bet · G501SkU44 · 1981-12-31 00:00:00 — omskatt på bilförmån m. m. I detta betänkande behandlas fem motioner om bilförmån m.m. 1981/82:219 av () och () I mofionen yrkas att begär att regeringenverkställer en snabb översyn av reglerna för avdrag för kostnader för resor medbil mellan bostad och arbetsplats i syfte att stimulera till ökad samåkning. 1981/82:908 av ()och () I motionen yrkas 1. att riksdagenhos regeringen anhåller att åtgärder vidtas i syfte att riksskatteverketsanvisningar om värdering av förmån av fri och delvis fri bil vid inkomst av tjänstoch om avdrag för kostnad för resor med bil mellan bostad och arbetsplatsutformas på sådant sätt att skattskyldiga och taxeringsdomstolar erhållerklarare och mer lättlästa anvisningar, 2. att riksdagenhos regeringen anhåller att milschablon och förmånsvärden höjs så att denskattskyldige taxeras för det verkliga antalet körda mil. 1981/82:1177 av () och () I motionen yrkas att begär att regeringen lämnarförslag hur de glesbygdsboende skall ekonomiskt kompenseras för att de saknarmöjligheter att utnyttja kollektivtrafiken samt för energiskatter på drivmedelför bil. 1981/82:1198 av () och tredje vicetalmannen () I motionen yrkas att regeringen låter utreda frågan om enomfördelning av den statliga reseersättningen till förmån för samåkande. 1981/82:1699 yrkande 7 av m.fl. (s) I motionen yrkas att begär att regeringentillsätter en utredning med uppgift att se över reglerna om avdrag förarbetsresor i enlighet med vad som anförs i motionen. Trafikmiljögruppen i har sänten skrivelse till utskottet angående reseavdrag. 1 1981/82.6 saml. SkU 1981/82:44 Gällanderätt m. m. Beträffande beskattningen av bilförmåner gällersärskilda regler i 42 § kommunalskattelagen (KL) med tillhörande anvisningar.Dessa regler infördes (prop. 1977/78:40, SkU 1977/78:19) och tillämpadesförsta gången vid taxering. Reglerna ansluter nära till de anvisningarsom tidigare utfärdat i frågan. Denya reglerna innebär att värdet av förmånen bestäms enligt en schablon pågrundval av genomsnittliga faktiska kostnader för bilar i skilda pris- ochårsklasser vid olika ärliga körsträckor. Den privata körsträckan skall tas upptill minst 1 , om inte den skattskyldige kan göra sannolikt attden varit mindre. Om bilförmånen åtnjutits av en företagsledare i fåmansbolageller en denne närstående person och avsett en betydligt dyrare bil än vad somkan anses erforderligt med hänsyn till företagets verksamhet, skall värdetenligt schablonen ökas med ett belopp som kan anses motsvara merkostnaderna förden dyrare bilen. Om bilen är avsedd att helt eller delvis utnyttjas förförmånshavarens privata bruk, skall förmånsvärdet bestämmas till ett beloppsom helt eller huvudsakligen motsvarar de bilkostnader som belastarförmånsgivaren, dock lägst schablonvärdet. () fastställer för varje kalenderår föreskrifter för värdering av bilförmån.För 1982 års taxering gäller RSV Dt 1981:18. EnligtRSV;s föreskrifter och anvisningar skall förmånsvärdena i princip motsvara vaddet kostar att hålla sig med en bil av motsvarande storlek. Den privatakörsträckan grundas på den skattskyldiges egna uppgifter. Om han förtgodtagbara löpande noteringar om bilens användning bör dessa uppgifter normaltgodtas av taxeringsmyndigheterna. Lägre värde än vad som svarar mot 500 milskörning bör dock inte utan särskilda skäl godtas. Saknas fillförlifiigtunderlag för beräkning av den privata körsträckan skall denna enligtföreskrifterna uppskattas till lägst . Högre schablonmässigkörsträcka, 1 , förutsätts dock om bilen inte regelmässigt används itjänsten. Om den skattskyldige själv betalar vissa utgifter för bilen antingentill förmånsgivaren eller någon annan, skall det skattepliktiga förmånsvärdetjämkas. Densom har haft förmånen av fri eller delvis fri bil och använt bilen för resormellan bostad och arbetsplats har rätt till avdrag för dessa resor enligt sammaregler som gäller för andra. Detta innebär bl. a. att avdrag medges förbilkostnader för