bet · G501FiU25 · 1981-12-31 00:00:00 — betänkande 1981/82:25 angående samt dispositionav vinst I detta betänkande behandlar utskottet fullmäktiges i riksbankenförvaltningsberättelse för (redogörelse /82:11), revisorers berättelseöver granskningen av verksamhet (redogörelse1981/82:14), fullmäktiges i förslagom disposition av vinstmedel för (förslag 1981/82:12), de under allmänna motionstiden väckta motionerna 1981/82:329 av () om bankernas in- och utlåningsräntor, 1981/82:696 av . (s) om prioriterade bottenlån till vissa lokaler, / 1981/82:697 av . (s)om tillstånd för utlänningar att köpa aktier i svenska företag, 1981/82:1173 av m. fl. (s) om svenska företags investeringar i utlandet, 1981/82:1567 av m. (vpk) om den ekonomiska politiken och budgetpolitiken, i vad avser yrkande 7, 1981/82:1580 av m. (vpk) om åtgärder mot kapitalflykt, i vad avser yrkande 4, saml 1981/82:1652 av m. fl. (s) om skärptvalutakontroll. Utskottet har inhämtat yttrandeöver motion 696 från civilutskottet. Yttrandet, CIJ 1981/82:5 y, är fogat sombilaga till betänkandet. Förutom av fullmäktiges iriksbanken förvaltningsberättelse för (redogörelse /82:11) harutskottet tagit del av de protokoll som förts hos fullmäktige och direktionunder året. I 1981/82. FiU1981/82:25 2 Som framgår avförvaltningsberättelsen utformades kredit- och valutapolitiken motbakgrunden av mycket betydande underskott i statens budget och bytesbalansenmed utlandet. Utrymmet för en självständig svensk räntepolitik var begränsat.Delta var särskilt märkbart , då förväntningarna omen nära förestående devalvering av kronan växte sig allt starkare. I detta läge beslöt fullmäktige att höjariksbankens diskonto till . höjdes"straffräntan" för bankernas upplåning i från . Åven kraven på bankernas kassahållning i skärptes. I samband med diskontohöjningen medgav attbankernas utlåningsräntor - som varit föremål för räntereglering -höjdes något mer än diskontot. Den högsta tillåtna medelräntan för utlåningsattes till över diskontot. Beträffande inlåningsräntorna -som ej var föremål för reglering - accepterade att dessa endasthöjdes med 1 1/. Dessa åtgärder innebar en vidgning avbankernas räntemarginal mellan ut- och inlåning till allmänheten med drygt 1/2procentenhet - en vidgning som bibehölls . I anslutning till de kreditpolitiska åtgärderna aviseraderegeringen ett program för att stabihsera ekonomin. Senare under vårenförelades en proposition om ekonomisk-politiska åtgärder med deltasyfte. Den statliga upplåningen utomlands intensifierades också. Tillsammans stoppade dessa åtgärder det kraftigavalutautflöde som ägt rum . I stället inträdde ett återinflöde avvalutor som pågick till . Den mycket strama kreditpolitiken kunde därmedlättas något. De korta penningmarknadsräntorna justerades ned successivt underåret med mellan och diskontot sänktes med 1 procentenhetden . Den viktigaste valutapolitiska åtgärden vardevalveringen av den svenska kronan . Fullmäktige framhålleri sin berättelse att devalveringen inte var framkallad av något spekulationstryckmot kronan utan utgjorde en självständig och viktig del i det samladeekonomiska program för stabilisering som regeringen presenterade.Den avsåg i första hand att förbättra det svenska näringslivets konkurrenskraftoch stimulera de fallande industriinvesteringarna. Valutaregleringen utövades efter i stort settsamma principer som . Vissa ändringar vidtogs dock. beslöt valutastyrelsen att i ökad utsträckningmedge svensk finansiering av direkta investeringar i . beslötsalt kravet att investeringen skulle påvisas vara förmånlig frånbytesbalanssynpunkt ej längre skulle tillämpas vid prövningen av tillstånd tilldirekt investering i utlandet. Tillståndsgivningen ökade kraftigt och uppgickunder till att jämföra med ca 3,5 miljarder denärmast föregående åren. FiU1981/82:25 3 Tillstånd till försäljning avsvenska aktier till utlandet (utan s. k. switchförfarande) lämnades till ettbelopp av 1 472 milj. kr. Föp 1980 var motsvarande belopp 350 milj. kr. Före1979 