bet · G501LU25 · 1981-12-31 00:00:00 — Som familjelagssakkunniga har framhållit är syftetmed underhållsbidragen att tillgodose den bidragsberättigades behov av medelför sin löpande försörjning. Genom sin starka inriktning på ett aktuellt behovskiljer sig fordringar på underhållsbidrag från flertalet andra fordringar. Detunderhållsberättigade barnets intresse av att kunna kräva ut underhållsbidragi efterhand minskas också i de flesta fall genom att det allmänna genombidragsförskott tillförsäkrar barnet pengar för uppehälle. Dennuvarande tioåriga preskriptionstiden i förening med de långtgåendemöjligheterna till avbrott i preskriptionen för med sig att ansvaret för gamlaunderhållsbidrag kan stå kvar . Gjorda undersökningarpekar på att en växande underhållsskuld medför betydande sociala påfrestningarför åtskilliga underhållsskyldiga. Från kronofogdehåll har underremissbehandlingen hävdats att den omständigheten att utmätning har kunnatbegäras bidragsskulder till ansenhga belopp har medverkat tillatt skapa ett betalningsmotstånd hos vissa underhållsskyldiga, vilka på alltsätt söker undvika att erlägga även löpande bidrag. Preskriptionsregler somfår sådana konsekvenser gagnar tydligen inte någon parts intresse. Denu angivna omständigheterna talar enhgt min mening med styrka för attpreskriptionstiden för fordran på underhållsbidrag förkortas och i princip görsabsolut. Också önskemålet att undvika tvister kring äldre rättsförhållandenoch att bespara myndigheterna tidskrävande och oftast resultatlösaindrivningsåtgärder kan åberopas. Å andra sidan får naturligtvis preskriptionsbestämmelsernainte utformas så att de gynnar en gäldenär som avsiktligt försöker undgåbetalning. Detta talar för att man inte inför en alltför kort preskriptionstid.Den tid av som de sakkunniga har förordat finner jag för min del varalämpligt avvägd. I anslutning till frågan om preskriptionstidenslängd diskuterades även en fråga rörande förhållandet mellan preskriptionstidenoch införseltiden. Departementschefen erinrade inledningsvis (prop. 1978/79:12s. 129) bl. a. om att genom införsel får tas ut endast bidragsbelopp som harförfallit till betalning tidigast före början av den kalendermånad undervilken verkställigheten skall ske.. Han uppgav vidare att en remissinstans hadeföreslagit att införseltiden skulle förlängas så att den sammanföll med denföreslagna preskriptionstiden för obetalda underhållsbidrag. Departementschefen,som avvisade förslaget, anförde: Mot förslaget att utvidga införselmöjligheternatill att avse underhållsbidrag som är upp till kan anföras attden underhållsskyldiges situation skulle försämras jämfört med läget . Detkan vidare rent allmänt sättas i fråga om införselinstitutet bör stå öppet förindrivning av LU1981/82:25 11 fordringar som år äldre än (jfr uttalanden avförsta lagutskottet ILU 1951:7 s. 7-9 och föredragande departementschefen iprop. 1963:52 s. 174). Utvidgningen skulle kanske kunna godtas om den förenadesmed den avräkningsordning som har förordats under remissbehandhngen, dvs.avräkning i första hand på löpande underhållsfordran. En sådan ordning hartidigare tillämpats inom införselsystemet men övergavs därför att den ansågs hapåtagliga nackdelar för den underhållsberättigade (se SOU 1964:57 s. 1968:130 s.135 och 136). Det torde med hänsyn till denunderhållsberättigades intresse inte vara lämpligt att , när dessutompreskriptionstiden för fordringen som sådan föreslås förkortad, återgå tilldenna avräkningsordning. En ändring som gäller både omfattningen av deinförselbara underhållsbidragen och avräkningsordningen skulle också innebäraen ganska betydande omläggning av införselsystemet. Tillräckligt underlagsaknas för att pröva om en sådan omläggning är lämplig. Då några mer påtagliganackdelar inte synes föreligga med de nuvarande bestämmelserna förordar jagatt de i varje fall tills vidare får bestå i sak oförändrade. I lagrådsremiss med förslag tillutsökningsbalk angav föredragande departementschefen att några remissinstanserhade