resor mellan bostaden och den fasta arbetsplatsen oavsettavstånd och tidsvinst, om den skattskyldige regelmässigt använder bilen itjänsten. Resortill och från arbetet För resor mellan bostad och arbetsplats medgesavdrag för skäliga kostnader, vilket innebär att de i princip skall beräknasefter vad det kostar SkU 1981/82:44 3 attåka med billigaste färdmedel. Under vissa förutsättningar kan den skattskyldigefä avdrag för kostnader för resor med egen bil. I så fall bestäms avdragetenligt schablon pä grundval av genomsnittliga kostnader för mindre bil och medhänsyn både till de kostnader som är direkt beroende av körd vägsträcka(milbundna kostnader) och övriga kostnader för bilen (årsbundna kostnader). RSVhar taxering fastställt avdraget till . per mil upp till1000 mil och . per mil för körsträckor därutöver. Om intesärskilda skäl föranleder annat, minskas avdraget om ersättning erhållits fränsamäkande. Vid1980/antogs nya regler för rätt till avdrag för arbetsresoratt tillämpas fr. o. m. taxering (prop. 1980/81:118 bil. 2, SkU1980/81:44 och 50, SFS 1981:341 och 388). De nya reglerna innebär att avdragethar begränsats till den del av kostnaderna som överstiger . Begränsningen, som gäller inte bara inkomstslaget tjänst utanockså inkomstslagen jordbruksfastighet och rörelse, avser alla slags resor tilloch frän arbetet, alltså inte bara dem som företas med bil. Vidare krävs enligtde nya reglerna en regelmässig tidsvinst på tvä timmar vid användning av biljämfört med allmänt kommunikationsmedel för att avdrag för resor med bil skallkomma i fråga. Liksom tidigare krävs dessutom att avståndet mellan denskattskyldiges bostad och arbetsplats skall vara . Den somregelmässigt använder sin bil i tjänsten fär dock, liksom tidigare, avdrag förresor med bilen till och från arbetet, oavsett tidsvinst och avstånd. Vidbehandlingen av regeringsförslaget om de nya reglerna om reseavdrag anfördeskafteutskottet bl. a. följande (SkU 1980/81:44): I likhet med budgetministern anser utskottet attreseavdragen i sin nuvarande utformning kan kritiseras från flerautgångspunkter. Inte minst måste de sägas ha trafikpolitiska nackdelar genomatt de gynnar resor med egen bil och därigenom verkar hämmande på intresset förbl. a. kollektiva färdmedel. Genomatt tidsvinstkravet för rätt till reseavdrag med bil skärps kommer med storsannolikhet många skattskyldiga i tätortsområden att i fortsättningen anlitaallmänna kommunikationsmedel i stället föregen bil vid resor fill och fränarbetet. Att detta kan komma att fä positiva effekter för trafik och miljö iframför allt tätortsområden säger sig självt. Härtill kommer administrativavinster i form av förenklad taxeringskontroll och färre skattetvister mellanmyndigheter och enskilda. Med hänvisning till det anförda och medunderstrykande av behovet av budgetförstärkningar biträder utskottet förslagetom en begränsning av reseavdraget. Vid detta ställningstagande har utskottetockså beaktat att den som regelmässigt använder sin bil i tjänsten, med den ipropositionen föreslagna begränsningen, alltjämt skall ha rätt till avdrag förresor med bil oavsett avstånd och tidsvinst och att detsamma gäller den somfill följd av exempelvis handikapp måste använda bil för att komma tillarbetet. Liksombudgetministern anser utskottet att en begränsning av reseavdragen bör avsekostnader för alla resor till och från arbetet oavsett om de SkU 1981/82:44 4 företasmed bil eller ej. Det kan enligt utskottets mening inte anses orimligt attkostnader av det här slaget till viss del hänförs till privata levnadskostnader. Skatt på innehav av fordon utgår i form avfordonsskatt enligt vägtrafikskattelagen (1973:601). a. med fordonsslag (personbil, buss etc), drivmedel, antal hjulaxlar ochvikten. För personbil som ägs av någon som är bosatt inom stödområde 5 eller 6utgår fordonsskatten med ett . lägre belopp än för andra personbilar. Densistnämnda regeln, som gäller (prop. 1979/80:109, SkU1979/80:47), tillkom som en följd av en