bet · G501FiU6 · 1981-12-31 00:00:00 — I detta betänkande behandlar utskottet motionerna 1980/81:326 av () ochMartin () om åtgärder mot s. k. svarta företag inom byggnads- ochtransportsektorerna, såvitt motionen inte har behandlats i NU 1980/81: 39, 1980/81:333 av () om riktlinjer för denekonomiska politiken, m. m., i vad avser yrkande 2, 1980/81:499 av m. fl. (c) om översyn avupphandlingskungörelsen, 1980/81:783 av () och iRöstänga (fp) om viss företagskontroll, i vad avser yrkande 2, 1980/81:802av (c) om "frikort" för seriösa företag, 1980/81:871 av () om ökad möjlighet förmyndigheter att upphandla tjänster, 1980/81:872 av m. fl. (s) om översyn avupphandlingskungörelsen, 1980/81:1105 av m.fl. (c) om ökad användningav oblekt papper inom statsförvaltningen, 1980/81:1133 av () och () omden statliga städverksamheten, 1980/81:1463 av m. fl. (s) om ändrade reglerför statlig upphandling, 1980/81:1523 av m. fl. (fp, m, c) om anbudskonkurrensvid kommunalt byggande, 1980/81:1793 av m. fl. (m) om åtgärder föratt främja svensk export av tjänster, i vad avser yrkande 2, 1980/81:1871 av m. fl. (c) om stimulanstill lokal upphandling, 1980/81:1873 av m. fl. (c) omglesbygdsstödet, m. m., i vad avser yrkande 2, 1980/81:1900 av () om en kommunalupphandlingsförordning. 1 1981/82. FiU1981/82:6 2 Motioner som ifrågasätter att myndigheter vidupphandling skall beakta endast affärsmässigt betingade omständigheter I motion 1980/81:499 av ArneFransson m. fl. (c) hemställs att hos regeringen begär utredning omöversyn av upphandlingskungörelsen. I motion 1980/81: 872 av MatsHellström m. fl. (s) hemställs att hos regeringen begär ändringar iupphandlingskungörelsen i syfte att åstadkomma de långsiktiga näringspolitiskaöverväganden som angivits i motionen. I motion 499 begärs en utredning omöversyn av upphandlingskungörelsen. Enligt motionärerna bör den offentligaupphandlingen inte enbart ta hänsyn till strikt affärsmässiga skäl utan äventill vad som totalt sett är mest förmånligt för samhället och medborgarna.Samhällsekonomiska och sociala faktorer bör vägas in i upphandlingen. Denoffentliga upphandlingen bör ingå som ett viktigt led i en solidariskregionalpolitik, anför motionärerna. 1 motion 872 anförs att stat ochkommun bör kunna uppträda som kompetenta beställare, bl. a. vidteknikupphandling, så att man systematiskt i samhällsverksamheten ställer kravsom stimulerar den industriella utvecklingen. Enligt motionärerna sker densamhälleliga upphandlingen f. n. alltför splittrat och ofta utan särskild tankepä långsiktiga effekter. Upphandlingsförordningen behöver kompletteras medanvisningar om att upphandlingen skall främja samhällets näringspolitiskamålsättningar i överensstämmelse med våra internationella åtaganden på området. Yttranden över motion 872 harinhämtats från näringsutskottet (NU 1980/81:6 y; bilaga 2 till dettabetänkande), , RRV (bilaga 4), Styrelsen för tekniskutveckling, STU (bilaga 5) och (bilaga 8). har på eget initiativ yttrat sig övei: motion 872. ger uttryck för en posifiv inställningtill de syften motionärerna vill främja. anser attmotionärernas syfte kan uppnås effektivare genom andra åtgärder än ändring iupphandlingsbestämmelserna. STU är positiv till en anmodan i förordningen avdet slag motionärerna begär. och grossistförbundavstyrker motionen. Utskottet har vid flera tillfällende behandlat motioner med krav att samhällsekonomiska övervägandenskall vägas in vid den offent- FiU 1981/82:6 3 ligaupphandlingen (FiU 1976/77:1, 1977/78:4, 1978/79:1, 1979/80:4 och 1979/80:23).Utskottet har uttalat att affärsmässighet skall vara dengrundläggande principen för den statliga upphandlingen. I den av regeringenutfärdade upphandlingskungörelsen anges riktlinjerna för statsmyndighetersupphandling. Redandä riktlinjerna för upphandlingen senast fastställdes konstaterades att kravetpä affärsmässighet i vissa fall kan stå i konflikt med andra av statsmakternauppställda mål (prop. 1973: 73, FiU 1973: 27). Dä åsyftades