ansett att även förmåner vid arbetslöshet borde kunna bli föremål förinförsel och löneutmätning (prop. 1980/81:8 s. 540 och 736). Departementschefenanförde att vissa förmåner vid arbetslöshet numera var av sådan storlek ochkaraktär i övrigt att detta kunde övervägas. Efter samråd med chefen förarbetsmarknadsdepartementet fann emellertid departementschefen det lämpligastatt låta prövningen av frågan anstå i avvaktan på arbetet utredningom en allmän arbetslöshetsförsäkring. - Utredningen kom inte in på frågan isitt betänkande (SOU 1978:45) Allmän arbetslöshetsförsäkring. Försäkringskassornas roll ochuppgifter diskuterades i förarbetena till lagstiftning om underhåll m.m. Familjelagssakkunniga hade i sitt ovan nämnda betänkande lagt fram ettförslag till nytt system för återkrav av bidragsförskott. Förslaget innebar ihuvudsak att bidragsförskotten skulle frigöras från beroendet av fastställtunderhållsbidrag och att skulle få möjlighet attsjälvständigt pröva den underhållsskyldiges förmåga att till det allmännabetala tillbaka utgivna bidragsförskott. Återkrav och återbetalning skulle blien angelägenhet mellan kassan och den underhållsskyldige. Departementschefen ansåg (prop. 1978/79:12 s. 76-78) attdet i och för sig fanns åtskilliga fördelar med förslaget men att starka skältalade för att tiden inte var mogen att genomföra det. Departementschefenanförde i det sammanhanget bl. a. att det gällande bidragsförskottssystemethade brister och att det skulle ses över av en särskild kommitté(ensamförälderkommittén, S 1977:16). Frågan om återkrav av bidragsförskott ienlighet med familjelagssakkunnigas förslag kom upp på nytt i riksdagen.Socialutskottet, som i yttrande till lagutskottet delade departementschefensuppfattning att förslaget då inte borde genomföras, utgick i sitt yttrande frånatt den nämnda LU1981/82:25 12 kommittén skulle ta upp frågan om huråterbetalningsskyldigheten bättre skall kunna anpassa till den faktiskaekonomiska bärkraften hos den underhållsskyldige (SoU 1978/79:2 y, LU1978/79:9). Även när det gällde jämkning av underhållsbidrag hänvisadeföredragande departementschefen (prop. 1978/79:12 s. 120-122) tillfamiljelagssakkunnigas förslag och anförde att det skulle innebära attjämkningsprocesser skulle bli onödiga så långe det inte var fråga om bidrag somlåg över nivån för bidragsförskott. Man skulle också undgå olägenhetenmed den konstlade partsställning som föreligger ijämkningsmålen. F. n. har den underhållsberättigade ofta inget annat intresseav utgången i processen än att förekomma att sätter nerbidragsförskottet med hänvisning till att underhållsbidraget och därmed detallmännas anspråk på återkrav är för lågt. Som jag har konstaterat förut bör emellertid desakkunnigas förslag till nytt återkravssystem inte leda till lagstiftning f. n.Frågan är då om man på annat sätt kan främja de syften som ligger bakomförslaget. Under remissbehandlingen har några instanser föreslagit att försäkringskassaskulle få rätt att uppträda som part gentemot den underhållsskyldige vid avtaloch rättegång om underhållsbidrag upp till bidragsförskottsnivån. Förslaget ärenligt min mening värt att pröva som ett alternativ till den ordning som desakkunniga har föreslagit. Också denna prövning bör emellertid anstå i awaktanbl. a. på den pågående översynen av bidragsförskottslagen. I sammanhanget togs också uppfrågor om försäkringskassornas möjligheter att besluta om eftergift avåterkrav som ett medel att anpassa återbetalningsskyldigheten tillbetalningsförmågan. I betänkande LU 1981/82:2behandlade utskottet två motioner vari begärdes bl. a. utvärdering av reglernaom underhållsbidrag till barn. 1 motionerna gavs exempel på problem som uppståttsedan 1978 års reform av reglerna om underhållsskyldighet trädde i kraft.Därvid pekades bl. a. på att antalet processer inför domstol hade ökat när detgällde fastställande och jämkning av underhållsbidrag. Detta angavs bero på attparterna inte ansåg sig kunna träffa avtal om underhållsbidrag