lämnades i regel inga tillstånd av detta slag. revisorers granskning avriksbankens förvaltning har, enligt vad som anförs av revisorerna(redogörelse /82:14), inte föranlett någon anmärkning. Utskottet har vid sin granskning av riksbankensförvaltning inte funnit något förhållande som påkallar särskilt yttrande frånutskottets sida, vilket utskottet härmed får för anmäla. revisorer hartillstyrkt att ansvarsfrihet beviljas fullmäktige för .' Utskottet får med hänvisning tillvad revisorerna anfört och till vad utskottet anfört under punkt 1 i detföregående hemställa att beviljar fullmäktigei ansvarsfrihet för förvaltningen av . Disposition av vinst. I förslag 1981/82:12har fullmäktige i hemställt att beslutar att av tillgängliga medel - 5 - a) 2 000 milj. kr.skall inlevereras till statsverket under /82, b) 3 424 milj. kr.skall överföras till dispositionsfonden, c) återstående . skall kvarstå på räkning för odisponerade vinstmedel. Genom att har monopol påsedelutgivningen i landet uppstår i regel betydande överskott i bankensverksamhet. Värdet av utelöpande sedlar uppgick vid slutet av 1981 till drygt37 miljarder kronor. Kostnaderna för sedelomloppet är små- 60 milj. kr. år 1981- jämfört med de ränteintäkter har från sin valutareserv ochstatspappersportfölj. Dessa ränteintäkter uppgick enligt riksbankensbokslut till . Intäkterna motsvaras i allt väsentligt avde räntor som betalar pä den del av statsskulden som ärplacerad i och på den utlandsupplåning som blivit nödvändig för atthålla uppe valutareserven. FiU1981/82:25 4 Dessa räntebetalningar belastar direkt statskassan ochökar budgetunderskottet. Utskottet noterar att fullmäktige föreslagit enökning av inleveransen av överskott till statsverket från 850 milj. kr. till 2000 milj. kr. sker en mycket betydande uppsamling av överskottsmedeli . 2 000 milj. kr. avsätts till ett nyinrättat värderegleringskonloför valutor. Värdepappersportföljen skrivs ned med 2 061 milj. kr. Dispositionsfondenökar genom den föreslagna överföringen till 9 687 milj. kr. Totalt kommer detbokförda värdet av egna kapital därefter att uppgå till närmare 17miljarder kronor. Utskottet tillstyrker fullmäktiges i framlagdaförslag om disposition av vinstmedel för och hemställer att beslutar att avriksbankens tillgängliga medel -. a) 2000 milj. kr. skall inlevereras till statsverket under budgetåret 1981/82, b) 3 424 milj. kr. skall överförastill dispositionsfonden, c) återstående . skall kvarstå på räkning för odispone- Motion om bankernas in- och utlåningsräntor. I motion329 av () hemställs 1. att beslutar att begäraatt regeringen ger bankinspektionen i uppdrag att utreda skåligheten i demarginaler banker tillgodogör sig vid utlåning med hänsyn till rättvisa ochopartiskhet i kreditgivningen, 2. att beslutar att som sinmening ge regeringen till känna att detta utredningsarbete bör bedrivas.såskyndsamt att utredningen kan framlägga förslag . Motionären anser att de marginalersom bankerna tillämpar mellan ut- och inlåningsräntor är för stora. Demotsvaras ej av ett tillräckligt risktagande. Hon vänder sig vidare mot attbankerna tillämpar olika utlåningsräntor för olika kundkategorier och därvidgynnar sådana låntagare som är inlånare eller står ägarintressena nära. Därförhemställer hon att begär att regeringen ger bankinspektionen iuppdrag att utreda skäligheten i de räntemarginaler bankerna tillämpar. Enligt lag omkreditpolitiska medel (SFS nr 922) kan regeringen -om det behövs för att uppnåde mål som fastställts för penningpolitiska verksamhet - påframställning av fullmäktige i förordna att får användakreditpohtiskt medel. Förordnande om utlåningsreglering, placéringsplikt ellerräntereglering får meddelas endast FiU 1981/82:25 5 omsynnerliga skäl föreligger. Förnärvarande regleras endast bankernas utlåningsräntor av riksbanken.Inlåningsräntorna har bankerna i princip kunnat bestämma fritt. Ipraktiken följer bankerna i regel rekommendationer röranderäntesättningen på inlåningssidan. Somframgått av den redogörelsen för