främstförsvarspolitiska, sysselsättningspolitiska och försörjningspolitiska mål.Denna avvägning mellan affärsmässiga och andra hänsyn bör emellertid integöras av de upphandlande myndigheterna utan av regeringen. Deupphandlingsärenden som uppenbart är av väsentlig betydelse med hänsyn till avsamhället uppställda mål på centrala områden bör därför underställasregeringen. I motion 499 anser man att varje upphandlandemyndighet skall kunna väga in samhällsekonomiska och sociala faktorer i sinupphandling. Utskottet delar inte den meningen. Varje enskild myndighet kaninte förväntas besitta den sakkunskap och överblick som krävs för att kunnavärdera en upphandlings mera övergripande konsekvenser på t. ex. det regionalpolitiskaplanet. Det finns en uppenbar risk att upphandlande myndigheter värderar dessaeffekter pä skilda sätt. Detta skulle av anbudsgivare uppfattas som godtyckesamtidigt som det på intet sätt skulle garantera ett utfall som totalt sett ärdet mest förmånliga för samhället och medborgarna. Någon ändring i upphandlingsförordningeni den riktning motionärerna föreslär bör enligt utskottets mening därför inteske. Motion 499 avstyrks. Även i motion 872 anses upphandlingsförordningenbehöva kompletteras med anvisningar om att upphandlingen skall utgå från vissasamhälls-politiska målsättningar. Upphandlingsförordningen bör enligtmotionärerna ändras sä att den främjar en samlad och kompetentteknikupphandling. Detta skulle främja den industriella utvecklingen. Iyttrandet till finansutskottet delar näringsutskottet motionärernas mening attteknikupphandling är ett effektivt instrument att stimulera företagen. Ettökat inslag av näringspolitiska bedömningar i den offentliga upphandlingen kanfå positiva effekter för den tekniska och industriella utvecklingen, anser näringsutskottet,som betonar att internationella åtaganden på området liksomkravet på affärsmässighet givetvis måste beaktas. Ett långsiktigtbetraktelsesätt kan enligt näringsutskottet vara motiverat. Settöver kan högre anskaffningskostnader vid investering i nyatekniska lösningar mer än väl kompenseras av lägre driftkostnader.Näringsutskottet uttrycker sammanfattningsvis sin positiva inställning till desyften som motionärerna vill främja. delarnäringsutskottets uppfattning att den offentliga FiU 1981/82:6 4 efterfrågankan stimulera industrins tekniska utveckling. Det är, som också motionärernaframhåller, sannolikt så att den offentliga efterfrågan på ett verksamt sätthar bidragit till att stärka många av de stora svenska företagensinternationella ställning. I samarbete med svenska myndigheter har de fåtttillfälle att pröva och utveckla skilda tekniska lösningar som sedan har kunnatexporteras. Det är mycket viktigt att sådana tillfällen till samarbete tas tillvara också . Detta synsätt ligger väl i linje med den inriktning avden ekonomiska politiken för att stärka den svenska industrins internationellakonkurrenskraft som utskottet förordat och som godkänt (FiU1981/82:1). Utskottet anser således att samhället pä olika vägar aktivt börmedverka till en systematisk planering för teknikupphandlingen.Detta börenligt utskottets uppfattning kunna ske utan hinder av de internationellaåtaganden som äjort i bl. Närdet sedan gäller frågan om denna grundsyn bör föranleda ändringar iupphandlingsförordningen vill utskottet erinra om att denna reglerar ansvarsfördelningenvid upphandling mellan regeringen och myndigheterna. Regeringen delegerarhuvuddelen av upphandlingen till de enskilda myndigheterna och förordningenanger efter vilka principer upphandlingen bör ske på denna nivå.Upphandlingsförordningen binder däremot inte rege ringens agerande i upphandlingsfrägor.Regeringen är endast bunden av de principiellt angivna riktlinjer riksdagendragit upp och av de internationella åtaganden som gjorts pä området. Närdet gäller de enskilda myndigheternas upphandling bör det noteras att det iupphandlingsförordningen stadgas att myndigheten särskilt skall beakta attsamverkan