bet · G501NU51 · 1981-12-31 00:00:00 — Också hotell- och restaurangutredningen har ibetänkandet (SOU 1978:37) Hotell- och restaurangbranschen föreslagit attmålgruppen skall utvidgas till att omfatta även serviceföretag. Bådautredningarna fann det vara otillfredsställande att förutsättningarna för attfå hjälp i form av rådgivning eller kreditstöd är olika för industri å enasidan och servicenäringar å den andra. förslag i denna del innebäratt målgruppen i stort sett fördubblas. Det övervägande antalet remissinstanserhar avstyrkt en så betydande ökning av målgmppen, bl. a. med hänsyn tillfondernas begränsade ekonomiska och personella resurser. Flera av deremissinstanser som avstyrker utredningens förslag föreslår att fondernasmålgmpp skall utökas med företag inom turistnäringen. NU1981/82:51 22 Av propositionen framgår (bilaga 2s. 58) att regeringen med hänsyn till det statsfinansiella läget och tillbehovet av att stärka tillverkningsindustrins konkurrenskraft inte nu förordaratt alla serviceföretag förs in i utvecklingsfondernas målgrupp. Däremotföreslås att målgruppen skall utvidgas till att omfatta även turistföretag. Detankommer på regeringen att närmare avgränsa fondernas målgrupp. Turistföretagenföresläs sålunda fä del av fondernas företagsservice ochfinansieringsmöjligheter. Handelsministern fäster dock uppmärksamheten pä attden prioriterade uppgiften för fonderna är att stödja tillverkningsindustrin. Iindustridepartementets bilaga berörs också denna fråga (s. 206). De förslag i övrigt som har lämnats av hotell- ochrestaurangutredningen samt serviceföretagsutredningen bör enligt propositioneninte nu föranleda några åtgärder från regeringens sida. I fyra motioner från allmänna motionstiden och i en motionmed anledning av propositionen framförs önskemål om en utvidgning avutvecklingsfondernas målgrupp till att gälla delar av servicenäringarna. Motionerna 1981/82:1463 (c), 1981/82:1470 (s) och1981/82:1945 (s) går alla ut pä att målgruppen skall kompletteras med företaginom turistnäringr en. I två av motionerna har yrkandena begränsats till attgälla län där turismen har karaktär av basnäring. I motion 1981/82:1476 (s) anförs att man frånnäringspolitiska utgångspunkter kan ifrågasätta den begränsning som detinnebär att knyta stödet från de regionala utvecklingsfonderna till självatillverkningsprocessen. Utvecklingen i de flesta industriländer leder till atttjänster och industriell produktion integreras alltmer. Motionärerna betonaratt inte enbart den offentUga sektorn utan även de privata tjänstenäringarnahar stor betydelse för industrins utveckling. I motionen föreslås ändringar iförordningen (1978:506) om statligt kreditstöd genom regional utveckUngsfond såatt fonderna, med vissa angivna begränsningar, ges möjlighet att stödja företaginom tjänstesektorn. Begränsningarna avser "ren serviceverksamhet, somrestauranger, åkare, detaljhandel m. m.". Det är viktigt, säger motionärerna,att varje fond får skapa en policy som utgår från näringslivets speciellaförutsättningar i varje region. Avgörande för stöd sägs vara vilka affärsidéerresp. I motion 1981/82:2311 (m) kritiseras regeringen för attden avfärdar detaljhandelsföretagens möjligheter att komma i åtnjutande avutvecklingsfondernas resurser som den instämmer iserviceföretagsutredningens bedömning av dessa företags betydelse församhällsekonomin. Motionären anför att det är oerhört viktigt - inte minst försmåföretagen inom tillverkningsindustrin - att det finns en väl fungerandedetaljhandel som kan sälja de konsumtionsvaror som produceras. I tvåsmåföretagarpropositioner har detaljhandelsföretagens berättigade krav påfinansieringsmöjligheter via utvecklingsfonderna lämnats obeaktade, sägermotionären. Utvecklingsfondernas målgrupp föreslås byggas ut till att ävenomfatta detaljhandelsföretag. NU 1981/82:51 23 Utskottet finner att den i propositionen föreslagnautvidgningen av de regionala utvecklingsfondernas målgrupp till att ocksåomfatta turistföretag är väl motiverad. Med