bet · G501FöU18 · 1981-12-31 00:00:00 — o totalförsvaretsintressen i den fredstida samhällsplaneringen o totalförsvarets ochfredssamhällets samutnyttjande av resurser o försvarsindustrins inriktning ototalförsvarets planering och beredskap FöU 1981/82:18 10 o det ekonomiska försvaret o begreppet övrigttotalförsvar och dess innehåll o hälso- och sjukvården o pohsens roll itotalförsvaret o lantmäteriverkets roll. Försvarsministernbehandlar därefter den s.k. målsättningen för totalförsvaret, fastställd år1972 och bekräftad försvarsbeslut. anserhan att den med viss ändring alltjämt bör gälla som en politisk manifestation.Ändringen gäller att den mening som f. n. inleder det fjärde momentet om att"invasionsförsvar skall vara försvarsmaktens viktigaste uppgift"skall uteslutas. Ändringen avses inte innebära några förändringar i sak avmålbeskrivningen för försvarsmakten. 1981/82:2036 av m.fl. (m) vari yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad i motion 1981/82;2018 anförts om den framtida säkerhets- och försvarspolitiken. 1981/82:2262 av m.fl. (m) såvittgäller yrkande 25 att ger regeringen till känna vad som i motionenanförts om medel för den frivilliga försvars verksamheten. 1981/82; 2276 av m. fl. (s) såvittgäller yrkande 1 att godkänner de riktlinjer för totalförsvaretsfortsatta utveckling som angetts i motionen. 1981/82;2283 av m. fl. (vpk) såvitt gäller yrkandena 1. att avslårproposition 1981/82; 102, 2. att hos regeringenhemställer att nästa försvarsutredning får direktiv enligt de riktlinjer somanges i motionen. För att den svenska säkerhetspolitiken skall varatrovärdig och realistisk måste den - som ett av säkerhetspolitikens medel -stödjas av ett tillräckligt starkt totalförsvar. Detta måste alltså även ifortsättningen svara mot de uppgifter som vår säkerhetspolitik ställer. Totalförsvaretbör vara så uppbyggt och organiserat att det är en hela folkets angelägenhet.Framtida krig och kriser kommer på olika sätt att beröra hela samhället ochhela befolkningen. Totalförsvar är alla deåtgärder som krävs för att förbereda landets FöU 1981/82:18 11 försvarinför yttre hot och för att ställa om samhället till kris- och krigsförhållanden.Totalförsvaret och dess olika grenar måste behandlas som delar av samhället. Enökad samordning mellan totalförsvarets olika funktioner i samhället böreftersträvas. Ettmilitärt angrepp mot utgör det allvarligaste hot mot vår nationellasäkerhet som vi kan bli utsatta för. Det ställer också de största omedelbarakraven på totalförsvaret. Försvar mot militärt angrepp utgör fortfarande denviktigaste utgångspunkten för försvarsplaneringen. 1978års försvarskommitté har i två av sina betänkanden behandlat målsättningen förtotalförsvaret (SOU 1979:42 s. 118-119 och Ds Fö 1981:1 s. 81-83). bör meningen "Invasionsförsyar skall vara försvarsmaktensfrämsta uppgift" utgå ur den nu gällande formuleringen. Totalförsvaretsförmåga att avhålla från militärt angrepp och vår avsikt att möta ett sådantangrepp framgår enligt kommittén av andra delar av målsättningen. Varje angreppsom syftar till kontroll över någon del av svenskt territorium måste enligtkommittén rimligen innebära att landet invaderas av främmande trupp. Begreppetinvasion har emellertid, menade kommittén, i allmänt språkbruk kommit attförknippas med ett omfattande angrepp som syftar till kontroll av hela landet.Meningen "Invasionsförsvar skall vara försvarsmaktens viktigaste uppgift"kan enligt kommittén orsaka missförstånd och borde därför utgå. Detta skall,anförde kommittén, inte innebära någon förändring i sak. Försvarsministernanser att den av kommittén föreslagna nya målsättningen bör gälla. Han påpekaratt det inte är fråga om någon förändring i sak av försvarsmaktens uppgifter. Utskottetansluter sig till försvarsministerns förslag beträffande målsättningen förtotalförsvaret. Som både försvarskommittén och försvarsministern harframhållit är det inte fråga om någon förändring i sak. börfastställa målsättningen med följande lydelse: