bet · G501FöU18 · 1981-12-31 00:00:00 — Enligt utskottets meningmåste därför ambitionsminskningar beslutas med beaktande bl.a. av dengemensamma synen på totalförsvarets beredskap. Med hänsyn till det arbete sompågår borde ett uttalande av med anledning av motion 399 närmastgälla att en prioritering av länsstyrelsernas fredstida försvarsverksamhet börske med ett sådant beaktande. Utskottet förutsätter emellertid att regeringenoch berörda myndigheter tar hänsyn till beredskapssynpunkterna i denna frågaoch att något uttalande av inte är nödvändigt. Motionen bör avslås. Beträffande administrativ beredskapberör försvarsministern (s. 40-41) bl.a. o de statliga myndigheternasskyldighet att under fredstid planera för sin beredskap o författningsberedskapen oorganisationsberedskapen o beredskapen inom arbetsrätten. I samband med 1977 årsförsvarsbeslut tog utskottet (FöU 1976/77:13 s, 21-23 och bil, 8) särskilt uppfrågor om den administrativa beredskapen och beskrev systemet förtotalförsvarets beredskap. Denadministrativa beredskapen berör alla nivåer i fredssamhället. FöU1981/82:18 20 dagen, regeringen, åtskilliga statliga och kommunalamyndigheter samt många företag och organisationer måste hålla enorganisationsberedskap. En förutsättning för att planer m. m. skall underlättaen rationell verksamhet i kritiska lägen är att de är kända av användarna ochhelst har utarbetats under medverkan av dessa. Genom information, utbildningoch övningar bör medvetandet om beredskapsfrågor ökas hos berörd personal. Utskottet har beträffande totalförsvarets fortsattautveckling understrukit att hänsyn till totalförsvarets intressen måste tas iden fredstida samhällsplaneringen. Detta innebär bl.a., som försvarsministernanger, att man i allt arbete med författningar, utredningsdirektiv m. m. måstebeakta hur svårigheterna under kris, krigsfara och krig skall bemästras. En proposition om arbetsrätten i krig har lämnats tillriksdagen (prop. 1981/82: 179). I propositionen behandlasinriktningen av arbetet med att följa upp 1970-talets arbetsrättslagstiftningfrån beredskapssynpunkt, liksom ansvarsfördelningen mellan statsmakterna,totalförsvarsmyndigheterna och arbetsmarknadens parter. Det föreslås bl.a. attgällande lagstiftning om skyldighet för näringsidkare m.fl. att biträda vidplanläggningen av rikets ekonomiska försvarsberedskap ändras så att även arbetsmarknadsparternasmedverkan i totalförsvarsplanläggningen läggs fast genom bestämmelser i lag.Nya lagregler föreslås träda i kraft den . Propositionen behandlasav arbetsmarknadsutskottet. Till den administrativa beredskapen bör bl. a. höra attytterligare klarlägga och informera om hur domstolar, myndigheter och enskildamedborgare bör förhålla sig på svenskt område som har ockuperats av annan stat.Viktiga utgångspunkter finns i regeringsformen, och folkrättensregler. Utskottet har inte något att erinra med anledning av vadförsvarsministern har anfört om administrativ beredskap. Utnyttjande av de samlade personaltillgångarna inomtotalförsvaret har behandlatfrågan om hur personaltillgångarna inom totalförsvaret skall utnyttjas ochföreslår följande prioriteringar vid personalplaneringen: Verksamhetersom krävs för snabb uppbyggnad av den inledande motståndsförmågan hostotalförsvaret. Verksamhetersom erfordras för att bygga upp samhällets motståndskraft och som medgerfortsatt motstånd . Försvarsministern instämmer i kommitténs förslag ochanmäler att studier av bl. a. prioriteringsproblemen har påbörjats genomtotalförsvarets chefsnämnds försorg. FöU 1981/82:18 21 1981/82;729 av m. fl. (fp) vari yrkas 1. att uttalar attvärnplikt och civilförsvarsplikt bör ha en gemensam övre åldersgräns vid , 2. att uttalar sig föratt möjligheterna att differentiera utbildningstiderna inför krigsplaceringbelyses. har inte något att erinra mot vadförsvarsministern anfört. Motionärernaanser att inte bara det militära försvaret utan också civilförsvaret harsådana uppgifter att personal som är bör utnyttjas. Att då haett system, där