdslagen(1979:429), b) att riksdagenlämnar motion 1981/82:2075 yrkande 3 och motion 1981/82:2464 yrkande 3 imotsvarande del utan vidare åtgärd, 4. beträffandeändring av 136 a § byggnadslagen attriksdagen avslår motion 1981/82:2483 i återstående del. JoU 1981/82:36 15 5. beträffande lagstadgad avverkningsskyldighet ochtemporär gall ringsskyldighet m. m. att med avslagpå motion 1981/82:2075 yrkandena 45, motion 1981/82:2464 yrkande 2 och yrkande3 i återstående del samt motion 1981/82:2484 yrkandena 34 lämnar utan erinranvad i denna del av propositionen anförts om till-lämpningen av skogsvårdslagenm. 6. beträffandeobligatoriska skogsbruksplaner m. m. att med avslagpå motion 1981/82:877 yrkande I, motion 1981 /82:2075 yrkandena 1 -2 och motion1981 /82:2484 yrkandena 5 6 godkänner vad i denna del av propositionenanförts om tillämpning av skogsvårdslagen m. m., 7. beträffandevissa övriga frågor a) att avslår mofion 1981/82:1038, b) att lämnar motion 1981/82:2463 utan vidare åtgärd, c) att lämnar motion 1981/82:877 yrkande 3 utan vidare åtgärd. Närvarande:Swante ()*, (), (), HansWachtmeister (m), (), ()*, (),(), (), (), EssePetersson (fp), (), ()*, () och (). *Ej närvarande vid betänkandets justering. 1.Skogspolitiken och virkesförsörjningen (mom. 1 a) , , ,, , och (allas) anser att dels den del av utskottets yttrande på s. 7 sombörjar med "Utskottet vill" och slutar med "andra åtgärder"bort ha följande lydelse: JoU 1981/82:36 16 Utskottet ansluter sig till uttalandena i motion2484 om den stora betydelse som skogsnäringen har för våra exportinkomster,för sysselsättningen och för den regionala balansen m. m. De borgerligaregeringarnas skogspolitik har enligt utskottets mening inte i tillräcklig gradinriktats på åtgärder för att ta till vara skogsnäringens möjligheter att främjadess utveckling. Som mofionärerna anfört har de för låga avverkningarna och dendärav följande råvarubristen lett till förlorade exportinkomster på åtskilligamiljarder . Till detta kommer att tusentals människor i onödan harförlorat sina jobb ofta på orter utan möjligheter till altemafivsysselsättning. Denna situation är naturligtvis särskilt allvarlig med hänsyntill den besvärliga ekonomiska situation som landet befinner sig i. Problemenmed de låga avverkningarna har belysts både av i denpreliminära nationalbudgeten och i avstämningen av långtidsutredningTillväxt eller stagnafion (SOU 1982:14). Dåskogsindustrins konkurrenskraft har stärkts kommer dettatillsammans med en uppgång i den internationella konjunkturen att gemöjligheter till betydande exportökningar . Att inteutnyttja denna möjlighet skulle vara samhällsekonomiskt mycket kostsamt. Vår bedömningär emellertid att det är stor risk att de åtgärder som vidtagits föratt stimulera virkesutbudet kommer att visa sig otillräckliga för attsäkerställa skogsindustrins virkesbehov. Mot den bakgrunden noterar utskottet medtillfredsställelse att regeringen i propositionen slår fast skogsnäringensstora betydelse och att den produktiva skogsmarken skall utnyttjas aktivt ochrationellt, givetvis med hänsyn fill berättigade naturvårdsintressen.Regeringen säger vidare att skogen och skogsmarken är en viktig nationellresurs och att det är ett samhällsintresse att den utnyttjas på ett rafionelltoch riktigt sätt. Ipropositionen konstateras att det finns skogsägare som inte kan eller villställa upp på ett aktivt bmkande trots att skogstillståndet på derasfastigheter skulle möjliggöra detta. Om detta sägs att det är ett uppträdandesom samhället inte kan acceptera. Utskottet delar denna uppfattning. Deåtgärder som regeringen föreslår för att förbättra situationen i skogsbmket äremellertid inte tillräckliga för att uppfylla de ambitioner och krav som nyssbeskrivits. Utskottet redovisar i detta sammanhang sin syn på regeringensförslag i fråga om avverkningsnivå m. m. I det följande (reservationerna 2 och45) återkommer utskottet till de åtgärder i övrigt i fråga om statligt stödtill skogsbruket, lagstiftning rörande avverkningsskyldighet m. m. somutskottet finner nödvändiga för att förbättra virkesförsörjningen. Utskottetanser för sin del när det gäller avverkningsnivån att utredningens andraalternativ är det intressantaste. Virkesbalansen för detta alternativ visaratt råvamunderlaget kan förbättras med per årutan att den långsiktiga virkesförsörjningssituationen påver- JoU 1981/82:36 17 kas.Mot slutet av den lOO-årsperiod beräkningarna avser uppnäs t. o. m. enmarginell ökning av virkesfillgången jämfört