Totalförsvaret är en helasvenska folkets angelägenhet och skall bygga på medborgarnas personligainsatser, som för vapenföra manliga medborgare grundas på allmän värnplikt. Detskall ge uttryck för vår vilja att bevara landets frihet. Totalförsvaret skall vara såförberett för kriget att det verkar fredsbevarande. Det skall därför ha sådanstyrka, sammansättning och beredskap att ett angrepp mot fordrar såstora resurser och uppoffringar samt tar så att de fördelar som ståratt vinna med angreppet rimligen inte kan bedömas värda insatserna. Totalförsvaretskall snabbt kunna höja beredskapen och utveckla full styrka. Totalförsvaretskall vara så utformat att det kan motstå skilda angreppsformer och verka iolika militärpolitiska lägen. Totalförsvaretskall vara sä utformat att resurser kan avdelas för svenskt deltagande iFörenta Nationernas verksamhet i syfte att upprätthålla eller återställainternationell fred och säkerhet. Under fredstid ochunder krig mellan främmande makter varunder FöU 1981/82:18 12 Sverigeär neutralt skall försvarsmakten avvisa kränkningar av vårt territorium.Civilförsvaret jämte andra berörda grenar av totalförsvaret skall vidtaåtgärder för att skydda befolkningen mot skadeverkningar pä grund av krig i våromvärld. Det ekonomiska försvaret skall bidra till att trygga vår försöijningom värt land blir hänvisat till egna försörjningsresurser på grund av i våromvärld inträffade konflikter. Om utsätts för angreppskall försvarsmakten möta detta och i det längsta förhindra att angriparen fårfast fot på svensk mark. 1 varje del av landet skall bjudas segt motstånd, om såerfordras även i form av det fria kriget. Civilförsvaret skall skyddabefolkning och egendom mot skador av fientliga anfall samt rädda överievandevid sådana anfall. Folkförsörjningen i vidaste bemärkelse skall tryggas genomdet ekonomiska försvaret. En fast försvarsvilja skall vidmakthållas och varjeförsök att undergräva vår motståndsanda och tilltron till vår förmåga attmotstå angreppet skall motverkas genom psykologiskt försvar. Sjukvård,socialvård, polisväsende, kommunikationer samt annan samhällelig verksamhetskall anpassas med hänsyn till inriktningen av de samladeförsvarsansträngningarna. Totalförsvarets olika delarskall samverka och understödja varandra i syfte att nå största möjligaförsvarseffekt. Försvarsministern lämnar en utföriig beskrivning avde riktlinjer för totalförsvarets fortsatta utveckling som han anser bör gälla.Totalförsvarets inriktning berörs också i motioner som utskottet behandlarunder denna punkt. I totalförsvarspropositionen (bil. 1 s. 50)redovisar försvarsministern hur han för /83 beräknar desammanlagda kostnaderna över statsbudgeten för verksamheten inomtotalförsvaret. 1 följande tabeller sammanställs regeringens förslag och de treoppositionspartiernas motförslag beträffande kostnaderna för samma budgetår(milj. Det militära försvaret Civilförsvaret Anm. Prisläge februari genomförandeprisläge, Vpk:s förslag för det militära försvaret gäller dock priskompensation skall inte förekomma. Det ekonomiska försvaret Övrigt totalförsvar Utskottet återkommer senare i betänkandet tillfrågor om ekonomiska resurser för olika delar av totalförsvaret. Partimotion 1981/82:2036 (m) väcktes redan underden allmänna motionstiden. Mot bakgrund av ett säkerhetspolitiskt resonemanguttrycker moderata samlingspartiet sin syn på olika delar av totalförsvaret.Motionä- FöU 1981/82:18 13 a. att partiet vill att planeringen för det framtida försvaretsstruktur och omfattning skall ske mot bakgrund av de hotbilder som harredovisats av en enig försvarskommitté samt att beredskapen för att möta olikatyper av hot skall förbättras. I flertalet av dessa frågor återkommer partiet imotion 1981/82:2262. Sådana frågor behandlar utskottet längre fram ibetänkandet. Ipartimotion 1981/82:2276 (s) betonas pliktlagarnas och därmed den folkligaförankringens betydelse för totalförsvaret. Den nuvarande samhällsekonomiskaoch statsfinansiella utvecklingen kan enligt