det militära försvaret disponerar flertalet män till och de civila totalförsvarsgrenarna disponerar dem därefter, anser deinte vara rationellt. I stället bör olika totalförsvarsgrenar tilldelas yngrepersonal beroende av uppgifternas art. En gemensam övre åldersgräns på 55 årför värnplikt och civilförsvarsplikt skulle enligt motionärerna ge utrymme fören sådan rekrytering av yngre personal till civilförsvaret samt skapamöjligheter för det militära försvaret att tillgodogöra sig vissaspecialisters kunskaper även efter . Vidare skulle en föryngring avcivilförsvarsorganisationen underlättas, lokalrekryteringen i vissa kust- ochgränsområden utökas och personalutnyttjandet effektiviseras genom att bättrehänsyn kunde tas till individens förmåga och kapacitet. Motionärerna anserockså att vissa värnpliktiga med kunskaper som försvarsmakten kan dra nytta avbör kunna ges en avkortad utbildning. 1978års försvarskommitté, som har lagt ned ett stort arbete på frågan om hurpersonaltillgångarna inom totalförsvaret skall utnyttjas, har kommit med ettantal förslag som syftar såväl till en föryngring av civilförsvaretskrigsorganisation som till ett bättre utnyttjande av personalen inomtotalförsvaret. Kommittén har därvid inte funnit att pliktlagarnas åldersgränserbehöver ändras. Mot bakgrund av försvarskommitténs ställningstagande och avatt det pågår studier om hur personaltillgångarna skall utnyttjas anserutskottet inte att bör uttala sig för att värnplikt ochcivilförsvarsplikt skall ha en gemensam övre åldersgräns pä . Utskottetbehandlar frågor om plikttjänstgöring i avsnitten 19. Civilförsvaretsfortsatta utveckling (vapenfria tjänstepliktiga, föryngring av civilförsvaretsamt fler kvinnor till civilförsvaret) och 24. Övrigt totalförsvars fortsattautveckling (tjänstgöringspiikt i fred för viss sjukvårdspersonal m. Riksdagenavslog föregående år (FöU 1981/82:8) ett motionsförslag om förkortadmilitärtjänstgöring för vissa fiskare. Utskottet konstaterade då att devärnpliktigas utbildning och yrkeserfarenhet i viss utsträckning beaktas vidinskrivningen genom att de värnpliktiga hänförs till olika värnpliktskategoriermed varierande utbildningstid. FöU 1981/82:18 22 Utskottet anser inte att utbildningstiderna bördifferentieras för personal inom samma värnpliktskategori. En sådan ordningskulle enligt utskottets mening te sig orättvis för värnpliktiga som utbildasför samma slags befattning men som inte får motsvarande reducering avutbildningstiden. Den skulle leda till administrativa problem när olikaförkunskaper skall värderas i reducerad tid och till olägenheter vidförbandsövningar. Motion 729 bör avslås. Informationom säkerhetspolitiken och totalförsvaret Försvarsministern redovisar som sin syn påinformationen om säkerhetspolitiken och totalförsvaret att de enskildamedborgarna måste informeras om vilka påfrestningar som kan drabba samhälletunder kriser och i krig, om vad som görs för att möta sådana påfrestningar samtom medborgarnas rättigheter och skyldigheter gentemot samhället i denna situation.Försvarskommitténs uppfattning att information om säkerhetspolitiken ochtotalförsvaret är en medborgeriig rättighet i en demokrati delas avförsvarsministern. Iövrigt behandlas (s. 42-44) frågor om o syftet med informationen om säkerhets-och försvarspolitiken o myndigheters medverkan i informationen oförsvarskommitténs förslag till vidgad upplysningsverksamhet pä det säkerhetspolitiskaområdet o skolans roll och utbildning i försvarsupplysning O massmediernasbetydelse o totalförsvarets upplysningsnämnds(TUN) vidgade uppgift och förstärkning av nämnden med en heltidsanställdsekreterare o stöd till tidskrifter. Slutligenanmäler försvarsministern att folkrättskommittén f. n. behandlar frågor ominformation och upplysning om folkrätten i krig samt att en särskild utredarehar tillkallats för att se över former och organisation församhällsinformationen i krig och vid krigsfara. Det kan bli aktuellt att pånytt pröva de organisatoriska formerna för totalförsvarets upplysningsverksamhetnär resultaten av sistnämnda översyn föreligger. 