underbidragsförskottsnivån med hänsyn till risken att inte skullegodta avtalet oeh därmed reducera bidragsförskottet. Också administrationen avunderhållsfrågorna togs upp i motionerna. De nya reglerna i förening medanvisningar som utfärdats av hade enligt den ena motionen letttill en kraftig byråkratisering och en ökad administrativ apparat. I den andramotionen framhölls bl. a. att handläggningen blivit mer kostnadskrävande ochkompHcerad och att reglerna inte gett de enhetliga resultat som avsågs. Enligt utskottet fanns skäl som talade för att enutvärdering borde komma till stånd för att kunna bedöma bl. a. i vad månintentionerna bakom lagstiftningen förverkligats. Utskottet fann emellertid attfrågan om en utvärdering var för tidigt väckt. Utskottet hänvisade till att denya underhållsreglerna hade tillämpats under blott och att LU1981/82:25 13 erfarenheterna från tillämpningen således var begränsadeoch inte torde kunna ge underlag för några säkra slutsatser om utfallet avreformen i olika avseenden. När det gällde de frågor rörande handläggningen avunderhållsärenden som tagits upp i motionerna ansåg sig utskottet kunnakonstatera att vissa problem av närmast administrativ natur uppkommit.Utskottet anförde att man i samband med studieresor och våren 1981hade sammanträffat med företrädare för bl. a. socialnämnder samt advokater,vilka därvid framfört kritiska synpunkter på reformen i de avseenden som tagitsupp i motionerna. Enligt utskottets mening kunde emellertid de problem somyppat sig i stor utsträckning förmodas vara av övergående natur. Utskottetframhöll också att de uppgifter som lämnats inte var helt entydiga och attvissa av problemen därför synes kunna hänföras till lokala förhållanden. Medanledning av svårigheterna när det gäller samspelet mellan underhållsreglernaoch lagen om bidragsförskott ville utskottet vidare peka på att sistnämndalagstiftning ses över av ensamförälderkommittén. I sammanhanget framhölls ocksåatt i samarbete med höll på att omarbetariktlinjerna för tillämpningen av underhållsreglerna. Sammanfattningsvis ansåg utskottet att det då inte varmotiverat att företa en sådan utvärdering och översyn som förespråkats avmotionärerna. Med hänsyn till reformens betydelse utgick utskottet från attregeringen följer utveckhngen och tar de initiativ som kan bli erforderliga.Någon åtgärd från sida med anledning av motionerna var enligtutskottet inte påkallad. Riksdagenföljde utskottets förslag och avslog motionerna. (S 1977:16)tillkallades för att göra en översyn av samhällsstödet tillensamstående föräldrar. Enligt direktiven har kommittén i uppgift att klarläggavilka behov av särskilda stödåtgärder som finns för dessa familjerutöver de generellt verkande insatserna för alla barnfamiljer. Utgångspunkten förutredningsarbetet skall vara att stödet skall riktas till barnen. Vidareframhålls i direktiven att syftet med samhällsstödet bör vara att barn tillföräldrar som lever åtskilda och barn vars ena förälder saknas skalltillförsäkras levnadsvillkor som så långt möjligt är likvärdiga dem somtillkommer barn med sammanboende föräldrar. I kommitténs uppdrag ingår att uppmärksamma frågan omavvägningen mellan vårdnadshavarens och den underhållsskyldiga föräldernsförsörjningsinsatser med hänsyn bl. a. till i vilken utsträckning de harutgifter för barnen samt deltar i vården av och omsorgen om dem. Enligtdirektiven måste också en avvägning ske så att största möjliga rättvisa skapasinom LU1981/82:25 14 gruppen föräldrar som lever åtskilda, t. ex. mellanföräldrar som fortsätter att leva ensamma och föräldrar som ingår i nyafamiljebildningar. Detsamma gäller vid jämförelser mellan ensamstående ochsamlevande föräldrar. skedde en reform avreglerna om underhållsskyldighet i och . Etthuvudsyfte med reformen var att underhållsbördan för underhållsskyldiga medsvag ekonomi skulle mildras. Ett annat syfte var att en mer enhetlig bedömningav frågor om underhållsbidrag skulle komma till stånd. Huvuddelen av reformenträdde i kraft den 1 juh 