med alternativ 1. Det visar attdet finns utrymme för kraftfulla åtgärder för att få fram mera virke för att sålångt konjunkturerna medger utnyttja möjligheterna atl öka skogsindustrinsexport. Detta är ett mycket viktigt konstaterande med tanke på landetsbesvärliga ekonomiska situation och det stora behovet av ökade exportinkomster.Det ger en ökad flexibilitet åt den ekonomiska politiken som det enligtutskottets mening vore direkt felaktigt att inte utnyttja. Utskottetdelar inte regeringens uppfattning att det skulle behöva byggas upp nyavverkningskapacitet och ny industrikapacitet för att ta till vara denvirkesmängd som alternativ 2 innebär. Det är väl känt att arbetslösheten blandskogsarbetarna är hög och att det finns en stor outnyttjad kapacitet inomskogsindustrin. Dessutom är det så att den balans mellan virkesbehov ochvirkestillgång som virkesförsörjningsutredningen anser vara för handen i sittalternativ 1 är beräknad på ett genomsnitfiigt kapacitetsutnyttjande iindustrin på . Det förutsätter att kapaciteten utnyttjas till närefterfrågan på industrins produkter så medger. Utskottet föreslår attriksdagen med anledning av motion 2484 yrkande 1 godkänner vad utskottetanfört om skogspolitiken och virkesförsörjning en. Idet här sammanhanget vill utskottet också kommentera utredningens bedömning avtveksamma virkestillgångar. drar medutgångspunkt från vissa schablonberäkningar slutsatsen att IO % avvirkestillgången i område 1,av virkestillgången i område 2 och av virkestillgången iområde 3 är vad man betecknar som tveksamma ur ekonomisk synpunkt. Utskottet vill starkt ifrågasätta dessa beräkningar eftersom de bygger på en otillräcklig analys av skogsnäringens ekonomi. Schablonberäkningen innebär i princip att man för hela lOO-årsperioden räknar bort kvantiteter som inte ger ett positivt rånetto vid priser och kostnader. Man bortser således från möjliga förändringar av mark nadsläget och från flexibiliteten i avverkningsmöjligheterna enligt skogs vårdslagen och enligt skogspolitiska beslut. Iavvaktan på betydligt mer ingående analyser av skogsnäringens ekonomi kanutskottet inte acceptera att betydande virkestillgångar avräknas frånvirkesbalansen såsom ekonomiskt tvivelaktiga. Vid en sådan analys bör man äventa hänsyn till det ekonomiska stöd som utgår i de aktuella områdena. Utskottetföreslår att regeringen ger i uppdrag att utföra sådana analyserinom ramen för den prognosverksamhet som bedrivs inom styrelsen. anfört med anledning av motion 2484 yrkande 2 bör som sinmening ge regeringen till känna. rfe/5 utskottets hemställan under I a) bort haföljande lydelse: I.beträffande skogspolitiken ochvirkesförsörjningen m. m. JoU 1981/82:36 18 a)att med anledning av regeringens förslag och motion 1981/82:2484yrkandena I och 2 rfe/s godkänner vad utskottet anfört om skogspolitiken ochvirkesförsörjningen, dels som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört om analyser av skogsnäringens ekonomi, 2.Det statliga ekonomiska stödet till skogsbruket (mom. 2 a) , , ,, , och (allas) anser att dels den del av utskottets yttrande på s. 9 sombörjar med "Utskottet erinrar" och slutar med "yrkande I"bort ha följande lydelse: Utskottetanser det, i likhet med vad som anförts i motion 2075, angeläget att man inomramen för en planerad råvaruförsörjning också har fillgång till ekonomiskastyrinstmment för att påverka skogsägarnas avverkningar ochskogsvårdsåtgärder. Utvecklingen har klart visat att enbart ekonomiskastimulanser i form av statsbidrag till skogsägarna inte räcker till. Vad sombehövs är ordenfiiga ekonomiska styrmedel som fungerar som en pådrivande motori framför allt skogsvården och avverkningarna. Utskottet förordar därförinförandet av ett avgifts- och stödsystem. Med ett sådant system uppnåshuvudsyftet med det system för preliminär tillväxtbeskattning som analyseratsav utredningen. Det är dessutom lätt att införa eftersom det bygger på ettbefinfiigt system. Detta system infördes genom höjningen av skogsvårdsavgiftenoch införande av extra avdrag vid beskattning av vissa skogsuttag somgenomfördes fr. o. m. Även gallringsstödet var utformat på detta sätt dåett bidrag utgick för gallringsåtgärder vilket finansierades med en höjdskogsvårdsavgift. Föratt få den avverkningsbefrämjande effekt som eftersträvas måste emellertidnivån höjas både på skogsvårdsavgiften och på stöden. Utskottet avvisaremellertid det nuvarande stödet som utgår i form av ett fidsbe-gränsat extraavdrag för vissa skogsuttag. De nuvarande