sker med andra myndigheter för att tillgodose statens intressen (3§). Stadgandet understryker betydelsen av att myndigheterna samarbetarinbördes inte endast när det gäller konkreta upphandlingar (samköp etc.) utanäven när det gäller att utnyttja teknisk, merkantil och övrig sakkunskap somkan finnas företrädd inom andra myndigheter. I ärenden som uppenbart är avväsentlig betydelse med hänsyn till av samhället uppställda mål på centralaområden skall enligt anvisningarna till upphandlingskungörelsen en myndighetunderställa regeringen ärendet. Utskottetvill sammanfattningsvis konstatera att upphandlingsförordningen sålunda inteutgör något hinder för en samordnad upphandling av olika tekniska lösningar medbeaktande även av de långsiktiga effekterna. Utskottet vill därför inte förordaatt nuvarande upphandlingsförordning ändras pä det sätt motionärerna föreslår.Utskottet vill däremot understryka den roll som STU kan ha i sammanhanget somsamordnare och för att stimulera och bygga upp den professionella kompetensenhos de upphandlande myndigheterna. STU nämner i sitt yttrande en rad insatsersom STU gör och kan göra för att stimulera teknikupphandlingen. RRV pekar isitt yttrande på åtgärder i form av information och utbildning, juridiskt ochtekniskt expertstöd, ekonomiskt stöd för risktagande samt utveckling avplanerings- och budgetsystem. Utskottet anser att det i första hand är med FiU 1981/82:6 5 sädanaåtgärder som motionärernas syfte bör främjas. Ändringar i upphandlingsförordningensynes enligt utskottet inte verksamt kunna bidra härtill. Utskottet avstyrkermed det anförda yrkandet i motion 872. 1. att avslår motion1980/81:499, 2. att avslår motion1980/81:872. 2.Motioner som kräver att anbudsgivare skall ha fullgjort sina inbetalningar avarbetsgivaravgifter och skatter I motion 1980/81: 326 av () ochMartin () hemställs såvitt nu är i fråga att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder för att reduceraförekomsten av s. k. svarta företag inom bygg- och transportsektorn m. m. I motion 1980/81:783 av () ochHans Petersson i (fp) hemställs såvitt nu är i fråga (2) att riksdagenger regeringen fill känna vad som i motionen anförts angående förtydligande avanvisningarna fill upphandlingsförordningen. I mofion 1980/81:802 av (c) hemställsatt hemställer att regeringen skyndsamt låter utreda möjligheternaatt införa "frikort" för seriösa företag. I motion 1980/81:1463 av m. fl. (s)hemställs - med hänvisning till motiveringen i motion 1980/81:1462 (p. 2) -att hos regeringen begär en ändring i upphandlingskungörelsen ienlighet med vad som anförts i motionen. I motion 326 krävs åtgärder för att reduceraförekomsten av s.k. svarta företag inom bygg- och transportsektorn. Genomförekomsten av en omfattande svart marknad undandras staten och kommunernabetydande inkomster i form av skatter och avgifter av skilda slag, påpekas deti motionen. Minst lika allvarligt är att seriösa företagare slås ut ikonkurrens med olagligt arbetande näringsutövare. Vid offentlig upphandlingförekommer det att myndigheter anlitar anbudsgivare som - efter vad som senareframkommit - inte erlagt fordons-, kilometer- och mervärdeskatt. Motionärernakräver att myndigheterna vid prövning av anbud kontrollerar att det företag somman avser att teckna avtal med har fullgjort sina skyldigheter mot samhället. FiU1981/82:6 6 I motion 783 krävs ettförtydligande av anvisningarna till upphandlingsförordningen så att kontrollav att skatter betalts in sker. Det finns enligt motionärerna anledning att isamband med den offentliga upphandlingen systematiskt undersöka att upphandlinginte sker från företag som inte är seriösa när det gäller betalningen avskatter och sociala avgifter. De främsta skälen för detta är önskemålet attbegränsa skattefusket och upprätthälla konkurrens pä lika villkor mellanföretag i en och samma bransch. Upphandling från icke seriösa företag kan ocksåutsätta den statliga myndigheten för oväntade kostnadsökningar ellerstörningar