hänsyn till det statsfinansiellaläget och till behovet av att tillverkningsindustrins konkurrenskraft stärksanser utskottet i likhet med regeringen att någon ytterligare utvidgning avmålgruppen inte bör genomföras . Utskottet tillstyrker sålunda vad som ipropositionen i denna del har anförts om en utvidgning av målgruppen. Härigenomtillgodoses helt önskemålen i motionerna 1981/82:1463 (c), 1981/82:1470 (s) och1981/ 82:1945 (s). Motionerna avstyrks således. Avdet sagda framgår att utskottet f. n. inte ställer sig bakom kraven på enytterUgare utbyggnad av målgruppen såsom föreslås i motionerna 1981/ 82:1476(s) och 1981/82:2311 (m). UtskoUet vill dock i detta sammanhang understrykaserviceföretagens betydelse för samhällsekonomin. Som utskottet harredovisat ingår i fondernas målgrupp vissa tjänsteproducerande företag,nämligen sådana små och medelstora tjänsteproducerande företag som riktar sinatjänster till tillverkningsindustrin. Fonderna kan vidare tillämpa en vissflexibilitet i sin tolkning av målgruppsavgränsningen. De tillverkandeföretagen och de företag som lämnar service till dessa är dock prioriterade. Avvad utskottet här har anfört framgår att utskottet avstyrker motionerna1981/82:1476 (s) och 1981/82:2311 (m) i ifrågavarande del. Utskottetdelar också regeringens uppfattning att hotell- och restaurangutredningens ochserviceföretagsutredningens förslag f. n. inte bör föranleda några ytterligareåtgärder från regeringens sida. Utskottettar i det följande upp flera frågor om de regionala utvecklingsfonderna medanledning av vad som anförs i industridepartementets bilaga och i motioner. I motion 1981/82:2311 (m) erinras om attserviceföretagsutredningen i sitt nämnda betänkande (SOU 1979:74)Serviceföretagen - vägar till utveckling bl. a. har föreslagit statUgagarantier för AB Handelskredit och dess systerföretag. Handelskreditgruppenutgör enligt motionären för många köpmän ett viktigt alternativ förkreditförsörjning. Det är väsentligt från konkurrenssynpunkt att de köpmän somså önskar kan agera självständigt och minska sitt beroende av leverantörergenom upplåning i ett från leverantörer fristående finansieringsinstitut. ABHandelskredits utlånings-kapacitet skulle påtagligt förstärkas om en statligkreditgaranti gavs. En sådan åtgärd sägs i motionen vara så angelägen attytterligare utredningsarbete kring de små och medelstoradetaljhandelsföretagens finansieUa situation inte kan inväntas. Ocksåi motion 1981/82:1051 (m) föresläs statliga garantier för AB Handelskredit ochdess systerinstitut. Motiveringen i motionen överensstämmer i flera styckenmed motion 1981/82:2311 (m). Härutöver anförs bl. NU1981/82:51 24 statliga garantier för Handelskreditgruppens upplåningskulle ge möjligheter för köpmän att fä lån pä förmånligare villkor än vad somgäller f. n. som dessa instituts verksamhet skulle få ökad kapacitetoch ge utvecklingsmöjligheter till flera branscher. Motionärerna hänvisar tillatt serviceföretagsutredningen har slagit fast att de föreslagna garantiernainte skulle medföra några större kostnader eller något risktagande frånsamhällets sida. AB Handelskredit startade sin verksamhet år 1939.Institutet har till ändamål att genom utlämnande av lån eller på annat sättbidra till effektiviseringen av svensk detaljhandel. Dess uppgift är i förstahand att genom lån möjliggöra för enskilda självägande köpmän inomdetaljhandeln med dagligvaror, färg och parfym att få tillgång tiU riskvUligtkapital för att nyetablera, förvärva, utvidga eller modernisera rörelser utanatt tvingas in i beroendeställning till någon leverantör. Handelskredit har gemensam organisation med ABJärnhandelskredit, AB Textilkredit, AB Svensk Hotell- och Restaurangkredit samtKiosk- och . Intressenter i dessaHandelskredits systerinstitut är - Uksom i Handelskredit - leverantörer tillresp. bransch samt branschorganisationer. Som sägs i motionerna har serviceföretagsutredningenföreslagit att statliga garantier skulle ges för Handelskreditgruppensupplåning för att förbilUga