bet · G501FöU18 · 1981-12-31 00:00:00 — socialdemokratiska partimotiönen 2276 framhålls att huvudverkstadsprincipenger möjlighet att ha tillgång till expertis och kapacitet till en minimeradkostnad. Självfallet kan, framhåller motionärerna, en tillfälligkonkurtenssituation vid enstaka tillfällen ge möjlighet till en billigare upphandling.Om man slopar ordningen med huvudverkstäder kan det emellertid leda till attde resurser man överger skingras. Med hänsyn till komplexiteten på de tjänstersom har reglerats genom huvudverkstadsprincipen är det svårt att ha underlagför tvä konkurterande leverantörer, menar motionärerna. Den hittillsvarandehuvudverkstadsprincipen, vars tillämpning bl.a. berört förenade fabriksverken,bör därför gälla alltjämt men kan självfallet, anser de, behöva modifieras. Enligtdirektiven till U 80 skulle i en grundsyn för underhållets organisation ochdimensionering, som utredningen hade att redovisa, ingå överväganden om hurförsvarets egna underhållsresurser borde avvägas mot köpta tjänster.Utredningen har kommit till den uppfattningen att ett sam- FöU 1981/82:18 90 utnyttjandeav civila och militära resurser för materielunderhåll är motiverat från såvälprincipiella som ekonomiska och beredskapsmässiga synpunkter. Grundprincipenbör därvid vara att försvarsmakten själv skall organisera resurser för sådantunderhåll som ingen annan kan utföra, t. ex. därför att det krävs särskildkompetens. Vidare bör resurserna dimensioneras med hänsyn till beredskap,tillgänglighet och sekretess. Återstoden av underhållet kan genomföras med egnaresurser eller genom köp av tjänster. Utredningen har mot denna bakgrundutvärderat erfarenheterna från tillämpningen av den s. k.huvudverkstadsprincipen och därvid funnit att denna princip sedan den infördes1970 har varit en viktig förutsättning för att bygga upp en kompetentunderhållsorganisation inom ett flertal materielområden. Enligt utredningensuppfattning har dock förutsättningarna pä väsentliga punkter ändrats sedan år1970. Det har t. ex. visat sig svårt att åstadkomma ett reelltkund/léverantörförhållande mellan ochhuvudverkstäderna. Utskottetbedömer att övervägande skäl talar för att materielunderhållet organiserasefter de principer som anges i propositionen. Enligt utskottets mening är detväsentligt att den kompetens och de resurser som har byggts upp inom landet förett rationellt underhåll tas till vara och utnyttjas. Om befintligahuvudverkstadsavtal skall ersättas måste därför de nya avtalen görastillräckligt långsiktiga. Uppgifterna för berörda verkstäder vid beredskap ochi krig måste också beaktas. Utskottet noterar att de direkt berörda instansernatillstyrker utredarens förslag. Utskottet anser därför, med de förbehåll somangetts, att nya former av långtidsavtal om materielunderhåll, och då inomramen för ett klart kund/leverantörförhällande, kan garantera en kompetent underhållsorganisationav det slag som motionärerna ser förbunden med ett modifierathuvudverkstadssystem. Försvarsministern uppger att pågående utredning omupphandling av försvarsmateriel (Fö 1980:03) har till uppgift att bl.a.föreslå villkor för sädana längtidsavtal. Motionsyrkandet bör avslås i dennadel. Imotion 2276 (s) vänder sig motionärerna också i ett annat avseende mot vadförsvarsministern har förordat i propositionen. Det gäller hans uttalande omatt stegvis införa ett centraliserat/regionaliserat underhåll av flygvapnetsapparater. Han bygger därvid i princip pä utredarens förslag som innebär attdenna verksamhet skall organiseras med en central och tvä regionala verkstäder.Motionärerna anser att en samordning säkert kan leda till ett rationellareutnyttjande av resurserna, men de framhåller att man först bör ha enförsöksverksamhet. Under denna bör ske en successiv utvärdering av främstberedskap, tillgänglighet och kostnadskonsekvenser. Utskottet konstaterar attäven försvarsministern förordar en successiv utvärdering av det slag sommotionärerna åsyftar. Utskottet bedömer att syftet