1979. Frågor om underhållsbidrag till barn oeh bidragsförskotthör nära samman. Enligt (FB) skall underhållsbidrag betalas avförälder som inte har vårdnaden om barnet och inte heller varaktigt bortillsammans med det. Vidare skall förålder som har vårdnaden om barnetgemensamt med den andra föräldern utge underhållsbidrag om barnet varaktigt bortillsammans med endast den andra föräldern. Underhållsbidraget fastställsgenom dom eller avtal. Träffas avtal om underhållsbidrag har föräldrarna iprincip full frihet att bestämma bidragets storlek. Det genom dom eller avtalfastställda underhållsbidraget kan sedan, likaledes genom dom eller avtal,jämkas uppåt eller nedåt bl. a. om förhållandena ändras. Underhållsbidragenräknas upp i förhållande till förändringen av basbeloppet enligtlagen (1966:680) om ändring av vissa underhållsbidrag. Bidragsförskott kan enligt närmare bestämmelser i lagen(1964:143) om bidragsförskott utgå till förälder som har vårdnaden om och bortillsammans med barnet. I vissa fall lämnas dock inte bidragsförskott, bl. a.om vårdnadshavaren uppenbarligen utan giltigt skäl underlåter att vidta ellermedverka till åtgärder för att få underhållsbidrag eller faderskap till barnetfastställt. Bidragsförskott utgör av basbeloppet. Vissa undantag finnsdock. Så t. ex. utgår bidragsförskott inte med högre belopp än underhållsbidraget,om det underhållsbidrag som har blivit fastställt uppenbarligen understiger vadden underhållsskyldige bör erlägga i bidrag. Har bidragsförskott utgått skallden underhållsskyldige fortsättningsvis i regel betala underhållsbidraget upptill bidragsförskottsnivån till . Om den underhållsskyldigeinte efter förmåga fullgör denna betalningsskyldighet skall försäkringskassanvidta åtgärder för att driva in fordringen. Därvid kan kassan vända sig tillkronofogdemyndigheten med begäran om införsel eller utmätning. Försäkringskassankan emellertid medge eftergift, dvs. besluta att återkräver gentemot denunderhållsskyldige för det allmännas räkning skall efterges helt eller delvis. LU1981/82:25 15 De motioner som utskottet behandlari detta betänkande tar i huvudsak upp tre frågor, nämligen frågan om enförlängning av preskriptionstiden för fordran på underhållsbidrag, frågan ominförsel i bl. a. arbetslöshetsersättning för sådan fordran samtförsäkringskassornas m.fl. roll vid fastställande av underhållsbidrag. Preskriptionstiden för fordran påunderhållsbidrag ändrades från tio till genom underhållsreform.Rätten att göra gällande fordran på underhållsbidrag, som blivit fastställt genomdorti eller avtal, upphör därmed efter förfallodagen. I princip kanpreskriptionen inte avbrytas. Preskriptionsbestämmelsen innebär bl. a. attförsäkringskassa, som utgett bidragsförskott, inte kan kräva enunderhållsskyldig på underhållsbidrag tillbaka än . Genominförsel får tas ut endast underhållsbidragsbelopp som har förfallit tillbetalning tidigast före början av den kalendermånad under vilkenverkställigheten skall ske. Försäkringskassornasmöjligheter att kräva åter vad somutgått i form av bidragsförskott tas upp i motionerna 520 (m) och 2090 (m).Motionärerna i motion 520 anser att den nuvarande preskriptionstiden på tre årkan synas vara väl kort och de begär förslag till en förlängning av denna. Imotion 2090 framhålls bl. a. att anhopningen av ärenden hos försäkringskassornakan göra att dessa inte hinner med en effektiv kravverksamhet inom preskriptionstidenoch att en femårig preskriptionstid skulle utgöra en lämplig awägning mellansociala hänsyn och nödvändigheten av en effektiv återkravsverksamhet.Motionärerna begär ett riksdagsbeslut i enlighet härmed (yrkande 1). Syftet med motionsyrkandena är således attförsäkringskassornas möjligheter att driva in ersättning för utbetaldabidragsförskott skall öka och att statsverkets kostnader förbidragsförskottssystemet därmed skall minska. Utskottet vill för sin del till en början stryka under attbidragsförskott endast utgår i något över hälften av alla fall då detföreligger skyldighet att utge