i verksamheten, t. ex. om konkurs inträffar. Enligt motionärerna råder det viss oklarhet när det gälleri vilken utsträckning myndigheterna inom ramen för affärsmässiga upphandlingarskall beakta de tilltänkta entreprenörernas skötsamhet när det gäller betalningav skatter m. m. Motionärerna återger de synpunkter RRV redovisat med anledningav en skrivelse frän kronofogdemyndigheten till budgetdepartementet.Motionärerna anser att de av RRV framförda invändningarna inte bör förbisesmen att de inte bör föranleda att myndigheterna avstår frän att vid upphandlingkontrollera t. ex. inbetalning av skatter. Motionärerna yrkar på attanvisningarna görs tydligare i dessa hänseenden. 1 i7iotion 802 begärs en skyndsamutredning av möjligheterna att införa "frikort" för seriösa företag.De seriösa företagen drabbas enligt motionären hårt av illojal konkurrens frånföretag som helt eller delvis underiåter att betala in skatt ocharbetsgivaravgifter. och kronofogdemyndigheterna skullemed hjälp av restlängder över icke redovisade avgifter och skatter kunnautfärda ett frikort för de företag som seriöst sköter sina åligganden.Upphandlande myndigheter skulle i ett sådant system inte anta anbud frånföretag som inte kan uppvisa ett sådant kort. I motion 1463 begärs ändring iupphandlingskungörelsen. I motiveringen, som redovisas i motion 1462, beskrivsden kontroll som företar av anbudsgivare. Motionärerna pekarpå att en måttlig arbetsinsats har visat sig ge mycket snabba och påtagligaresultat. Betydande belopp har inbetalats till kronofogdemyndigheten.Motionärerna tar också upp vad RRV anfört i frågan. Enligt RRV kan en generellkontroll av alla anbudsgivare inte inrymmas i affärsmässighetsbegreppet och atten sådan kontroll därför är oförenlig med upphandlingsbestämmelserna. Motionärernadelar inte RRV:s uppfattning. Till de affärsmässigt betingade omständighetersom skall beaktas vid anbudsprövningen bör enligt motionärerna rimligtvis räknasäven anbudsgivarnas skatte- och avgiftsförhållanden. I klargörande syfte börupphandlingskungörelsen ändras. Yttrande har inkommit frännäringsutskottel över motionerna 326, 783 och 802 (NU 1980/81:5 y; bilagal tilldetta betänkande). Över motion 1463 har yttrande begärts av (bilaga 4). I motion 326 krävs att denupphandlande myndigheten skall kontrollera att det företag man avser att tecknaavtal med har erlagt sina skatter och arbetsgivaravgifter. Motionärerna framfördäremot inte något krav att samtliga anbudsgivare skall kontrolleras avmyndigheterna. Utskottet anser det för sin del lämpligt att man, inomramen för den affärsmässiga prövning som myndigheten har att göra när ett anbudskall antas, kontrollerar om den tilltänkta leverantören har betalat skatt ocharbetsgivaravgifter. Det finns nämligen skäl att bedöma huruvida leverantörenkan fullgöra sina åtaganden mot myndigheten. Leverantören kan på grund avexempelvis skattekrav råka i ekonomiska svårigheter som gör att leveranserfördröjs eller helt uteblir. Vidare kan framtida serviceåtaganden ochreservdelsanskaffning påverkas. En bedömning av detta slag kan anses ligga inomramen för de nuvarande anvisningarnas hänvisning till leverantörensvederhäftighet och pålitlighet. Utskottet vill dock understryka vikten av attmyndigheten noga kontrollerar tillförlitligheten av de uppgifter som gällerinbetalda skatter och arbetsgivaravgifter. Något initiafiv från riksdagenssida med anledning av motionsyrkandet synes inte erforderligt. Till frågan om det är möjligt att i skatteindrivningssyftekontrollera samtliga anbudsgivare återkommer utskottet i det följande. Utskottet vill i sammanhanget peka på möjligheten attupphandlande myndighet redan vid anbudsinfordran anger att man inom ramen förden affärsmässiga prövningen har för avsikt att göra en kontroll av den anbudsgivareman tänker anlita. Det är sannolikt att en sådan åtgärd skulle kunna bidra tillatt öka betalningsviljan av skatter och arbetsgivaravgifter hos anbudsgivarnautan att den upphandlande