motionärerna komma att leda tillproblem av säkerhetspolitisk natur genom ett ökat internationellt beroende.Restriktivitet i fråga om försvarsutgifter är enligt deras mening viktig fråndenna utgångspunkt. Vidare för de fram argument för en viss omavvägning inomtotalförsvaret, innefattande minskade anslag till det militära försvaret ochhöjda till de civila delarna. Man framhåller också de civilatotalförsvarsdelarnas personalbehov samt vissa förhållanden beträffande detekonomiska försvaret och krigssjukvården. Närmare ställning i de olikadelfrågorna tas i andra yrkanden i samma motion. Nuredovisade yrkanden i partimotioner innebär att motionärerna beträffanderiktlinjer för totalförsvarets utveckling har gett en allmän bakgrund till ochsammanfattning av motionsförslag som återkommer i andra yrkanden av sammamotionärer. Till stora delar sammanfaller motionärernas synpunkter med deriktlinjer som försvarsministern harangett. Utskottet finner inte tillräckligaskäl att tillstyrka att gör uttalanden till regeringen med anledningav motionsyrkandena. Partimotion 1981/82:2283 (vpk) kritiserarinnehållet i totalförsvarspropositionens inledande avsnitt. Man hävdar atttotalförsvarets civila delar har kommit i skymundan och att totalförsvaret kanfå avsedd effekt endast genom väsentliga omfördelningar och förändringar. Deyrkanden i motionen som utskottet behandlar under denna punkt gäller avslag påhela totalförsvarspropositionen och direktiv för nästa försvarsutredning enligtde riktlinjer som motionen ger uttryck åt. Utskottet kan inte tillstyrka någotav dessa yrkanden. Totalförsvarspropositionen och väckta motioner börsjälvfallet realbehandlas punkt för punkt. Synpunkterna på totalförsvaret imotionen pekar mot en nyorientering av försvar av samma slag somvänsterpartiet kommunisterna har föreslagit under en rad år. liksom tidigareanser utskottet att den inriktning som antyds inte skulle motsvara de krav somvår säkerhetspolitik ställer. I samband med försvarsbeslut framhöllutskottet (FöU 1976/ 77; 13 s. 17) att i samhällsplaneringen bör tas hänsynäven till totalförsvarets behov. Försvarsministern uttalar itotalförsvarspropositionen att det är väsentligt att hänsyn tas även tilltotalförsvarets intressen i den fredstida samhällsplaneringen. mening är det inte minst fråga om hur man skall säkerställa atttotalförsvarssynpunkterna vägs in i planering- FöU 1981/82:18 14 enpå regional nivå. En möjlighet är att stärka civilbefälhavarnas insyn iregionala planeringsfrågor, t. ex. genom ett obligatoriskt remissförfarande.Mot bakgrund bl.a. av samhällets ökade sårbarhet anser utskottet att regeringenbör överväga hur försvarsaspekter skall uppmärksammas i rätt tid och av rättainstanser. Vad utskottet nu har anfört bör som sin mening ge regeringentill känna. Tillfrågor om samordning inom totalförsvaret och om samutnyttjande avtotalförsvarets och fredssamhällets resurser återkommer utskottet i detföljande. i betänkandet behandlas också bl.a. riskerna för och skyddetmot kärnvapen. Isamband med försvarsbeslut tog utskottet (FöU 1976/77:13 s. 21-22)särskilt upp frågor om totalförsvarets beredskap. Sådana frågor har sedan dessblivit än mera aktuella och behandlas nu på flera ställen itotalförsvarspropositionen. Utskottet återkommer till beredskapsfrågor i detföljande. I partimotion 1981/82:2262 (m) finns ett yrkandesom gäller den frivilliga försvarsverksamheten. Motionärerna menar att manknappast kan överskatta den betydelsefulla roll som frivilligorganisationernaspelar i totalförsvaret. Mot bakgrund av att det har skett enväsentlig tillströmning av medlemmar till de olika frivilligorganisationernaframhålls vikten av att organisationerna disponerar tillräckliga medel för atttillgodose behovet av utbildning. Motionärerna vill att skalluppmana regeringen att noga följa frivilhgverksamhetens utveckling och varaberedd att anslå de medel som behövs för att kunna tillgodose efterfrågan påbl. a. utbildning. Utskottethar i olika sammanhang understrukit