1981/82; 2276 av m. fl. (s) såvittgäller yrkande 17 vari yrkas att avslår förslaget om inrättande avtjänst som heltidsanställd sekreterare vid totalförsvarets upplysningsnämnd. Utskottet har behandlat informationen tillmedborgarna om säkerhetspolitiken och totalförsvaret i samband med 1977 årsförsvarsbeslut (FöU FöU1981/82:18 23 1976/77; 13 s. 28-29) och senast under föregående (FöU 1980/ 81:19 s. 18-19). Utskottet ansluter sig till den syn påinformationsverksamhetens mål och medel som har redovisats avförsvarskommittén och försvarsministern. () har enligt sininstruktion (1975:892) till uppgift att i fred främja upplysningen omtotalförsvaret och genom rådgivning till totalförsvarets myndigheter samordnaupplysningsverksamheten. Nämnden består av nio ledamöter med personliga suppleantersamt en sekreterare. TUN disponerar inte några egna kansliresurser. Deinformationsinsatser som TUN gjort möjliggörs bl. a. genom ett nära samarbetemed och Försvar m.fl. organisationer och myndigheter. har en tjänsteman inomförsvarsdepartementet haft som huvuduppgift att vara sekreterare i . har i sitt delbetänkande Vidgadsäkerhetspolitisk debaU (Ds Fö 1980:2) föreslagit att TUN:s uppgifter utökastill att omfatta hela vår säkerhetspolitik, att nämnden får en ändradsammansättning samt att TUN till sin hjälp skall få en egen heltidsanställdsekreterare. Försvarsministern stöder förslaget. Motionärerna anser inte att den något utökade verksamhetenför TUN motiverar att en heltidsanställd sekreterare tilldelas nämnden. TUN har en sekreterare som genomkorttidsförordnanden är engagerad på heltid. Inrättande av en tjänst försekreterare åt nämnden avses ge dess arbete ökad stadga. Utskottet anser inteatt bör uttala sig i denna fråga. Motionsyrkandet bör avslås. Utskottet har i övrigt inte något att erinra med anledningav vad försvarsministern har anfört angående information om säkerhetspolitikenoch totalförsvaret. Skydd mot kärnvapen samt biologiska och kemiskastridsmedel I försvarskommitténs tredjedelbetänkande (Ds Fö 1981:1) konstaterades att vår försvarspolitik måstegrundas på en realistisk bedömning av utvecklingen i omvärlden, av tänkbarakonflikter och krig och av de hot mot säkerhet dessa kan leda till.Men vi kan, anförde försvarskommittén, aldrig nå säkerhet mot alla typer avyttre hot. Försvarspolitiken måste därför också grundas på bedömningar av våramöjligheter att med ohka försvarsansträngningar undanröja eller möta hoten ochbegränsa deras konsekvenser. Mot denna bakgrund förde kommittén en omfattandediskussion om riskerna för att kärnvapen, biologiska och kemiska stridsmedelskulle komma att användas i framtida krig. Vidare diskuterades konsekvensernahärav för och för vårt behov av skyddsåtgärder. Dessafrågor har också tagits upp i försvarskommitténs slutbetänkande FöU 1981/82:18 24 (DsFö 1981: 14). Kommittén har bedömt som troligt att ett krig i åtminstoneinledningsvis kommer att föras med konventionella stridsmedel. är det inte möjligt att göra några bestämda uttalanden omtroligheten att kärnvapen sedan sätts in. Vi måste därför i vår planeringbeakta risken för att det kan komma att ske. OmSverige lyckas hälla sig utanför ett krig i dess konventionella fas är detenligt försvarskommittén mindre troligt att landet blir angripet sedan det harskett en upptrappning till kärnvapenkrig. Däremot måste vi räkna med attdrabbas av verkningarna av kärnvapen som har satts in mot mål utanför våragränser. Dessa verkningar bör med rimliga skyddsåtgärder kunna starktbegränsas, anser kommittén. En angripare kan med hot om insats av kärnvapensöka tvinga till eftergifter. Skyddsåtgärder kan öka statsmakternasmöjligheter att stå emot hotet. Omvi är indragna i ett krig när det trappas upp kan även vi bli utsatta förkärnvapenbekämpning. Enligt försvarskommittén förlorar dock förmodligenoperationerna i i betydelse i ett sådant läge. Det är därför enligtkommittén viktigt att vi har förmåga att