myndigheten tvingas lägga ned något mer betydandearbete. I motionerna 783, 802 och 1463yrkas att upphandlingsförordningen ändras så att myndigheterna över huvud tagetinte skall beakta anbud från företag som inte betalat sina skatter ocharbetsgivaravgifter. Främst två skäl anges i motionerna varför de upphandlandemyndigheterna bör kontrollera anbudsgivarna i skattehänseende. Dels bör deupphandlande myndigheterna underlätta för staten att driva in de skatter ochavgifter anbudsgivare är skyldiga att erlägga, dels kan de upphandlandemyndigheterna bidra till att skapa en konkurrens på lika villkor inom respektivebranscher. I bedrivs sedan drygt ett är tillbakakontroll av anbudsgivares skatte- och avgiftsförhållanden. RRV ochriksskatteverket har yttrat sig till budgetdepartementet huruvida upphandlingenligt den modell som tillämpar kan göras obligatorisk föralla statliga och kommunala organ, åtminstone i fråga om belopp av betydelse.Vidare pågår inom brottsförebyggande rådet (BRA) en översyn av lagstift- FiU 1981/82:6 8 ningenmot organiserad och ekonomisk brottslighet. Arbetet leds av en särskildstyrgrupp. 1 en skrivelse till budgétdepartementet har styrgruppen föreslagitatt upphandlingsförordningen ändras så att en rutinmässig kontroll avanbudsgivare kan ske på det sätt som tillämpas vid upphandling iStockholm. LO och TCO har i en gemensam skrivelse till regeringen uttalat sittstöd för BRÅ:s förslag. Näringsutskottetanser i sitt yttrande över motionerna 783 och 802 att en systematisk kontrollav anbudsgivare av det slag som sker i kan vara etteffektivt medel mot de icke seriösa företagen. ställer sigpositivt till att frågan om lämpliga ändringar i reglerna för den statligaupphandlingen närmare övervägs av regeringen. RRV:s invändningar mot engenerell kontroll av anbudsgivares skatteinbetalningar bör prövas isammanhanget. Förslaget i motion 802 om införande av "frikort"ställer sig näringsutskottet däremot tveksamt till. RRVpåpekar i sitt yttrande till utskottet över motion 1463 att beslut iupphandlingsärende inte får överklagas. Det vore enligt RRV otillfredsställandeatt beslut som får till följd att leverantörer blir utestängda frånanbudstävlan även när det inte är affärsmässigt motiverat läggs i enskildainköpares händer. Någon enhetlig tillämpning anser RRV inte vara möjlig attuppnå med de många olika typer av upphandlingsärenden som förekommer, ärendensom erfarenhetsmässigt handläggs på olika kompetensnivåer i de statligamyndigheterna. Utskottetvill för sin del klart slå fast att det är en mycket angelägen uppgift församhället att se till att skatteundandragande i olika former förhindras ochförsvåras. Uppkomsten och utvecklandet av den s. k. svarta ekonomin är ettallvarligt samhällsproblem som måste bekämpas på ett kraftfullt och bestämtsätt. Utskottet anser därför att starka skäl talar för att den offentligaupphandlingen regleras på ett sådant sätt att samarbetet mellan deupphandlande myndigheterna och skattemyndigheterna underlättas. Utskottet delarnäringsutskottets uppfattning att det är betydelsefullt att de seriösaföretagen inte missgynnas jämfört med de företag som inte fullgör sinaskyldigheter mot samhället. Avde aktuella motionerna liksom av näringsutskottets redovisning framgår att detråder skilda tolkningar huruvida kontroll av samtliga anbudsgivaresförhållanden i skatte- och avgiftshänseende är förenlig med principen omaffärsmässighet i upphandlingen. Det är angeläget att detta klarläggs.Utskottet noterar att regeringen - dvs. efter det att deaktuella motionerna väcktes - tillkallade en särskild utredare med uppdrag attse över gällande upphandlingsbestämmelser (dir B 1981:35. Viss översyn avgällande upphandlingsbestämmelser). Utredaren bör enligt direktiven i förstahand undersöka om formerna för det nuvarande upphandlingsförfarandet börkompletteras på sådant sätt att samarbetet ytterligare underlättas mellan deupphandlande myndigheterna och de myndigheter som kontrollerar och driver inskatter