extra avdragen får anses ha enmarginell effekt. Stödet bör i stället utgå efter avverkning i form av bidragtill återväxtkostnader och produktionsfrämjande åtgärder. Uppbyggt på dettasätt får avgifts- och stödsystemet dels avverkningsbefrämjande effekt genomatt det höjer skogsägarnas rånetto vid avverkning, dels en gynnsam effekt påskogsvården. En långsiktig avverkning på 75 milj. m'sk fömtsätter en bättreskogsvård än . Dessutom verkar en högre skogsvårdsavgiftpådrivande eftersom skogsägaren får incitament att skaffa sig intäkter frånskogen, då den åsamkar honom en fast kostnad. Systemetbör i princip utformas så att ett belopp motsvarande hela eller huvuddelen avde beräknade kostnaderna för återväxtåtgärder och JoU 1981/82:36 19 röjning,minskat med det statliga stödet, tas ut via höjning av skogsvårdsavgiften.Sedan görs alla investeringar i primärproduktionen bidragsberättigade.Avgifterna och stödet bör balansera varandra, för att systemet skall varaneutralt gentemot andra inkomstgrupper. Detföreslagna systemet är enligt utskottets mening nödvändigt för att lösaproblemen med virkesförsörjningen. Systemet har den fördelen att det är enkeltoch att det innebär en utveckling av en redan etablerad politik. En ytterligarefördel med att utveckla ett befinfiigt system är att det sannolikt inte behövsnågra särskilda övergångsbestämmelser. Utskottetföreslår att regeringen återkommer till med förslag om ett avgifts-och stödsystem i enlighet med det anförda. Detta bör ges regeringen till känna. ställningstagande till mofion 2075, yrkande 10, tillgodoses i storutsträckning syftet med mofion 877, yrkande 2, och mofion 2464, yrkande I. dels utskottets hemställan under 2 a) bort haföljande lydelse: 2. beträffande det statliga ekonomiska stödet tillskogsbruket a) att med bifall fill mofion 1981/82:2075 yrkande 10 ochmed anledning av motion 1981/82:877 yrkande 2 och motion 1981/82:2464 yrkande1 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört om ett avgifts-och stödsystem, 3.Ändring av 136 a § byggnadslagen (mom. 4) , och (alla m) anser att dels den del av utskottets yttrande pä s. 12 sombörjar med "Utskottet anser" och slutar med "136 a §byggnadslagen" bort ha följande lydelse: Utskotteterinrar om att 136 a § byggnadslagen kom till i ett läge då lönsamhetenbedömdes som mycket god inom skogsindustrin. Det påverkade expansionslustenoch planerna på utbyggnad av industrin. Dåvarande riksdag ansåg därför att enhård styrning av virkesströmmarna var nödvändig för att förhindra olämpligalokaliseringar och överetablering. Situationen är nu en annan. Vi har inomvissa delar av skogsindustrin en för stor kapacitet i förhållande till möjligavverkning. I delar av landet finns betydande överskott av lövved som ärlämplig för energiproduktion. Förutsättningarna inom skogsnäringen har sedanlagens fillkomst så starkt förändrats att den inte fyller avsett ändamål. Denhar också en rad negativa effekter i olika hänseenden. a. medförprövningen en omfattande byråkratisk hantering som sannolikt, vid en samladbedömning, inte ger ett från samhällets och näringens synpunktfillfredsställande resultat. Som lagen utformats är det vidare prakfisktomöjligt att kontrollera dess efterlevnad. Ännu allvarligare är dockprövningens långsiktiga effekter för JoU 1981/82:36 20 skogsnäringen.Som motionären anfört leder prövningen till en stelhet i planeringen, somhämmar en nödvändig modernisering inom industrin. Nya intressen får svårt attgöra sig gällande inom skogsindustrin. Från regionalpolitisk synpunkt önskvärdalokaliseringar försvåras. Som ett praktiskt exempel på det sist sagda kannämnas att dimensionssammansättningen av skogarna i norra i och försig gör det möjligt att öka kapaciteten inom sågverksindustrin i denna del avlandet. Genom ifrågavarande prövningsregel hindras emellertid en sådankapacitetsökning, med påföljd att sågtimmerdugligt virke används till massaved,något som orsakar ekonomisk förlust både för näringen och samhället. F. ö. kanpåpekas att regeln inte hindrar ett företag som nekats fillstånd till etableringatt anlägga en virkesförbrukande industri utomlands och från vårt landexportera den behövliga råvaran. Utskottethar med det anförda velat framhålla de negativa effekter för skogsnäringen ochsamhället som tillämpningen av 136 a § byggnadslagen kan få. Utskottet delarmotionärens uppfattning att paragrafen bör omarbetas så att den prövningsom avser hushållning med träfiberråvara avvecklas. Detta bör ges regeringentill känna.