med motionen därigenom ärtillgodosett. Yrkande 10 i motion 2276 bör avslås i denna del. Utskottet övergår till attbehandla motion 342 (fp, c). FöU1981/82:18 91 Underhållsbehovet för marinensfartyg väntas successivt minska . Med utgångspunkt häri samt ibedömningen av möjliga besparingar föreslår U 80 en koncentration av detfredstida fartygsunderhållet till en örlogsbas. Därvid förutsätts en avvecklingav fredsresurserna för fartygsunderhåll på . I propositionen förordarförsvarsministern i enlighet med försvarskommitté en inriktning motkraftigt reducerade fredsresurser för fartygsunderhåll på och vidkustartilleriets myndigheter. I avvaktan på pågående utredningar är han däremotinte beredd att ta ställning till den närmare lokaliseringen av det fredstidafartygsunderhället. I motion 342 uttalas att större delen av det marinafartygsunderhället av försvars- och regionalpolitiska skäl bör hänvisas tillKarlskronavarvet. Motionärerna erinrar om att beslutadeatt Kariskronavarvet skall vara ett varv för marinens nybyggnader och underhållav fartyg (prop. 1980/81:131, NU 63, rskr 393). De pekar också på att det iKariskrona finns kunnig personal och att man inte där kan minska de tekniskaförvaltningarnas kapacitet om kustflottan skall få ett godtagbart tekniskt stödoch acceptabel underhållssäkerhet inom det södra övningsområdet. U 80 har genom tilläggsdirektiv fått i uppdrag att bl. a.belysa ett alternativ som innebär att i större utsträckning än som hittillshar övervägts förlägga marinens fartygsunderhåll till . I propositionenhänvisar försvarsministern till detta utredningsarbete och förklarar sig iavvaktan på resultatet av detta inte vilja ta ställning till den närmarelokaliseringen av det fredstida fartygsunderhället. Utskottet anser attriksdagen i avvaktan pä resultatet av utredningsarbetet inte bör göra någotuttalande i frågan. Motion 342 bör avslås. Utskottet har i övrigt inte något att erinra mot vadförsvarsministern har anfört om materielunderhållet inom försvarsmakten. Medhänvisning.till det anförda hemställer utskottet 1. att riksdagenavslår motion 1981/82:342 om en framställning till regeringen angående detmarina fartygsunderhållet vid , 2. att riksdagenmed anledning av proposition 1981/82:102 och med res.10 (s) avslag på motion 1981/82:2276, yrkande 10 idenna del, lämnar utanerinran vad föredragande statsrådet har anfört om huvudverkstadsprincipen, 3. att med anledning avproposition 1981/82:102 och med avslag pä motion 1981/82:2276, yrkande 10 i denna del, lämnar utan erinran vad föredragande statsrådet i övrigt har anfört om underhållsfrågor inom försvaret. FÖU1981/82:18 92 Regeringen har i proposition1981/82:102 (bil. 2 s. 138-144) berett tillfälle att ta del av vadföredragande statsrådet har anfört om lekmannainflytande i försvaret. I sitt slutbetänkande (SOU 1979:84)har försvarsmaktens ledningsutredning (FLU 74) lagt fram förslag rörandelekmäns inflytande pä regional och lokal nivå. Utskottet har kortfattatredogjort för förslagen i betänkande FöU 1980/81: 19 (s. 21). Föredragande statsrådet förklarade i proposition1980/81:100 bilaga 7 (s. 35) att han ansåg det inte vara möjligt att ta ställningtill utredningens förslag innan förutsäctningarna för dess genomförandeklarlagts i samband med försvarsbeslut. Utskottet (FöU 1980/81:19 s.23) godtog försvarsministerns uppfattning att frågan borde prövas i anslutningtill försvarsbeslutet. Större klarhet skulle då, menade utskottet, föreligga rörandede ekonomiska förutsättningarna för reformen. I proposition 1981/82; 102återkommer försvarsministern till frågan om lekmannainflytande pä den regionalaoch lokala nivån i försvarsmakten. Han gör sina ställningstaganden medutgångspunkt i en redogörelse för FLU 74: s övervägande och förslag och enredovisning av de synpunkter som remissmyndigheterna har framfört (s. 139-142). FLU 74 avböjde lekmannainflytande på den högre regionalanivån (militärområdesstaberna) eftersom huvuduppgifterna där, operativverksamhet och