och avgifter. FiU 1981/82:6 9 börklarlägga hur ett informationsutbyte mellan myndigheterna bör utformas. Enligtdirektiven måste därvid en utgångspunkt vara att de upphandlande myndigheternainte skall göra bedömningar av det slag som ankommer på skattemyndigheterna.Det står vidare i direktiven att utredaren bör med utgångspunkt i dennakompetensfördelning mellan berörda myndigheter bedöma om det kan anses tillfyllest med förbättrade samarbetsformer och krav pä vissa generellaavtalsvillkor. Finner utredaren att ytterligare åtgärder bör vidtas står detutredaren fritt att föreslå de ytterligare åtgärder som kan vara motiverade.Det ligger då nära till hands att överväga en ordning som innebär att deupphandlande myndigheterna blir skyldiga att bedöma anbuden med särskiltbeaktande av anbudsgivarens vilja och möjligheteratt betala sina skafteskulder.Övervägs en sådan ordning måste noga uppmärksammas de rättssäkerhetsproblem somkan uppkomma bl. a. genom att beslut i upphandlingsärenden inte fär överklagas. mening torde det således ligga inom utredningens ram att undersökamöjligheterna att tillgodose de krav som framförts i motionerna. Det finns motden bakgrunden inte skäl till något ytterligare initiativ från sidamed anledning av yrkandena i motionerna 783, 802 och 1463. 1. att avslår motion1980/81: 326 såvitt nu är i fråga, 2. att avslår motion1980/81:783 yrkande 2, 3. att avslår motion1980/81:802, 4. att avslår motion1980/81:1463. 3.Motioner som tar upp frågor rörande egenregi-verksamhet och konkurrens frånutomstående anbudsgivare I motion 1980/81: 333 av ()hemställs såvitt nu är i fråga (2) att hos regeringen anhåller omutredning om vilka besparingsmöjligheter som skulle uppkomma vid överförandeav olika kommunala akfiviteter till privat verksamhet. 1 motion 1980/81:871 av () hemställsatt hos regeringen anhåller om utredning av möjligheten attåstadkomma besparingar genom viss förändring av budgeteringstekniken,innebärande större frihet för myndigheter att upphandla tjänster som ersättningför verksamhet i egen regi. FiU 1981/82:6 10 I motion 1980/81:1133 av () och StenSvensson (m) hemställs att hos regeringen begär förändring avorganisationen av den statliga städverksamheten i enlighet med de riktlinjersom anges i motionen. I motion 1980/81: 1523 av m.fl. (fp,m. c) hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad somi motionen anförts angående riktlinjer om anbudskonkurrens vid kommunalt byggande,som erhåller statliga lån och/eller bidrag. I mofion 1980/81:1793 av m.fl. (m)hemställs såvitt nu är i fråga (2) att av regeringen begär att denstatliga upphandlingslagstiftningen kompletteras med regler föregenregi-verksamhet. I motion 871 begärs en utredning av möjligheten attåstadkomma besparingar genom större frihet för myndigheter att upphandlatjänster som alternativ till verksamhet i egen regi. Motionären åberoparlantmäteriverkets yttrande över förvaltningsutredningen. Myndigheterna harsina kostnader lästa till olika kostnadsslag. Man har pengar till löner åtegen personal men inte till att köpa tjänster. Följden blir att man utförarbetet i egen regi till betydligt högre kostnad för samhället än om tjänstenköpts. Myndigheterna bör ges större frihet att handha sina anslag. Man börkunna fördela om löner till expenser, om detta leder till besparingar, anförmotionären. 1 motion 333 yrkande 2 begärs en utredning om vilkabesparingsmöjligheter som skulle uppkomma vid överförande av olika kommunalaaktiviteter till privat verksamhet. Kommunerna har övertagitverksamheter i egen regi, vilket enligt motionären har lett till försämradeffektivitet och överkapacitet. Konkurrens mellan privata företag har ersattsmed kommunalt monopol. Enligt motionären är det möjligt att det finns storabesparingsmöjligheter både för kommunerna och skattebetalarna genom attöverföra kommunala aktiviteter till privat verksamhet. I motion 1523 krävs ökad anbudskonkurrens vidkommunalt byggande som erhåller statliga lån och/eller bidrag.