underhållsbidrag till barn. En ändring avpreskriptionstiden för underhållsbidrag skulle komma att beröra samtligaunderhållsbidrag, således även de många fall då underhållsbidrag betalas direkttill barnet samt underhållsbidrag till make eller frånskild make. Som framgår av redogörelsen ovan (s. 10) för förarbetenatill lagändringar anfördes starka sociala skäl för att förkortapreskriptionstiden till . Vidare framhölls att fordringar påunderhållsbidrag genom sin inriktning på ett aktuellt behov skiljer sig frånflertalet andra fordringar. Önskemålet att bespara myndigheterna tidskrävandeoch resultatlösa indrivningsåtgärder åberopades också. Enligt utskottets meningär de motiv som låg bakom införandet av bestämmelserna om en treårigpreskriptionstid alltjämt bärkraftiga. LU1981/82:25 16 Bestämmelserna har tillämpats iendast . Huruvida den sänkta preskriptionstiden bidragit till attstatsverkets kostnader för bidragsförskotten ökat saknasnärmare utredning om. Med hänsyn till det anförda och med beaktande av att enförlängning av preskriptionstiden också skulle kunna medföra betydandetröskeleffekter anser utskottet att det måste anföras tungt vägande skäl föratt nu ändra preskriptionsbestämmelserna. Motionärerna har till stöd för sina yrkanden endaståberopat skål som berör bidragsförskottssektorn. Några skäl varförpreskriptionstiden skulle förlångas för övriga underhållsbidrag har inteanförts. När det gäller bidragsförskotten har i motionerna inte närmarepåvisats vilka besparingar som skulle uppnås genom en förlängdpreskriptionstid. Utskottet vill med anledning härav erinra om attinförselinstitutet är det mest använda medlet för att driva in obetaldaunderhållsbidrag. Som ovan anförts kan det emellertid endast användasbeträffande fordringar som är högst . För äldre fordringar finnsvisserligen möjlighet att använda löneutmätning av sex månadersamt vanlig utmätning. Det bör därvid beaktas att gäldenären vid dessaindrivningsåtgärder får behålla en större del av lön och andra ersättningar änvid införsel. Utmätning är vidare ett mer komplicerat och tidskrävandeförfarande. En förlängning av preskriptionstiden som inte kombinerasmed en förlängning av införseltiden skulle enligt utskottets mening inte genågra påtagligt ökade möjligheter att driva in fordringar på underhållsbidrag.En ökad satsning på utmätningsåtgärder skulle möjligen kunna medföra attytterligare medel kan drivas in. skulle emellertid belastningen påkronofogdemyndigheterna öka och därmed även statsverkets kostnader. Sammanfattningsvis konstaterar utskottet således att deskäl som anfördes för en sänkning av preskriptionstiden för underhållsbidragtill alltjämt är bärkraftiga. Som skäl för en återgång till längrepreskriptionstider har i motionerna endast åberopats att man vill få till stånden ökad möjlighet för samhället att återkräva utbetalda bidragsförskott.Huruvida en förlängning av preskriptionstiden skulle leda till en ökadindrivning av utbetalda bidragsförskott och därmed kostnadsbesparing för statenär såsom ovan anförts tveksamt. Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att det saknasskäl att nu ändra bestämmelserna om preskription av underhållsbidrag. Utskottetavstyrker följaktligen bifall till motionsyrkandena. Införsel i arbetslöshetsersättning m. m. Som har framgått ovan kanförsäkringskassa, som har utgett bidragsförskott, begära införsel för fordranpå underhållsbidrag om den underhållsskyldige inte efter förmåga fullgör sinbetalningsskyldighet gentemot kassan. Genom införsel får tas i anspråk bl. a.underhållsskyldigs lön, pension. LU1981/82:25 17 sjukpenning eller annan dagersättning som utgår på grundav sjukdom eller olycksfall eller av annan sådan anledning. Det belopp somgäldenären därvid får behålla för eget och sin familjs behov bestäms medledning av bestämmelserna om existensminimum. Genom införsel får, såsom ovannämnts, tas ut endast förfallna bidragsbelopp som är upp till gamla.Försäkringskassan kan också, för att driva in fordringar för