höjning av bensinskatten med 25 öreper liter . Syftet var att de som bor i glesbygd inte skulle fäen försämrad situation i förhållande till andra på grund avbensinskattehöjningen. Viden senare höjning av bensinskatten företogs däremot ingen ändringav fordonsskatten. Inte heller har någon ändring aktualiserats i samband medregeringens förslag om höjning av bensinskatten med per liter fr. o. m.den 1 april 1982. behandling av regeringsförslaget om sänkt fordonsskatt förboende i stödområdena 5 och 6 behandlades även en motion (1979/80:153) medförslag om visst avdrag på skatten för glesbygdsboende. Utskottet fann dennastödform komplicerad och avstyrkte motionen. För statliga traktamenten och reseersättningargäller fr. o. m. ett nytt allmänt reseavfal som slutitsmellan och berörda personalorganisationer. Samtidigthar allmänna resereglementet (1952:753) upphört att gälla. utgår ersättning enligt bilersättningsavtalet av , om enförrättning företas med egen bil och detta färdmedel är lämpligast. Detförutsätts att samåkning sker när det är möjligt. Enligt bilersättningsavtaletskall, om förrättningsmannen medför annan av förrättningen berörd person, debelopp som gäller vid tjänsteresa med egen bil höjas med per kilometerför varje sådan medresande. Imotionerna behandlas skattefrågor som berör bilförmån, m. m. och (båda s) anser att anvisningarom beskattning av s. k. bilförmän och om avdrag för resor med egen bil till ochfrän arbetet är svårtillgängliga och innebär en olikformig rättstillämpning.Genom att avdrag för sådana resor medges utan SkU 1981/82:44 5 särskildprövning om den skattskyldige har förmän av fri bil som regelmässigt används itjänsten har denna förmån enligt motionärerna blivit mycket populär bland mångahögavlönade. Vidare ifrågasätts om inte schablonvärden förbilförmån är för låga i de fall bilen inte regelmässigt används i tjänsten.Motionärerna begär därför i motion 908 dels att regeringen skall vidta åtgärderför att anvisningar skall få en klarare utformning, dels attförmånsvärdena skall höjas så att de motsvarar det verkliga antalet körda mil. Imotion 1699 av m.fl. (s) begärs en utredning om reglerna föravdrag för resor till och från arbetet i syfte att främja energihushållningoch kollekfivtrafik. Dessutom bör enligt mofionärerna en prövning ske av fråganom bil i tjänsten skall utgöra grund för avdrag för resor fill och frän arbetetoch om bilreseavdragen bör begränsas till att avse bilens rörliga kostnader. Imotion 219 av och (båda c) begärs att reglerna omavdrag för resor med bil mellan bostad och arbetsplats skall göras mera ägnadeatt stimulera samåkning genom att den som håller fordonet slipper vidkännasminskat avdrag, om ersättningen från medresenärerna inte överstiger denstatliga bilersättningen för medresenär som medföljt vid en tjänsteresa i egenbil. Avden lämnade redogörelsen för gällande bestämmelser framgår att värdet av förmånav fri eller delvis fri bil skall bestämmas enligt en schablon på grundval avfaktiska kostnader för bilar i skilda pris- och åldersklasser vid olika årligakörsträckor. Utgångspunkten är att beskattningen skall motsvara vad det skulleha kostat att själv hälla sig med bilen. I princip bör värdet beräknas efterden faktiska privata körsträckan. I de fall den skattskyldiges uppgifter härominte är underbyggda på ett godtagbart sätt, måste denna sträcka uppskattas avtaxeringsmyndigheterna. RSV har utfärdat anvisningar om att uppgifter omkortare körsträckor än 1000 resp. , beroende pä om bilen användsregelmässigt i tjänsten eller ej, inte bör godtas, om inte den skattskyldigekan göra sannolikt att körsträckan har varit kortare. om värdering av fri eller delvis fri bil i tjänst innehållerdessutom utförliga anvisningar i andra hänseenden. a. ges detaljeradeanvisningar när en bil skall anses regelmässigt utnyttjad för tjänsteresor,uppgiftsskyldighetens omfattning, frågan om avvikelser från tabellvärdena ivissa fall etc. Utskottetär medvetet om att bestämmelserna om bilförmån