och utöka den utlåning som från dessa institut gårtill företag inom detaljhandeln och hotell- och restaurangbranschen. Denövervägande delen av de remissinstanser som tog ställning till detta förslagfrån utredningen biträdde detsamma. Enligt vad utskottet har erfarit överväger utredningen (E1980:05) om de små och medelstora företagens finansiella situation denna fråga.Med hänsyn härtill och mot bakgrund av vad utskottet har anfört om deövriga förslag som har lämnats av de i detta avsnitt aktuella utredningarnaavstyrker utskottet motion 1981/82:2311 (m) i ifrågavarande del och motion1981/ 82:1051 (m). Övriga frågor om turbm I propositionen (bUaga 2 s. 59-62)behandlas vissa andra frågor om turismen förutom vad som har nämnts om deregionala utvecklingsfonderna. Utskottet tar i detta sammanhang upp en avdessa frågor, nämligen om turistråds roll som samordnande organ inomturismområdet. turistråd är en stiftelse inrättad av staten.Svenska kommunförbundet och . har till uppgiftatt som centralt organ planera, samordna och genomföra åtgärder för att främjaturism i . Inom ramen för arbetet med länsplaneringen har ocksålänsstyrelserna kommit att engagera sig i arbetet med turistfrågor. Vidarepågår f. n. arbete vid rekreationsberedningen samt berörda kommuner ochlänsstyrel- NU 1981/82:51 25 sermed att ta fram utvecklingsprogram för de primära rekreationsområdena. Detframgår av propositionen (s. 59) att regeringen finner det angeläget att deturismfrämjande åtgärder som vidtas inom landet med stöd av statliga medel sålångt möjligt samordnas. Det är därför enligt propositionen en naturlig uppgiftför turistrådet som centralt organ på det turismfrämjande området att ägna storuppmärksamhet åt samarbetet med olika organ som har turismfrämjande uppgifter påolika nivåer. Det sägs bl. a. att former för samverkan mellan de regionalamarknadsförings- och bokningsbolagen, de regionala turistorganisationerna,länsstyrelserna och utvecklingsfonderna bör utvecklas. Viktenav samordning inom turismen betonas starkt i motion 1981/82:2299 (m, s, c, fp).Motionärerna anför att statsmakterna har visat ett ökatintresse för att stödja utvecklingen inom turismen. De finner dennaprioritering rikfig och angelägen. är det av stor vikt att desatsningar som görs samordnas för att ge största möjliga effekt. Imotionen erinras om vad som i propositionen sägs om turistrådets uppgift attägna uppmärksamhet åt samarbetet med olika organ med turismfrämjande uppgifterpå olika nivåer. Motionärerna finner det angeläget att turisträdet påtar sigdet ansvar som föredragande statsrådet talar om. föreslås ge tillkänna som sin mening att turistrådet aktivt skall driva samordningen av olikastatligt finansierade insatser inom turismen. Turisträdet sägs därvid i samrådmed sina stiftare. och , lokalt ochregionalt böra verka för nödvändig samordning av olika samhälleliga insatser. Utskottetkan i stort sett instämma i de synpunkter i propositionen och motionen som härhar ätergivits. Det är enligt utskottets mening av stor betydelse att de medelsom från samhällets sida satsas på turismen utnyttjas med största möjligaeffektivitet. Utskottet vill i detta sammanhang ytterligare understryka viktenav samordning av insatserna för att denna effektivitet skaU nås. Turistrådetbör ägna stor uppmärksamhet åt samordning av olika statligt finansieradeinsatser inom turismen särskilt med avseende på marknadsföringen. Former församverkan mellan de i propositionen nämnda organen bör utvecklas. Detär en naturlig utgångspunkt att turisträdet i sina ansträngningar att verka förden önskade samordningen gör detta i samråd med ochLandstingsförbundet. Utskottet anser att bör göra ett uttalande avdenna innebörd. kommunisterna anför i partimotionen1981/82:2312 i fråga om detaljhandelsetableringar att det i de störretätortsområdena finns ett problem härvidlag som bör uppmärksammas. Dettaproblem sägs uppträda i form av överetablering, kvartersbutikers utträngningtill följd av opropor- NU 1981/82:51 26 tionerligacentrumetableringar