stå emot en begränsad insats avkärnvapen. En sådan förmåga ökar våra möjligheter att stå emot hot omkärnvapeninsatser. Om kärnvapen skulle sättas in mot i stor omfattningmåste totalförsvarets resurser kraftsamlas till att skydda och undsättabefolkningen och bereda de skadade vård. kan den pågående upprustningen inom maktblocken beträffandekemiska stridsmedel och skyddet mot dessa leda till ökade risker att dessastridsmedel kommer att utnyttjas. Försvarskommitténsslutsats blir att ökad uppmärksamhet måste ägnas åt skyddet mot kärnvapen ochkemiska stridsmedel. God förmåga till indikering, alarmering och ledning samtkunskaper om stridsmedlens verkningar och skyddet däremot måste eftersträvas.Därigenom kan skyddsrum, skyddsmasker och andra typer av skydd utnyttjas såatt skadeverkningarna av stridsmedlen begränsas. De kan dock aldrigelimineras. Räddnings- och röjningsinsatser måste kunna utföras även efterinsats av kärnvapen, bioligiska och kemiska stridsmedel. Dessa stridsmedelmåste enligt kommittén beaktas i planeringen av sjukvården och folkförsörjningen. Försvarskommitténhar ansett det nödvändigt att den föreslagna förbättringen av skyddet motkärnvapen, biologiska och kemiska stridsmedel kommer till stånd. De olikaåtgärderna måste enligt kommittén ses som delar i ett sammanhängande system. Försvarsministern berör i detta sammanhangkaraktären av ett framtida krig i (s. 45) samt behandlar vissariktlinjer för skyddsåtgärder mot kärnvapen samt kemiska och biologiskastridsmedel (s. 45-46). Försvarsministern gör sinaställningstaganden i propositionen med ut- FöU 1981/82:18 25 gångspunkti försvarskommitténs överväganden. I likhet med kommittén bedömer han det somtroligt att ett framtida krig i åtminstone inledningsvis kommer attföras med konventionella stridsdmedel och inte med kärnvapen. Det är däremot,anser han, inte möjligt att göra några bestämda uttalanden om sannolikheten föratt kärnvapen sedan sätts in. Vi måste därför enligt hans uppfattning i vårplanering beakta riskerna för att detta kan komma att ske och ge skyddet motkärnvapen, kemiska och biologiska stridsmedel ökad uppmärksamhet. Härefterbehandlar försvarsministern sådana förberedelseåtgärder till skydd motkärnvapen samt kemiska och biologiska stridsmedel som bör vidtas inom olikadelar av totalförsvaret. Avslutningsvis uttalar han att de riktlinjer förskyddets utformning som han har redovisat i huvudsak har kunnat beaktas iförslagen till de olika totalförsvarsgrenarnas utveckling. 1981/82:2262 av m.fl. (m) såvittgäller yrkande ger regeringen till känna vad som i motionenanförts om vikten av att ökad uppmärksamhet fästs vid totalförsvarets uppgiftervid ett kärnvapenkrig i vilket även är inbegripet. 1981/82:2264 av () vari yrkas attriksdagen hos regeringen anhåller om utökade åtgärder för information tillallmänheten beträffande tillgängliga metoder och anordningar för att öka denenskildes skyddsmöjligheter vid krigshandlingar som kan beröra befolkning. Utskottet biträder vad försvarsministern har anförtom riskerna för och skyddet mot kärnvapen samt kemiska och biologiskastridsmedel. Utskottet vill särskilt peka på att försvarsministernavslutningsvis framhåller att åtgärder för skydd mot kärnvapen samt biologiskaoch kemiska stridsmedel fortlöpande bör bevakas i studie- ochplaneringsverksamheten inom hela totalförsvaret så att alla skyddsåtgärdervidtas som är möjliga utan väsentliga merkostnader i förhållande till vad somkrävs för skydd mot konventionella stridsmedel. Imoderata samlingspartiets partimotion 2262 framhålls att del finns starka skälatt ytterligare understryka den vikt som i de olika totalförsvarsgrenarnasprogramplanering och det övergripande säkerhetspolitiska studiearbetet måstetillmätas kärnvapenfrågorna liksom skyddet mot kemiska stridsmedel. Utskottetdelar motionärernas uppfattning att det är angeläget att frågor rörandeifrågavarande vapen och stridsmedel blir tillbörligt beaktade i totalförsvaretsplanering och i det övergripande studiearbetet. Utskottet