mobiliseringsverksamhet, i allt väsentligt bedömdes böraundantas frän reellt lekmannainflytande. På den lägre regionala och lokalanivån förordade utredningen försöksverksamhet med i första hand beslutandelekmannaorgan. Dessa skulle enligt förslaget vara knutna till de enskildamyndigheterna. Försök med beslutande lekmannaorgan borde anordnas vid minst femförband. Dessutom föreslogs försök med rådgivande organ vid minst tvägarnisoner. Försvarsministern delar FLU 74:s uppfattning om nivåer iorganisationen där lekmannainflytande bör komma i fråga. På samma sätt somutredningen finner han det vara mindre lämpligt med lekmannainflytande på denhögre regionala nivån. Beträffande den lägre regionala och lokala nivånförordar han en i förhållande till utredningsförslaget begränsad försöksverksamhet.Han anser att rådgivande organ ger ungefär samma fördelar som beslutande.Kostnaderna och den befarade byråkratiseringen blir dessutom enligtförsvarsministerns bedömning mindre med ett rådgivande FöU 1981/82:18 93 lekmannaorgansamtidigt som även ett sådant säkerställer den insyn och samhällsförankringtill vilka lekmannainflytandet främst syftar. Han förordar därför attförsöksverksamheten skall avse rådgivande lekmannaorgan vid tre förband, ett urvarje försvarsgren samt vid en garnison med förband ur flera försvarsgrenar.Lekmannaorganet föreslås ocksä behandla principiellt viktiga frågor som rör devärnpliktiga. I sådana fall kan det, anser försvarsministern, vara lämpligt attnågon representant för de värnpliktiga ges rätt att närvara och yttra sig.Försöken avses pågå i fyra är såsom utredningen har föreslagit. Först efterutvärdering av dessa försök och av de försök med decentraliseradproduktionsledning som f. n. pågår kan enligt försvarsministerns meningställning tas till om det är lämpligt att genomföra försök med beslutandelekmannaorgan. Utskottet har i andra sammanhang stött tanken påatt ge lekmän inflytande på regional och lokal nivå inom försvarsmaktensorganisation (FöU 1980/81:19 s. 23). Det utredningsarbete vars resultatbehandlas i propositionen har tillkommit på förslag av utskottet (FöU 1973:19,rskr 299). Utskottet har ocksä redan tidigare uttryckt sin positiva inställningtill att ett slutligt ställningstagande till FLU 74;s förslag borde föregås avförsöksverksamhet vid ett begränsat antal förband (FöU 1980/81: 19 s. 23). Denförsöksverksamhet på den lägre regionala och lokala nivån som försvarsministernanmäler ligger därför helt i linje med utskottets uppfattning. Ettförslag i den socialdemokratiska partimotionen 2276 om inrättande avlekmannastyrelse vid en integrerad försvarsstab och vid de centrala myndigheterdär en sådan saknas behandlar utskottet bland fredsorganisationsfrägor (punkt8). Med hänvisning till detanförda hemställer utskottet att lämnar utan erinran vad föredragandestatsrådet har anfört om lekmannainflytande i försvaret. Regeringen har i proposition 1981/82:102 (bil. 2 s.145-148) berett tillfälle att ta del av vad föredragande statsrådethar anfört om värnpliktigas medinflytande. () lämnade i sitthuvudbetänkande (Ds Fö 1979:2) vissa förslag rörande de värnpliktigasmedinflytande under grundutbildning. I proposition 1980/81:100 (bil. 7 s.43-46) bereddes riks- FöU1981/82:18 94 dagen tillfälle att ta del av försvarsministernsöverväganden med anledning av kommitténs förslag. lämnade utanerinran vad försvarsministern hade anfört (FöU 1980/81; 19 s. 28, rskr 291). överlämnade sitt slutbetänkande Värnpliktigasmedinflytande i arbetsmiljöfrågor m. m. (Ds Fö 1981: 3). På grundval av ;s slutbetänkandebehandlar statsrådet i propositionen följande områden; o devärnpliktigas medinflytande i arbetsmiljöfrågor o information i samhällsfrågortill värnpliktiga under grundutbildning o de värnpliktigas medinflytande underrepetitionsutbildning o frågan om inrättande av särskild skiljenämnd oförslagsverksamhet för värnpliktiga. De av kommitténs förslag som försvarsministern anser börgenomföras innehåller inte några frågor som enligt hans mening behöverunderställas prövning. Han anser dock att bör informerasom de åtgärder som han avser att föreslå regeringen. 