av storföretag m. m. Ett kommunalt etable ringssamråd skulle kunna förhindra många för såväl småföretagare som konsumenter negativa effekter av överetablering eller skev butiksstruktur. Motionärerna begär en utredning och förslag till riktlinjer för kommunalt etableringssamråd för detaljhandeln i större tätortsområden. ' Fråganom kommunernas inflytande över etableringar inom varudistribu-tionen harbehandlats tidigare i . År1977 fattade beslut om riktlinjer på distributionsområdet (prop.1977/78:8, NU 1977/78:14,, rskr 1977/78:43). Rikflinjerna innebär bl. a. attkommunerna kan upprätta s. k. varuförsörjningsplaner. Proposition 1977/78:8utgjorde regeringens ställningstagande till distributionsutredningensbetänkande (SOU 1975:59, 60) Samhället och distributionen. a. föreslagit tillståndsprövning i fråga om all nyetableringoch utbyggnad av detaljhandel med livsmedel. Dettaförslag - och även andra former för etableringskontroll - som förespråkades avdistributionsutredningen avvisades i den nämnda propositionen. I en motion(1977/78:12) med anledning av propositionen föreslogs begära attregeringen skulle pröva om inte byggnadslagstiftningen skulle kunna omdanas såatt den skulle bli ett tillräckligt medel för att påverka ävenserviceförsörjningen. Motionärerna hänvisade till den översyn avbygglagutredningens förslag som pågick inom bostadsdepartementet.Näringsutskottet (NU 1977/78:14 s. 11) vitsordade att byggnadslagstiftningensräckvidd var oklar men ansåg att den pågående översynen borde kunna leda tillatt denna oklarhet undanröjdes. På förslag av utskottet avslog riksdagenmotionen. Islutet av behandlade näringsutskottet (NU 1979/80:13) ingående olikamotioner inom distributionsområdet, bl. a. en motion, 1978/79:2025 (s), ivilken begärdes förslag från regeringen i syfte att ge kommunerna verkligtinflytande över etableringar inom varudistributionen. Utskotteterinrade om att en särskild utredare, biträdd av en arbetsgrupp inombostadsdepartementet, hade presenterat ett förslag till en ny plan- och bygglag(PBL). Förslaget hade redovisats i betänkandet (SOU 1979:65, 66) Ny bygglag. Avlagförslaget framgick att enligt PBL kommunernas möjligheter att styramarkanvändningen stärks jämfört med nuvarande byggnadslagstiftning. Utskottetpekade särskilt på att den byggnadsrätt som ett nytt detaljplaneinstitut gerblir tidsbegränsad, att det genom preciserade ändamålsbestämningar idetaljplan blir möjligt att skilja mellan exempelvis stormarknad och annanhandel och att en allmän lämplighetsprövning alltid skall ske vid väsentligtändrat användningssätt beträffande byggnader. Enplan- och byggnadslagstiftning med den innebörd som PBL har skulle, anfördeutskottet, tillgodose de önskemål som motionen gav uttryck för. Motionenavslogs av på förslag av utskottet. n. inom . NU 1981/82:51 27 uppfattningkan den föreslagna lagen, på motsvarande sätt som utskottet anförde ,komma att tillgodose vissa av de önskemål som framförs i motion 1981/82:2312(vpk) i ifrågavarande del. Någon ny utredning såsom föreslås i motionen anserutskottet inte vara erforderlig. Motionen avstyrks sålunda i denna del. I propositionen (bilaga 2 s. 62-68) lämnas enredogörelse för olika exportfrämjande åtgärder inriktade på mindre ochmedelstora företag. a. redovisas regeringens överväganden beträffande enrad olika förslag som har lämnats av oUka offentUga utredningar. Vadsom anförs i denna del av propositionen kräver inget ställningstagande avriksdagen. Utskottet har inga kommentarer till ifrågavarande del avpropositionen. Socialdemokraternaerinrar in sin partimotion 1981/82:2309 om några av sina i andra motionerframförda förslag om exportfrämjande verksamhet. Ett tidigare väckt förslagåterkommer motionärerna till i denna motion, nämligen om inrättande av statligahandelshus. Dessa skulle självständigt marknadsföra produkter och sluta avtalmed köpare. De skulle ta ansvar för att avtalsvillkoren beträffande produktensutformning, leveranstider etc, uppfylls. skulle handelshusen