medgavriksbanken att bankernas utlåningsräntor höjdes något mer än den 2-procentigadiskontohöjningen . Beträffande inlåningsräntorna accepteraderiksbanken att dessa höjdes endast med 1 1/. Hurdessa förändringar påverkade bankernas marginaler framgår av nedanståendelabell, som sammanställts av kreditpolitiska avdelning. Affärsbankernasränte-, placerings- och obligationsmarginaler 1980 och 1981 Källa: Respektive banksårsredovisning, 4 saknas -1,39 -1,81 -1,14 -1,00 -0,82 -0,69 -0,66 -1,94 -0,69 -1,25 -1,61 -2,57 -1,67 -0,22 -0,55 -1,50 -1,92 -2,09 -1,15 -1,23 -1,28 -1,20 -1,25 1981/82. FiU 1981/82:25 6 Följandedefinitioner har använts i tabellen. Räntemarginal:Genomsnittlig utlåhingsränta till allmänheten i svenska kronor minusgenomsnittlig inlåningsränta från allmänheten i svenska kronor Placeringsmarginal:Räntenettot i relation till balansomslutningen. Obligationsmarginal:Genomsnittlig intäktsränta för placering i statspapper och obligationer minusgenomsnittiig inlåningsränta från allmänheten i sv. Som synes steg den genomsnittliga räntemarginalenmed drygt 1/. Å andra sidan vidgades dennegativa obligationsmarginalen . Bankernas totala placeringsmarginalsteg som följd av dessa två förändringar . Detta varden viktigaste faktorn bakom den kraftiga resultatförbättringen för bankernamellan 1980 och 1981 - en förbättring som i genomsnitt uppgick till närmare 50procent. Anmärkas bör att 1980 var ett relativt dåligt år för affärsbankerna. Isamband med sänkningen av diskontot från till den 11 mars 1982uppmanade bankerna att sänka räntenivån på den vanliga inlåningenfrån allmänheten med endast en halv procentenhet. För flertalet typer avinlåningsräkningar följde bankerna uppmaningen. Därigenom återtogs en stor delav den ökning av räntemarginalen som uppkom 1981. Obligationsmarginalen påverkaså andra sidan positivt av en räntesänkning. Hur den samlade effekten blir påden totala placeringsmarginalen 1982 kan först i efterhand avgöras med någonstörre säkerhet. Fullmäktigei har ansvaret för den löpande utformningen av penningpolitiken. Somett led i denna politik styr - antingen genom direkt ränteregleringeller rekommendationer - de räntor och räntemarginaler som bankerna tillämpar.Bankerna lämnar kontinuerligt uppgifter härom till . Underdessa omständigheter anser utskottet det ej påkallat att uppdra åtbankinspektionen att utreda skäligheten i bankernas räntemarginaler. att avslårmotion 1981/82:329. 5.Motion om prioriterade bottenlån till vissa lokaler. I motion 696 av MargaretaPalmqvist m.fl. (s) hemställs att beträffande prioriterade bottenlånför lokaler i pantvärdet som sin mening ger riksbanksfullmäktige till kännavad i motionen anförts. I motionen föreslås att skall geriksbanksfullmäktige till känna att prioriterade bottenlån till vissa lokaler,för vilka sådana lån nu inte utgår. FiU 1981/82:25 7 skallkunna lämnas i samband med nybyggnad i saneringsdmråden. Bakgrunden tillmotionen är att bostadsminislern i budgetpropositionen uttalat att enligthennes mening denna typ av lokaler inte har en sådan angelägenhetsgrad frånbostadspolitisk synpunkt att prioriterade bottenlån bör beviljas. (majoriteten) delar enligt sittytttande CU 1981/82:5y till finansutskottet bostadsministerns uppfattning ochanser att finansutskottet bör föreslå att avslå motionen. Desocialdemokratiska ledamöterna i civilutskottet vill att motionen skallbifallas. Utskottet, som delar .bostadsministerns ochcivilutskottets bedömning av själva sakfrågan, finner inte fog för attriksdagen gör det av motionärerna begärda uttalandet. att avslårmotion 1981/82:696. 