anser attförsvarsministerns ställningstaganden i denna fråga ger anvisning FöU 1981/82:18 26 omen sådan utveckling. Enligt utskottets mening behöver därför integöra något uttalande i enlighet med vad som yrkas i motion 2262. Motion 2264 (c) behandlar också frågor som rörkärnvapen samt kemiska och biologiska stridsmedel. Motionären konstaterar attmassmediauppgifter om stormakters rustningsnivå på olika områden - bl. a. beträffandehär avsedda vapen och stridsmedel - leder till oro bland civilbefolkningen.Mot denna bakgrund anser motionären det vara angeläget att allmänheten fårsaklig information i olika former om möjligheterna till skydd mot kärnvapensamt kemiska och biologiska stridsmedel. Utskottetanser i likhet med motionären att det är viktigt att allmänheten är välinformerad om de möjligheter till skydd mot kärnvapen samt biologiska ochkemiska stridsmedel som står till buds. En sådan uppfattning har också stöd iförsvarsministerns uttalande att intresset för sådana stridsmedel, för derasverkningar samt för personligt skydd och samhällets samlade skyddsresurser börfrämjas genom offentlig debatt. Den väg försvarsministern anvisar för att ökaintresset och därmed också insikterna är densamma som den på vilkenallmänhetens insikter breddas även i andra totalförsvarsfrågor. Utskottet villi likhet med försvarsministern understryka den fria debattens roll i dettasammanhang. Det är självfallet angeläget att myndigheter,frivilligorganisationer m.fl. lämnar sakligt underlag till debatten. Utskotteträknar med att information av det slag som motionären efterlyser också kommer ifråga. I samband med att kommunerna övertar ansvaret för ledningen avcivilförsvarsverksamheten på den lokala nivån avses införas en särskildhemskyddsorganisation. Denna beräknas få ansvar för skyddsinformation tillkommunens befolkning. förbereder också olika former avinformation i skyddsfrågor, bl. a. i samband med ev. obligatorisksjälvskyddsutbildning i . Någon framställning av tillregeringen enligt motionsförslaget anser utskottet därför inte nödvändig. Försvarsministern erinrar (s. 47) om att 1978 årsförsvarskommitté har lämnat vissa förslag om försvarsforskningen och bl.a. anförtatt totalförsvarets myndigheter bör tillförsäkras likställdhet i inflytandetöver forskningens inriktning och att överbefälhavarens ställning bör ändras. Enligt försvarskommittén börforskningsanstalten lyda direkt under regeringen (försvarsdepartementet). Försvarsministerndelar försvarskommitténs principiella syn på försvarsforskningen. Han avseråterkomma till regeringen med anledning av försvarskommitténs ochett av utformat förslag rörandeförsvarsforskningen så att erforderiiga riksdagsbeslut kan fattas /84. FöU1981/82:18 27 Utskottet har ingen erinran mot vadförsvarsministern har anfört om försvarsforskningen. Försvarsministern angerinledningsvis att den s. k. sårbarhetskommittén har konstaterat att sårbarhetenär oacceptabelt hög i dagens datoriserade samhälle. Han uppger (s. 48) vidareatt han anser det vara angeläget att regeringen tar initiativ tillåtgärder som syftar till att minska denna sårbarhet i samhället och att handärför tillkallat en särskild beredning, sårbarhetsberedningen, med representanterför stathga myndigheter, kommuner och näringsliv. Beredningen skall, anförhan, vara ett aktivt organ för information och rådgivning om sårbarhetsfrågor ianknytning till ADB-verksamheten. Utskottet har ingen erinran mot vadförsvarsministern har anfört om samhällets sårbarhet. Försvarsministern anmäler atttänkbara områden för samverkan mellan försvaret och övriga samhällssektorer harinventerats. De största besparingsmöjligheterna bedöms finnas inom områdenamaterielanskaffning, materielunderhåll, byggnadsverksamhet ochfastighetsförvaltning. Samordning mellan kommuner och fredsförband diskuteras. För att skapa möjligheter till samordning och samverkanmellan försvaret och övriga samhällssektorer bör, enligt försvarsministern,övervägas om inte översynen bör utsträckas även till övriga