ocksåkunna utnyttjas som instrument för att samordna olika producenters bidrag videxport av stora anläggningsprojekt. De skulle likaså kunna utgöra samhälletsinstrument med uppgift att samordna den kommersiella sidan av Sverigessamarbetsavtal med och statshandelsländer. I de sammanhangen skulleett samarbete kunna utvecklas med andra inblandade samhällsorgan som ansvararför olika delar av svenska samarbetsavtal. Detkonkreta resultatet av förslaget om samhällsinsatser i form av statiigahandelshus blev sedermera den försöksverksamhet med exportsäljbolag som bedrivsvid några regionala utvecklingsfonder, anför motionärerna. De föreslår atttanken på inrättande av statliga handelshus som inte är bundna av en regionalavgränsning skall prövas. En särskild delegation bör, menar motionärerna,tillsättas med uppgift att organisera en försöksverksamhet med export genomstatliga handelshus. Verksamheten bör vara koncentrerad till någraproduktområden och avgränsad på sådant sätt att en effektiv marknadsföring kanbedrivas. Delegationen föreslås få ett anslag för /83 på 10 milj.kr. och bedriva en försöksverksamhet under tre är. Förslagom att inrätta statliga handelshus har, som framgår av det föregående,behandlats av tidigare. Senast skedde detta (NU 1980/81:58s. Härvid redovisade utskottet.hur frågan om att inrätta handelshusdessförinnan hade behandlats av . I korthet har den tidigareriksdagsbehandlingen inneburit följande. Såväl socialdemokraternasom lade i partimotio- NU 1981/82:51 28 nerfram förslag om inrättande av handelshus. Utskottet fann att initiativ i dennariktning, som då redan tagits av tre utvecklingsfonder, borde stödjas. Fråganvar dock komplicerad, anförde utskottet vidare, varför frågan om handelshusborde utredas inom (NU 1978/79:59 s. 66). På förslag avutskottet gjorde ett uttalande av denna innebörd. Regeringenhar lämnat utvecklingsfonderna i , ochGävleborgs län medgivande att starta försöksverksamhet med handelshus. Inomramen för försöksverksamheten bildades Stockholmsregionexport - . Bolagets uppgift är att främja exporten tillFrankrike. Ett dotterbolag har också bildats i , nämligen Stockexsarl. I finns ett motsvarande bolag, . Bolagetsverksamhet är dock inte begränsad till viss marknad. Vid utvecklingsfonden iVärmlands län bedrivs försöksverksamheten vid (Wermex) sombildades . Verksamheten hade tidigare bedrivits i projektform. Industriverketoch har redovisat de hittillsvarandeerfarenheterna av försöksverksamheten. Enligt utvärderingen hadeförsöksverksamheten pågått så att en kommersiell utvärdering grundadpå faktiska resultat ännu inte var möjUg. En sådan utvärdering, sägs det, tordekräva att verksamheten får fortgå . Regeringenmedgav att den inledda försöksverksamheten med att främjaexport från mindre företag får fortsätta till utgången av . Regeringenuppdrog åt industriverket att i samråd med exportråd följaförsöksverksamheten och redovisa erfarenheterna avdenna. Våren1980 avslog på förslag av näringsutskottet ett socialdemokratisktmotionsyrkande om samhällsägda handelshus på nationell nivå. Utskottet pekade isitt betänkande (NU 1979/80:43 s. 41) på den pågående försöksverksamheten medregionala exportsäljbolag och den aviserade utvärderingen avdenna. Utskottet förutsatte att utan dröjsmål skulle få enredovisning av utvärderingens resultat. Utskottetställde sig inte heller bakom kravet på statliga handelshus.BI. a. anförde utskottet att den utvärdering av den pågåendeförsöksverksamheten med regionala exportsäljbolag som skall göras avindustriverket och borde inväntas innan tar ställningtill en eventuell försöksverksamhet med nationella handelshus. Socialdemokraternai utskottet reserverade sig till förmån för motionen. Utskottethar samma uppfattning i denna fråga nu som . Under den pågåendeförsöksverksamheten med regionala exportsäljbolag bör således inteförsöksverksamhet med nationella handelshus påbörjas. Den utvärdering av denpågående verksamheten som skall göras av industriverket och börinväntas innan tar ställning