6.Motioner om valutaregleringen. I motion 697 av m.fl. (s)hemställs 1. attriksdagen uttalar sig för att återgår till tidigare restriktiva praxis när det gäller tillstånd för utlänningar att köpa aktier i svenska företag, 2. attriksdagen uttalar sig för att de fackliga organisationernas företrädare också får delta i beslut i valutastyrelsen om tillstånd till utländska köp av svenska aktier. Imotion 1173 av m. fl. (s) hemställs 1. att uttalar sig för att omprövar sitt beslut attinte längre pröva svenska direktinvesteringar i utlandet från betalningsbalanssynpunkt, 2. att uttalar sig för att regeringen tar upp överläggningarmed de svenska storföretagen i syfte att förmå dessa att lägga en större andelav sina produktionsinvesteringar i . Imotion 1567 av m.fl. (vpk) hemställs 7.att beslutar godkänna vad som i motionen anförs om skärpt tillämpningav valutalagstiftningen och hos regeringen begära nödvändiga åtgärder i enlighetdärmed. I motion 1580 av m. fl. (vpk) hemställs- med hänvisning till motiveringen i motion 1981/82:1578 - FiU1981/82:25 8 4. att som sin mening gerregeringen till känna vad som i motionen anförs om att skärpa åtgärderna motkapitalflykt ur landet. I motion 1652 av . (s) hemställs att hos riksbanksfullmäktige hemställer omåtgärder för att skärpa valutakontrollen i enlighet med vad i motionen anförts. I motion 697 sägs inledningsvis attdet får anses vara ett nationellt intresse att svenska storföretag i så storutsträckning som möjligt kan behållas i svensk ägo. Motionärerna anser att detär viktigt att slå vakt om det ekonomiska oberoende som fortfarande återstår.De ställer sig därför kritiska till att valutastyrelse från och med1979 i successivt ökad omfattning givit tillstånd till försäljning av svenskaaktier till uflandel. I motion 1173 tas svenska företagsdirektinvesteringar i utlandet upp. Det konstateras att dessa investeringarökat kraftigt och inte minst . Detta har letttill att en allt större andel av de svenska storföretagens sysselsättningförläggs utomlands i då industrisektorn krymper och arbetslösheten ökari vårt eget land. Mot den bakgrunden hemställer motionärerna att riksbankenomprövar sitt beslut att inte längre pröva svenska direktinvesteringar iutlandet från betalningsbalanssynpunkt. De vill också att regeringen skall taupp överläggningar med de svenska storföretagen för att förmå dem att förläggaen större andel av sina investeringar till . I motion 1652 yrkas på skärptvalutakontroll. Motionärerna anser att bör göra valulaanmälanobligatorisk för alla former av betalningar från utlandet. bör ettdatabaserat system för registrering och kontroll av transaktionerna införas.Motiven för de föreslagna åtgärderna är två. Dels skulle man därigenom kunna fåen bättre statistik över tjänsteexport och kapitalimport och därmed en mindrerestpost i betalningsbalansen, dels skulle man få bättre möjligheter attkontrollera efterlevnaden av valutaregleringen. Med nuvarande datateknik ochmed ett ökat samarbete mellan och valutabankerna, Uksom med en lämpligundre beloppsgräns för valutaanmälningsplikten, skulle den nödvändiga registreringenenligt motionärerna kunna ske utan nämnvärda kostnader. De två vpk-motionerna 1567 och 1580tar upp valutaregleringen i mera allmänna ordalag. I den förra rnotionen krävsskärpt valutakontroll och en mycket restriktiv tillståndsgivning gentemotinvesteringar utomlands. Målet för valutapolitiken måste vara att sätta stoppför induslriutflyttningen. Denna kan hejdas inom ramen för existerandelagstiftning. Men lagstiftningen bör också göras mer restriktiv. I den senaremotionen krävs - med hänvisning till vad som anförts i motion 1578 - ocksåskärpt valutalagstifl-ning, främst för att stoppa valutautflödet och bekämpavalutabrott. FiU1981/82:25 9 valutakommittés översyn av dessa frågor bör enligtmotionärerna forceras och slutföras. De nu redovisade motionsförslagenbör enligt utskottets mening bedömas mot bakgrunden av nu gällandevalutareglering och pågående utredningsarbete på detta område.' Regeringen har i prop. 1981/82:161 föreslagitriksdagen att valutalagen (1939:350) skall fortsätta att tillämpas i oförändratskick och i oförändrad omfattning för tiden - . I propositionenframhåller föredraganden, statsrådet , bl. a. att några beslut omändringar i den nuvarande ordningen uppenbarligen inte bör fattas innanresultatet av valutakommitténs översyn av hela valutaregleringen föreligger.Kommittén, som har