1981/82:1110 av m. (vpk) vari yrkas att uttalar att full yttranderätt och fullständigafackliga rättigheter för de värnpliktiga i enlighet med motionens riktlinjerbör införas. 1981/82: 2276 av m.fl.(s) såvitt gäller yrkande 11 att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om de värnpliktigas medinflytande. Frågan om de värnpliktigasmedinflytande är enligt utskottets uppfattning mycket betydelsefull. Denvärnpliktiges engagemang och delaktighet i försvaret är som försvarsministernframhåller en grundläggande förutsättning för att försvaret skall fä avseddeffekt. Utskottet har också haft anledning att behandlaämnet, senast i betänkande 1980/81:19 (s. 25-28) med anledning avförsvarsministerns ställningstagande till VIK:s huvudförslag (Ds Fö 1979:2)rörande de värnpliktigas medinflytande under grundutbildning. De frågor somförsvarsministern överväger i proposition 1981/82: 102 grundas på VIK:s (Ds Fö1981:3) slutbetänkande och berör de värnpliktigas medinflytande iarbetsmiljöfrågor m. m. Utskottet kommer att koncentrera sig på sådana områdensom berörs i den socialdemokratiska partimotionen 2276. FöU 1981/82:18 95 I propositionen förordas i enlighet med att de värnpliktigas inflytande i arbetsmiljöfrågor liksomskyddsarbetet i sin helhet bör förankras långt ner i organisationen. Mot denbakgrunden biträder försvarsministern kommitténs uppfattning att de värnpliktigaskyddsassistenterna, vars antal han anser bör utökas, skall utses plutonsvis.Han förklarar sig däremot inte vara beredd att biträda ett förslag av kommitténom att försöksvis ge skyddsassistenterna befogenheter som skyddsombud på ettbegränsat antal förband. I motion 2276 framförs kritiska synpunkter päförsvarsministerns inställning till den förordade försöksverksamheten. Värnpliktigakan enligt arbetsmiljölagen (1977: 1160) inte ges ställning som skyddsombud ochdärmed ha rätt att stoppa farlig verksamhet. framhöll, när deti sitt betänkande SoU 1977/78:1 behandlade den nu gällande arbetsmiljölagen,att värnpliktsutbildningen är en form av utbildning och att tiden för denna iflera fall inte överstiger . Detta gör enligt socialutskottet attde värnpliktiga inte torde få den kunskap och erfarenhet de bör ha föruppgiften som skyddsombud (s. 15). Försvarsministern anser att dessaförutsättningar alltjämt gäller och avböjer på denna grund den förordadeförsöksverksamheten. 1 motion 2276 anförs att det sedan den nyaarbetsmiljölagen börjat tillämpas tillkommit ett antal faktorer som kan ledatill en annan syn på dessa frågor. Bakom förslaget om en begränsadförsöksverksamhet ligger, anför motionärerna vidare, ocksä tanken att frågan -som diskuterats från principiella utgångspunkter - kan belysas bättregenom försök. anser de det vara klart att man i VIK:s betänkandeknappast trängt särskilt djupt i de praktiska frågor som otvivelaktigt enförsöksverksamhet aktualiserar. Enligt deras mening bör regeringen se till atten sådan fördjupad belysning äger rum i syfte att klarlägga förutsättningarnaför en försöksverksamhet. Utskottetkonstaterar att i förarbetena till den nya arbetsmiljölagen"har tanken påatt låta värnpliktiga få skyddsombuds befogenheter övervägts och klartavvisats. Det är mot denna bakgrund - som försvarsministern också framhåller -svårt att se värdet av en försöksverksamhet. Någon ytterligare belysning avbehovet av försöksverksamhet, av det slag som socialdemokraterna föreslår,anser utskottet därför inte vara meningsfull. Motion 2276 bör avslås i dennadel. Utskottet vill dock i detta sammanhang understryka att det delarförsvarsministerns uppfattning om vikten att man inom ramen för nuvarandeordning för skydds- och säkerhetsarbetet ständigt prövar och bevakarmöjligheterna att förebygga att tjänstgörande värnpliktiga utsätts för riskerför ohälsa och olycksfall. Försvarsministernbiträder ett förslag av om att ge värnpliktiga