och de föreskrifter förtillämpning av dessa bestämmelser som fastställs av RSV är detaljerade och iviss mån komplicerade. Detta är delvis en ofrånkomlig följd av bestämmelsernasutformning. En bilförmån kan ta sig mänga former, avse olika slags bilar ochomfatta körningar av varierande längd. Hänsyn måste tas till bådeförmånsgivarens och förmånstagarens ställning samt deras inbördes förhållande,liksom till omfattningen av bilens an- SkU 1981/82:44 6 Utskottet förutsätter att RSV, inom ramen för gällandelagstiftning och i enlighet med sin instruktion, försöker göra föreskrifternaså enkla och lättfattliga som möjligt. Någon särskild åtgärd från riksdagenssida finner utskottet dock inte påkallad. Vadsärskilt gäller längden av de körsträckor som den skattskyldige skall antas hafärdats för privat bruk, om utredningen om privatanvändningen är bristfälligeller om sådan utredning helt saknas, vill utskottet betona att dessapresumtioner är anpassade till att i stort sett motsvara genomsnittligakörsträckor för bilar i allmänhet. Det bör dessutom påpekas att vissa kriterieranges för att bilen skall kunna anses regelmässigt använd i tjänsten och attstörre krav på utredningen om bilens körsfräcka såväl i som utanför tjänstengäller om bilen disponeras av företagsledare i fåmansföretag. Med hänsyn tilldet sagda anser utskottet att det saknas skäl att nu överväga ändringar avberäkningen av förmånsvärdena. Närdet gäller avdrag för resor mellan bostad och arbetsplats finns, som framgår avden lämnade översikten över gällande bestämmelser, vissa regler om avstånd ochtidsvinst för att avdrag för bilresor skall medges. Den som regelmässigtanvänder bilen i tjänsten medges dock avdrag för resor till och frånarbetsplatsen med bil oavsett tidsvinst och avstånd. Detta gäller oberoende avom bilen tillhör den skattskyldige eller inte. Bestämmelsen får ses motbakgrund av att den skattskyldige i dessa fall rimligen inte skall behövabekosta bilfärden till och från arbetsplatsen med beskattade medel. Utskottetanser att det också på detta område saknas skäl att överväga ändringar. Vadsärskilt angår den i motionerna 1699 och 219 aktualiserade frågan att genomavdragsreglerna främja energihushållning och kollektivtrafik och stimulera ullsamåkning vill utskottet framhålla följande. Den ändring avavdragsbestämmelserna som bl. a. innebär att kravet på tidsvinst för erhållandeav bilavdrag skärpts torde medföra att många som har fått avdrag förbilresor kan påräkna ett sådant avdrag. Detta i kombination medregeringens aviserade förslag om marginalskattesänkningar, vilka generelltminskar värdet av avdrag, bör öka intresset för att minska resekostnaderna, ochdetta i sin tur bör kunna såväl främja energihushållning och kollektivtrafiksom sfimulera till ökad samäkning. Deändrade bestämmelserna om avdrag för resor mellan bostad och arbetsplats skallsom nämnts fillämpas första gången vid taxering. Nya ändringar ilagstiftningen bör enligt utskottets mening inte övervägas innan erfarenhetervunnits av konsekvenserna av de nya reglerna. Meddet anförda avstyrker utskottet bifall till motionerna 219 och 908 samt yrkande7 i motion 1699. I mofion 1177 av och (båda c) föreslås viss återbäring på skatten till glesbygdsboende för att desaknar möjligheter att utnyttja kollektivtrafik och drabbas mer än andra av energiskattpå SkU1981/82:44 7 drivmedel för bil. Motionärerna föreslår vidare atttaxeringsnämnderna skall besluta i fråga om återbäringen. vill liksom tidigare framhålla att denföreslagna stödformen till glesbygdsbefolkningen framstår som väl komplicerad.Dessutom kan det bli svårt att tillgodose rättvise- och likformighetskrav omden föreslagna ordningen införs. Besvärliga skatteprocesser kan bli följden.Utskottet avstyrker således bifall till motionen. I motion 1198 av tredje vice talmannen (båda fp) uttrycks önskemål om enomfördelning av den statliga reseersättningen vid tjänsteresa med egen bil isådana fall då sainåkning förekommer. Ersättningsreglerna