i uppdrag att se över valutaregleringen ochvalutalag-stifiningen, beräknar att slutföra sitt arbete under innevarande år. Som framgått av den redogörelsen för riksbankensförvaltning har valutaregleringen utövats efter i stort settsamma principer som ., Vad beträffar de ökade tillstånden till försäljning avaktier till utlandet framgår av valutastyrelsens berättelse till fullmäktige(s. 61 i förvaltningsberättelse ) att dessa tillståndlämnats i enlighet med de förutsättningar som fastställdes av valutastyrelsen1979. Dessa förutsättningar innebar att tillstånd fick lämnas näraktieöverlåtelserna bedömdes medföra fördelar från exportförsäljnings- ellerkapitalförsörjningssynpunkt eller när speciella skäl ansågs föreligga. Någonändring av praxis har således ej skett . Däremot har uppenbarligenutlandets intresse för svenska aktier ökat. Svenska företag har härigenomtillförts riskvilligt kapital. De farhågor för att detta skall minska vårt ekonomiskaoberoende som uttalas i motion 697 finner utskottet överdrivna. Skulle debesannas, bör de mötas med lagstiftningen om utländska förvärv av svenskaföretag och inte med hjälp av valutaregleringen. Utskottet anser det hellerinte påkallat att de fackliga organisationernas förciträdare i valutastyrelsendeltar i beslut om tillstånd till utländska köp av, svenska aktier. Utskottetavstyrker därför motion 697. Såvitt utskottet kunnat utröna spelar det i motion 1173åberopade bytesbalanskriteriet relativt liten roll som återhållande faktor vidvalutastyrelsens prövning av svenska direktinvesteringar utomlands. Allmäntgäller att valutaregleringen varit myckel liberal på denna punkt. Enligt enundersökning, som verkställts av valutakommittén (SOU 1980:51, s. 42), leddekriteriet till avslag i ett mycket ringa antal fall. Avslagen uppgick underåren 1975-1979 till 11/i antal och i belopp av behandlade FiU 1981/82:25 10 ansökningar.De gällde praktiskt taget aldrig industriinvesteringar utan smärreinvesteringar inom servicenäringar och mark- och fastighetsprojekt utananslutning till industriell verksamhet. Under dessa omständigheter avstyrkerutskottet bifall till yrkande 1 i motion 1173. Utskottet anser det heller intenödvändigt att uttalar sig för att regeringen skall ta upp de avmotionärerna förordade överläggningarna med svenska storföretag och avstyrkerdärmed yrkande 2 i motion 1173. Fråganom övergång till databehandling av valutaanmälningarna, som tas upp i motion1652, har varit föremål för utredning inom isamarbete med valutabankerna. presenterades en förstudie, som behandlas iriksbanksfullmäktige. bör enligt utskottets mening avvaktafullmäktiges slutliga ställningslagande i frågan. Motionen 1652 avstyrksföljaktligen. Deförslag till allmänna uttalanden från till regeringen om skärptvalutareglering och mer restriktiv valutalagstiftning som framläggs i motionerna1567 och 1580 bör enligt utskottets mening avslås i avvaktan på attvalulakommitténs arbete slutförs. 1. att avslår motion 1981/82:697, 2. att avslår motion 1981/82:1173, 3. att avslår motion 1981/82:1652, 4. att avslår motion 1981/82:1567 yrkande 7, 5. att avslår motion 1981/82:1580 yrkande 4. Närvarande:Eric (), (), (c), (), BoSiegbahn (m), (), (), (), (), (), (), (), () och (). , , , , , och (alla s) harreserverat sig möt betänkandet i följande delar: FiU 1981/82:25 11 Motion om prioriterade bottenlån till vissa lokaler Reservanterna anser att utskottets yttrande ochhemställan (s. 7) bort ha följande lydelse: Utskottetdelar motionärernas bedömning att, även om principiella motståndmot att vidga det prioriterade låneområdet kan vara förståeligt, så torde dethär vara fråga om så begränsade belopp att fördelarna därav måste överväganackdelarna. Såsom motionärerna framhåller faller beslut i de aktuella frågornaunder ansvar. bör dock som ett underlag förriksbanksfullmäktiges bedömningar kunna ge till känna som sin mening att lånför lokaler som ingår i pantvärdet också skall anses som prioriterade.Utskottet stöder sig därvid på den avvikande mening