under grundutbildning utökadinformation i samhällsfrågor med tyngdpunkt på de politiska partiernas syn pådessa. Förslaget innebär bl.a. att viss ersättning kan utgå till de företrädareför politiska partier som anlitas för denna information. I propositionen avvisasdock värnpliktsinflytande- FöU 1981/82:18 96 kommitténsförslag på en punkt. Den gäller att de politiska partiernas medverkan skallföreskrivas omfatta minst . Försvarsministern anser att det inte böranges några bestämda timtal för de politiska partiernas medverkan, eftersonmöjligheterna därtill varierar kraftigt från förband till förband. I motion2276 uttalar socialdemokraterna att man för att nå syftet med den tänktaverksamheten knappast kan, i varje fall inte i ett inledningsskede, avstå fränen viss fixering av timantalet. Utskotteterinrar inledningsvis om att den utredning rörande ökad samhällsinformationsom genomfört har tillkommit på initiativ av (FöU 1978/79:4,rskr 27). Utskottet uttalade i det sammanhanget att det ansåg det varaangeläget att de värnpliktiga - liksom övriga medborgare - är väl informeradeom vårt samhällsskick och viktiga politiska frågor. Utskottet ansåg attuppgiften att lämna sådan information inte minst åvilar skolan men framhöll attviss sådan information vore påkallad även inom ramen för de värnpliktigasutbildning. Utskottetvill särskilt understryka betydelsen av att företrädare för de politiskapartierna engageras i informationen till tjänstgörande värnpliktiga. Utskottetbiträder därför VIK:s förslag om en utökad samhällsinformation genom depolitiska partierna till värnpliktiga under grundutbildning. I likhet medförsvarsministern anser utskottet dock att ett sådant deltagande med hänsyn tillde lokala variationerna i önskemål och möjligheter till sådant deltagande intebör bestämmas till ett minsta antal timmar. Motionsyrkandet bör avslås. socialdemokratiska partimotionen 2276 konstateras vidare attmedinflytandesystemet måste diskuteras, inte minst därför att de värnpliktigavisar ett minskande intresse för medinflytandefrågorna. Denna diskussion börenligt motionärernas uppfattning äga rum mellan företrädare för regeringen,försvarsstaben, försvarsgrensstaberna och de värnpliktiga. Den bör leda tillatt problem i detalj identifieras och inflytandesystem utvecklas. De anser attdiskussionen bl.a. bör föras utifrån två viktiga aspekter, varav den ena gällervidgade möjligheter till dialog mellan de värnpliktigas företrädare och myndigheternaoch den andra återkopplingen mellan de värnpliktigas ombud och de värnpliktigasjälva. anser att den framtida utvecklingen av medinflytandefrågorna förvärnpliktiga bör ägnas särskild uppmärksamhet. Enligt vad utskottet inhämtatpågår ett arbete inom försvarsstaben rörande den framtida utformningen av devärnpliktigas inflytande. Utskottet räknar med att sådana synpunkter somanförts i motionen kommer att beaktas i detta arbete. Utskottet anser attriksdagen mot den bakgrunden inte bör göra något uttalande i frågan. Ettförslag i motion 2276 om att den värnpliktiga arbetsgruppen skall tilldelasytterligare . för biträdeshjälp behandlar utskottet i det följande somen anslagsfråga (se punkt 16). Slutligen vill utskottet idetta sammanhang behandla motion 1110 (vpk). FöU 1981/82:18 97 Idenna motion återkommer kommunisterna med vissa tidigareframförda förslag rörande värnpliktigas yttranderätt och fackliga rättigheter.När ett liknande motionsyrkande senast behandlades av utskottet (FöU 1979/80;19 s. 28) ansåg utskottet att motionsyrkandet borde avslås i avvaktan påregeringsförslag på grundval av resultatet av VIK:s arbete. följdeutskottet (rskr 1979/80:326). Med hänvisning till den försöksverksamhet pågrundval av ;s betänkanden som f. n. pågår föreslår utskottet att motion1110 avslås. Utskottet har inte någon erinran mot vadförsvarsministern i övrigt anför om de värnpliktigas medinflytande och hemställermed hänvisning till det anförda 1. atl avslår motion1981/82: 1110 om de värnpliktigas förhållanden