utgivnabidragsförskott, begära utmätning i lön eller andra ersättningar, vilka iprincip är desamma som de som kan tas i anspråk vid införsel. Utmätnings-tidenär dock begränsad och gäldenären får regelmässigtbehålla en större del av ersättningen än vid införsel. I motion 2090 (yrkande 2) begår motionärerna ettriksdagsbeslut med innebörd att även dagersättning från arbetslöshetsförsäkringsamt vuxenstudiebidrag, vilka har en kompensationsnivå som ungefär motsvararsjukpenning, skall bli föremål för införsel. Enligt utskottets uppfattning torde motionärerna, förutomvuxenstudiebidraget enligt studiestödslagen (1973:349), främst avse dagpenningenhgt lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring, kontant arbetsmarknadsstödenligt lagen (1973:371) om kontant arbetsmarknadsstöd samt utbildningsbidragvid bl. a. arbetsmarknadsutbildning enligt arbetsmarknadskungörelsen(1966:368). En närmare redogörelse för ersättningarna har lämnats ovan (s. Frågan om införsel och utmätning av vissa ersättningar vidarbetslöshet diskuterades i lagrådsremiss med förslag till utsökningsbalk(prop. 1980/ 81:8). Prövningen av frågan fick enligt föredragandedepartementschefen emellertid anstå i awaktan på arbetet utredningom en allmän arbetslöshetsförsäkring. Utredningen kom i sitt betänkande (SOU1978:45) dock inte in på frågan. Inte heller aktualiserades den vid denfortsatta behandlingen av förslaget till utsökningsbalk. Enligt vad utskottet har inhämtat kommerensamförälderkommittén att i sitt utredningsarbete ta upp den här aktuellafrågan, vilken också har viss anknytning till de ovan redovisade spörsmålen omåterkrav för utgivna bidragsförskott. Kommitténs betänkande kan väntasföreligga . Enligt utskottets mening bör resultatet avkommitténs arbete avvaktas. Utskottet avstyrker således bifall till yrkande 2 imotion 2090. Myndigheters medverkan vid fastställande avunderhållsbidrag Utskottet erinrar om att densocialnämnd som enligt FB skall sörja för att faderskap till barn fastställsockså skall se till att barnet tillförsäkras underhåll. harenligt FB rätt att föra talan för barnet i mål om underhåll till barnet. Vidarekrävs socialnämndens godkännande vid avtal i vissa fall om underhållsbidragtill barn med engångsbelopp eller . Spörsmål om underhållsbidragkan också komma upp till bedömning vid försäkringskassornas tillämpning avbidragsförskottslagen, t. ex. då en LU1981/82:25 18 reducering av bidragsförskott aktualiseras samt när detgäller återkrav för erlagda bidragsförskott eller eftergift av återbetalningsskyldighet. Som framgår av den inledningsvis lämnade redogörelsen (s.4 f.) har och gemensamt gett utallmänna råd för tillämpningen av reglerna om underhållsbidrag och bidragsförskott.Avsikten är att de allmänna råden skall vara vägledande i första hand förhandläggare hos socialnämnder och försäkringskassor. I motion 927 (fp) begärs en utredning av möjligheterna attge försäkringskassorna bättre rätt att medverka vid fastställande av underhållsbidrag.Motionärerna vill ge försäkringskassorna en aktivare roll i syfte att fåunderhållsbidragen bättre anpassade till föräldrarnas ekonomiska förmåga.Enligt motionärerna skulle väntetiderna vid jämkning av underhållsbidrag dåminska, liksom samhällets kostnader. I motion 2090 (yrkande 3) begärs utredning och förslag somsyftar till att ge försäkringskassa befogenhet att ta initiativ och medverkatill avtal om underhållsbidrag till barn samt rätt att inför domstol föra talanom sådant bidrag. Som skäl för yrkandet anförs bl. a. att en vårdnadshavare,som uppbär bidragsförskott med utfyllnadsbelopp, ofta inte har något egetintresse av att få underhållsbidraget höjt. I motion 1241 (s) hänvisas till att det förekommit hot omindragning av bidragsförskott när jämkning av underhållsbidrag aktualiseratsoch vårdnadshavaren inte har ansett sig kunna göra en ekonomisk utredning avden underhållsskyldiges förhållanden. Enligt motionären är det en myndighetsuppgiftatt göra ekonomisk utredning vid omprövning av underhållsbidrag.