bör enligtmofionärerna stimulera till ökat samåkande. Som tidigare nämnts regleras frågan om reseersättning vidtjänsteresa i avtal som sluts mellan och berördapersonalorganisationer. Motionsyrkandet gäller således en fråga som regleras ikollektivavtal. Det bör enligt utskottefs mening därt'ör infe prövas avriksdagen; 1. beträffa/idebilförmån och resor mellan bostad och arbetsplats att avslårmotionerna 1981/82:219, 1981/82:908 och 1981/82; 1699 yrkande 7, 2. beträffandeskatteåterbäring till glesbygdsbefolkningen att avslår motion1981/82:1177, 3. beträffandereseersättning vid samåka/ide att motion1981/82:1198 inte föranleder någon åtgärd. Närvara/ide: (), (),Stjg Josefson (c), (), (), OlleWestberg i (s), (). (), (),(), ()*, (), ()*, () och ()*. * Ej närvarande vid betänkandets Justering. SkU1981/82:44 8 av , , iHofors, , , och (allas) som anser dels att det avsnitt av utskottetsyttrande som börjar med "Utskottet är" och slutar med "motion1699" bort ha följande lydelse: Vid värdering av förmån av fri eller delvis fri bil måstei enskilda fall en rad olika omständigheter beaktas. Det är ofrånkomligt attregelsystemet på detta område har blivit både komplicerat och svåröverskådligt,vilket RSV:s föreskrifter i ämnet ger belägg för. Även om RSV:s anvisningarsyftar till att göra tillämpningen enhetlig, delar utskottet de i motion 908uttalade farhågorna att de har kommit att tillämpas olika av olika beskattningsmyndigheter,t. ex. då det gäller bedömningen av frågan om den med förmånen avsedda bilenbör anses regelmässigt utnyttjad för tjänsteresor. Räknas bilen som tjänstebilmedför detta en förmånligare ställning för den skattskyldige i fråga omvärderingen av bilförmånen och rätten till avdrag för resor till och frånarbetsplatsen. Det kan vidare enligt utskottets mening ifrågasättas om deschabloner för privat körning som skall tillgripas när den skattskyldigesutredning härom är otillräcklig ger ett rättvisande resultat. Även om dessaschabloner är anpassade till att i stort sett motsvara genomsnittligakörsträckor för bilar i allmänhet, kan man inte bortse från att den som intesjälv har det ekonomiska ansvaret för bilen ofta torde vara benägen att användabilen mer än den som själv måste stå för bilens kostnader. Härtill kommer atten schablonmässigt beräknad privat körning, som understiger den faktiska, måsteutgöra en frestelse att inte lämna godtagbar utredning om den verkligaprivatkörningen. Även när det gäller avdrag för resor mellan bostaden ocharbetsplatsen är förhållandena enligt utskottets mening otillfredsställande.Utskottet tänker närmast på möjligheterna att få avdrag för resor med bil, somi vissa fall får anses alltför generösa. Som påtalats i motion 1699 stimulerashärigenom många människor att använda bil, även om goda kollektivakommunikationer finns. Dessutom uppmuntras till fusk med avdragen. Utskottet anser därför - i likhet med motionärerna - attavdragsreglerna bör ändras sä att energihushållning och användning avkollektivtrafik främjas, utan att för den skull handikappade eller människorsom saknar tillgång till kollektivtrafik drabbas. Det kan - som motionärernapåpekar - ifrågasättas om bil i tjänsten skall utgöra grund för avdrag förresor med bil till och från arbetet och om inte bilavdragen bör begränsas tillatt avse bilens rörliga kostnader. Mot den redovisade bakgrunden anser utskottet attregeringen bör tillsätta en särskild utredning med uppgift att se överreglerna om värdering av bilförmån och om avdrag för resor till och frånarbetet. SkU 1981/82:44 9 utredningenbör vara att söka åstadkomma förenklingar och andra förbättringar i enlighetmed vad utskottet anfört. delsatt utskottet under mom. 1 bort hemsfälla att med anledning av mofionerna1981/82:219, 1981/82:908 och 1981/82:1699 yrkande 7 hos regeringen begär enutredning av frågan om värdering av förmån av fri bil för privat bruk och omavdrag för kostnader för resor mellan bostad och arbetsplats i enlighet med vadutskottet anfört.