under grundutbildningen, 2. att med anledning avproposition 1981/82: 102 och med res. 11 (s) avslag på motion1981/82:2276, yrkande 11 i denna del, lämnar utan erinran vadföredragande statsrådet har anfört om arbets-miljöfrägor, 3. att med anledning av proposition1981/82:102 och med res. 11 (s) avslag på motion 1981/82:2276, yrkande 11 i denna del, lämnar utan erinran vadföredragande statsrådet har anfört om information till värnpliktiga isamhällsfrågor, 4. att i övrigt lämnar utan erinran vadföredragande stats rådet har anfört om medinflytande för värnpliktiga. Regeringen har i proposition 1981/82: 102 (bil. 149-160) föreslagit att 1. anta förslag tilllag om ändring av familjebidragslagen (1978; 520), 2. godkännavad föredragande statsrådet har förordat om värnpliktsför måner. I enlighet med beslut (FöU 1977/78:19,rskr 240) har överbefälhavaren i samarbete med utförten undersökning av de värnpliktigas ekonomiska förmåner. 1 propositionen lämnasredogörelser för det nuvarande förmånssystemet (s. 149-150), resultatet avöverbefälhavarens undersökning (s. 150-153) och remissyttrandena över denna(s. 153-155). Regeringen,som bedömt att frågan om de värnpliktigas förmåner kräver ytterligareöverväganden, har tillkallat en kommitté för 7 1981/82. Kartong: S. 111, mom. 25 Slår: forskning Rättat l\\\:försvarsforskning FöU1981/82:18 98 att utreda de värnpliktigas m.fl. förmåner undergrundutbildning. Utredningsarbetet bör enligt utredningens direktiv bedrivas isådan takt att överväganden och förslag kan redovisas senast den 1 oktober1982. Försvarsministern pekar på attflertalet av remissvaren från myndigheter och organisationer över överbefälhavarensundersökning av de värnpliktigas ekonomiska förmåner innehåller krav pååtgärder möjligt för att komma till rätta med vissa problem inom detnuvarande förmånssystemet. har också förordat vissaangelägna förbättringar i avvaktan på resultatet av det inleddautredningsarbetet. Mot denna bakgrund förordar försvarsministei-n vissaändringar av förmånerna till värnpliktiga m. fl. Deföreslagna förändringarna avser (s. 156-160) - höjning avdagersättningen . - höjning av detmånatliga maximibeloppet för familjepenning från I . förmaka och frän . - höjning av detmaximerade beloppet för näringsbidrag från . - möjlighet attge näringsbidrag även till värnpliktiga som driver rörelse i bolagsform - höjning avresekostnadsersättning för värnpliktiga med rätt till sådan förmån från 50 öretill per kilometer - höjning avbegravningshjälp till avliden värnpliktigs dödsbo frän . - höjning avbegravningsbidrag till värnpliktig vars maka eller barn har avlidit från 2000kr. - höjning avförplägnadsersättningen inom en ram av 6 milj. kr. - vidgademöjligheter för de värnpliktiga att få bostadsbidrag - förbättradesjukvårdsförmåner för civilförsvarspliktiga. Familjebidragslagen (1978:520) berörs av de föreslagna ändringarna så vitt de gäller bostadsbidrag, familjepenning, näringsbidrag och begrav ningsbidrag. 1981/82:397 av . (s) vari yrkas att hos regeringen begär en översyn av reglernaför bostadsbidraget till ensamboende värnpliktiga. 1981/82: 398 av . (c) vari yrkas att uttalar sig för att helt fria hemresor förvärnpliktiga, i enlighet med vad som anförs i motionen, införs fr. o. m. den 1juli 1982. FöU 1981/82:18 99 1981/82;535 av m.fl. (vpk) vari yrkas 1. att beslutar attdagersättningen för värnpliktiga höjs till , 2. att beslutar att dennuvarande sexmänadersregeln vid bidrag till hyra under värnpliktstjänstgöringavskaffas. 1981/82;2276 av m. fl. (s) såvitt gäller yrkandena 12. att godkänner denmålsättning för ökning av värnplikts-förmånerna som angetts i motionen, 13. att beslutar attdagersättningen för värnpliktiga höjs med . har - i avvaktan på resultatet av denundersökning om de värnpliktigas ekonomiska förhållanden som överbefälhavarenhar arbetat med på förslag av utskottet vid flera tillfällenavslagit motionsyrkanden om förbättringar i olika avseenden av de värnpliktigasförmåner under tjänstgöring.