till NU1981/82:51 29 en eventuell försöksverksamhet med nationella handelshus.Utskottet förutsätter att , sedan utvärderingen har färdigställts,utan dröjsmål får en redovisning av dess resultat. Med hänvisning till vadutskottet nu har anfört avstyrker utskottet motion 1981/82:2309 (s) iifrågavarande del. Allmänt om industripolitiska åtgärder, m. m. I det följande tar utskottet uppfrågor som behandlas i industridepartementets bilaga (s. 175-228) medunderbilagor (s. 229-299) jämte motioner. Inledningsvis anges i denna del av propositionen ett antalutredningar m. m. som har utgjort underlag för vissa av de förslag som framförsi industridepartementets bilaga. Därefter presenteras vissa allmänna utgångspunkterför regeringens förslag. Det gäller frågor om företagsbeståndets utveckling ochom småföretagens olika roller, dvs. frågor som också behandlas istatsministerns inledande anförande. Vad som anförs i det inledande avsnittet i bilagan och ide allmänna utgångspunkterna föranleder inga ytterligare kommentarer frånutskottet. De frågor som fortsättningsvis tas upp gällersammanfattningsvis innovationspoUtikens inrikting, underleverantörsfrågor,förnyelse av produktionsprocessen, teknikupphandling från småföretagare, vissaelektronikfrågor, hantverksfrågor, centrum för småföretagsutveckling, deregionala utvecklingsfonderna och småföretagsinriktade utvecklings- ochinvestmentbolag m. m. Innovationspolitiken omfattarsamtliga de politiska åtgärder som påverkar innovationsprocessen - skapandet avnya idéer och ny teknik som förs fram till praktisk och samhällsnyttigtillämpning. I propositionens avsnitt om innovationspolitikensinriktning (bilaga 4 avsnitt 3) redovisas hur bl. a. regeringen ser på syftetmed och målet för innovationspolitiken. Denna syftar således till att befrämjaoch förkorta tiden för införandet och spridningen av ny teknik och nya idéersom är samhällsekonomiskt och socialt önskvärda. Målet bör vara att antaletnyttiga idéer skall bli fler och framför allt att de tas om hand effektivare. För att bättre underlag för en svensk innovationspolitikskulle erhållas tillsattes en arbetsgrupp inomindustridepartementet. Resultatet av gruppens arbete presenterades i augusti 1981i rapporten (Ds I 1981:18) Innovationspolitik för tillväxt. 1 rapporten har röninom den internationella innovationsforskningen och genomförda svenskaundersökningar ställts mot praktiska erfarenheter förmedlade av någrarepresentanter för svenskt näringsliv. Fortsättningsvisi denna del av propositionen redogörs för en hel rad av de NU 1981/82:51 30 förslagsom arbetsgruppen har lämnat, liksom regeringens överväganden och vidtagnaåtgärder med anknytning till förslagen. socialdemokratiska partimotionen 1981/82:2309 säger sig motionärernanotera bristen på förslag i innovationspolitiken. De socialdemokratiskaförslagen om stimulanser till teknikupphandling, uppfinnare m. m. innehållerdäremot, uttalar motionärerna, en rad konkreta förslag till en aktivinnovationspolitik. Utskottet behandlar de nämnda förslagen i andra avsnitt avdetta betänkande. Vadsom i denna del av propositionen anförs ger inte anledning till några särskildakommentarer. bildades en informell arbetsgruppför underleverantörsfrågor mellan industridepartementet. Gruppen harredovisat sina överväganden och förslag i rapporten dag. Påuppdrag av industridepartementet, i ochTrygghetsrådets regionala enhet i har en konsultfirma kartlagt ochanalyserat underleverantörsutvecklingen i . Uppdraget harredovisats i rapporten "underleverantörer. Nuläge,utvecklingstendenser och åtgärdsförslag". Ipropositionen (bilaga 4 avsnitt 4) erinras om den viktiga funktion småföretagenfyller som underleverantörer. De slutsatser och förslag som den nämnda arbetsgruppenoch den s. k. Göteborgsundersökningen har lämnat presenteras och kommenteras ipropositionen. Fleraav de konkreta förslag som arbetsgruppen har redovisat berör de regionalautvecklingsfondernas verksamhet. Dessa frågor behandlas i ett följande avsnitti propositionen.