till civilutskoltetsyttrande /82:5y om prioriterade bottenlån till vissa lokaler som anförts avPer m. fl. (allas). I denna konstateras att den föreslagna vidgningenav den prioriterade sektorn inte kommer att ta i anspråk någon större del av deprioriterade krediterna avseende bottenlån för bostäder och lokaler och attbostadsbyggandets nuvarande mycket låga nivå tvärtom gör en vidgning av denprioriterade sektorn i enlighet med vad som föreslagits i motionen möjhg. att med bifall till motion 1981/82:696som sin mening ger fullmäktige i till känna vad utskottet anförtbeträffande prioriterade bottenlån för lokaler i pantvärdet. Tillståndför utlänningar att köpa aktier i svenska företag dels den del av utskottets yttrande på s. 9 sombörjar med "Som framgått" och slutar med "motion 697" bortha följande lydelse: Som framgått ovan har antalet tillstånd tillförsäljning av svenska aktier till utlandet (utan s. k. switchförfarande) ökatkraftigt . Före dess lämnades i princip inga tillstånd av detta slag.Under 1979 uppgick försäljningarna till 2 milj. kr. 1980ökade tillstånden till350och 1981 till 1 472 milj. kr. uppgicktillstånden till hela 519 milj. kr. Utskottetfinner denna utveckling betänklig. För det första innebär den att en ny praxisetableras på ett centralt område av valutaregleringen innan resultatet av deninom valutakommiltén pågående samlade översynen av valutaregleringenpresenterats. För det andra delar utskottet den i motion 697 framfördabedömningen att det är ett nationellt svenskt intresse att svenska storföretagi så stor utsträckning som möjligt kan behållas i svensk ägo. Riksbankensvalutastyrelse har fastställt vissa kriterier - exempelvis FiU1981/82:25 12 fördelar från exportförsörjnings- ochkapitalförsörjningssynpunkt samt särskild anknytning till - enligtvilka tillstånd till försäljning av aktier till utlandet skall kunna medges.Inga omständigheter har emellertid anförts till stöd för att ett snabbt växandeantal svenska företag plötsligt skulle ha börjat uppfylla dessa kriterier. Istället rör det sig, så som motionärerna påpekar, om en uppluckring avvalutaregleringen. För att vi även skall kunna bevara denhandlingsfrihet som en svensk kontroll över storföretagen utgör, bör riksbankendärför återgå till den restriktiva praxis som gällde tidigare. För att besluten i valutastyrelsen skall få en allsidigunderbyggnad även när det gäller utländska köp av svenska aktier bör, sommotionärerna föreslår, de fackliga organisationernas företrädare ivalutastyrelsen delta även i dessa beslut. Bankoreglementets13 § bör ändras i enlighet härmed. dels utskottets hemställan under 1bort ha följande lydelse: 1. att med bifall till motion 1981/82:697 a) som sin meningger fullmäktige i till känna vad utskottet anfört om återgång tilltidigare restriktiva praxis när det gäller tillstånd för utlänningar att köpaaktier i svenska företag, b) antar följande Förslag till ändring i Lag medreglemente för (Bankoreglementet) Härigenom föreskrivs att 13 § förstastycket skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 13 § Till ledamöter i den i 6 a § valuta- Tillledamöter i den i 6 a § valuta lagen nämnda valutastyrelsen skall, lagennämnda valutastyrelsen skall fullmäktige utse dels från riksban- fullmäktigeutse dels från riksban ken vice riksbankschefen, en full- kenvice riksbankschefen, en full mäktig eller suppleant för fullmäktig mäktigeller suppleant för fullmäktig och en bankdirektör, dels utanför och en bankdirektör, dels utanför banken tre ledamöter, av vilka en bankentre ledamöter, av vilka en skall representera bankväsendet och skallrepresentera bankväsendet och två näringslivet i övrigt. För tjänst- två näringslivet i övrigt. För tjänst i ärenden rörande direkta iärenden rörande direkta investeringar utomlands skall full- investeringarutomlands oc/i////5fånd mäktige därjämte utse två ledamö- tiUutländska köp av svenska aktier ter, som skall representera arbelsta- skallfullmäktige därjämte utse två garna. Fullmäktige skall därjämte .