departementsverksamhetsområden. har vid fleratillfällen betonat vikten av ett ökat samutnyttjande av försvarets och detövriga samhällets resurser (FöU 1974:22, FöU 1976/77; 13, FöU 1979/80:19 ochFöU 1980/81:9). har som sin mening gett detta regeringen till känna(FöU 1974; 22, rskr 193). Det är naturligt att man även tar till vara möjligavinster genom samordning eller samverkan med delar av totalförsvaret som liggerinom andra departements verksamhetsområden än försvarsdepartementets. Utskottet vill i detta sammanhang erinra om att samordningav övervakningen av våra skärgårds- och kustområden behandlas i avsnittet omdet mihtära försvarets fortsatta utveckling. FöU1981/82:18 28 Med hänvisning till det anförda hemställer utskottet 1. beträlfandeledning och samordning itiom totalförsvaret a. attriksdagen avslår motion 1981/82:399 om en framställning till regeringen angående ändringar i reglerna för civilförsvar och ekonomiskt försvar, b. attriksdagen avslår motion 1981/82; 1258 om en framställning till regeringen angående viss utvärdering och prövning, c. attriksdagen lämnar utan erinran vad föredragande statsrådet har anfört i proposition 1981/82; 102, 2. beträffandeadministrativ beredskap attriksdagen lämnar utan erinran vad föredragande statsrådet har anfört iproposition 1981/82: 102, 3. beträffande utnyttjande av desamlade personaltillgångarna inom totalförsvaret a. attriksdagen avslår motion 1981/82:729, yrkande I, om ge mensam övre åldersgräns för värnplikt och civilförsvarsplikt, b. attriksdagen avslår motion 1981/82; 729, yrkande 2, om diffe rentierade utbildningstider, c. attriksdagen lämnar utan erinran vad föredragande statsrådet har anfört i proposition 1981/82; 102, 4. beträffande information omsäkerhetspolitiken och totalför svaret attriksdagen med avslag på motion 1981/82:2276, yrkande 17, lämnar utan erinranvad föredragande statsrådet har anfört i proposition 1981/82:102, 5. beträffande skydd mot kärnvapensamt biologiska och kemiska stridsmedel a. attriksdagen avslår motion 1981/82:2262, yrkande 1, om en framställning till regeringen angående totalförsvarets uppgifter vid ett kärnvapenkrig, b. attriksdagen avslår motion 1981/82: 2264 om en framställning till regeringen angående ökade åtgärder för information, c. attriksdagen lämnar utan erinran vad föredragande statsrådet har anfört i proposition 1981/82; 102, attriksdagen lämnar utan erinran vad föredragande statsrådet har anfört iproposition 1981/82: 102, 7. beträffandesamhällets sårbarhet attriksdagen lämnar utan erinran vad föredragande statsrådet har anfört iproposition 1981/82; 102, attriksdagen lämnar utan erinran vad föredragande statsrådet har anfört iproposition 1981/82:102. FöU 1981/82:18 29 5.Verksamheten inom det militära försvaret under / 81 Regeringen har i budgetpropositionen (bil. 7 s.7-9) berett tillfälle att ta del av vad föredragande statsrådet haranfört om verksamheten inom det militära försvaret 1980/81. 1981/82; 939 av m. fl. (s) variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om utnyttjande av prisregleringsmedel. I propositionen lämnas en sammanfattanderedogörelse för myndigheternas preliminära årsredovisningar och för detekonomiska utfallet. Härvid anmäls att regeringen beslutatatt förvaltningen av en av de byggnader. Bastionen, som utnyttjas av decentrala militära staberna i skall handhas av försvarsmakten istället för som tidigare planerats av . För att detta inteskall medföra att försvarsmaktens ekonomiska resurser ändras på ett sätt sominte varit avsett har prisregleringsmedlen för /81 minskats med118,5 milj. kr. Motionärernafinner det anmärkningsvärt att regeringen löpande under ett budgetår utnyttjarprisregleringsmedel på angivet sätt. Avräkningar av den storlek det varit frågaom i detta fall bör enligt deras mening underställas , eventuelltgenom anmälan i tilläggsbudget. FörvaltningsbyggnadenBastionen, som ligger vid i , uppfördes i början av1970-talet och betalades av medel inom utgiftsramen för det militäraförsvaret.