frivilligverksamhetens stora värde för vårttotalförsvar. Dess omfattning väcker respekt hos utländska bedömare.Rekryteringen är god. Överbefälhavaren har gett stödet tillfrivilligverksamheten hög prioritet i försvarsmaktens ekonomiska planering. Regeringenföreslår för nästa budgetår att 112,6 milj. kr. skall avses för hemvärnetsledning och förbandsverksamhet (prop. 2 s. 170) och att 60,1 milj. kr.skall utgå som bidrag från det militära försvaret till frivilligaförsvarsorganisationer m. m. 7 s. 73). Härtill kommer bidragtill frivilligverksamhet inom civilförsvaret (1981/82 drygt 9 milj. och6,1 milj. kr. för bidrag till bl.a. utbildning av frivilligpersonal inomarbetsmarknadsstyrelsens program Totalförsvarsverksamhet. Under femtehuvudtiteln har beräknats ca . som bidrag till för utbildning av ambulansförare. Utskottet behandlarhärtill knutna anslagsfrågor senare i betänkandet. Totalförsvaretsfrivilligverksamhet får alltså ett betydande och välmotiverat stöd avstatsmedel. Skilda regeringar har visat stor förståelse förfrivilligverksamhetens värde och för behovet av stöd till den. Det finns allorsak att tro att så kommer att bli fallet även i fortsättningen. FöU 1981/82:18 15 Någotuttalande av i enlighet med motionsyrkandet är därför inte påkallat.Utskottet vill här erinra om att under föregående (FöU1980/81; 19 s. 46, rskr 331) som sin mening gav regeringen till känna vadutskottet hade anfört om att vid behov medge överskridande av anslagetFrivilliga försvarsorganisationer m. m. för /82. Vid försvarsbeslut (prop. 1976/77:74, FöU13, rskr 311) gav som sin mening regeringen till känna vadförsvarsutskottet hade anfört om arbetet med nästkommande försvarsbeslut.Utskottet (s. 3132) hade i denna del anfört följande: Utskottet anser att det finns skäl som talar föratt en parlamentarisk granskning bör ske tidigt i det förestående arbetet medatt skapa underlag för nästkommande försvarsbeslut. Granskningen bör ske i deformer och med de resurser som tillkommer en statlig kommitté. I det tidigaskedet kommer granskningen att gälla inte minst det säkerhetspolitiskaunderlaget i form av angreppsfall, krisfall, m. m. Underlagets politiskarelevans, de planerande myndigheternas sätt att utnyttja underiaget ochmöjligheter att öppet presentera problematiken är frågor som utredningen börkunna behandla. försvarsutredning, för vilken ingår de uppgifter som har angetts avutskottet, kan med hänsyn till tidsförhållandena för hela planeringsprocessenarbeta i etapper. Härvid skulle kunna skapas särskilda möjligheter till allmändebatt, t. ex. genom remissförfarande. Beträffandede försvarsanställdas organisationer ser utskottet positivt på att företrädareför dessa i någon form deltar i en kommande försvarsutredning. Utskottetanser att regeringen bör närmare överväga dessa frågor, med inriktning mot atten ny parlamentarisk försvarsutredning tillkallas . Utskottet konstaterar att en parlamentarisktsammansatt kommitté tillkallades med uppdrag att överväga ochlämna förslag om säkerhetspolitikens inriktning och totalförsvarets fortsattautveckling m. m. . Enligt direktiven borde kommittén arbeta underså stor öppenhet som möjligt och stimulera debatten i frågor som var föremålför utredning. harlämnat följande betänkanden: - Vår säkerhetspoHtik (SOU1979:42) - Vidgad säkerhetspolitisk debatt(Ds Fö 1980:2) - Säkerhetspolitiken ochtotalförsvaret (Ds Fö 1981:1) - Totalförsvaret 1982/1987 (Ds Fö1981:14). Somnärmare framgår av kommitténs redovisningar (SOU 1979:42 bil. 1 och Ds Fö 1981;14 bil. 1) har försvarskommitté i skriftlig form och på andra sättfått ett omfattande underlag för sina ställningstaganden. Med vissa frågor hararbetat särskilda expertgrupper och ett särskilt arbetsutskott inom kommittén.Resultat av expertgruppernas arbete har utgivits i rapporter och frånarbetsutskottet för fredsorganisationsfrågor finns en publiceradarbetspromemoria och en slutrapport. FöU 1981/82:18 16 anordnatspresseminarier i frågor som behandlats av kommittén. Vidare uppdrogs åt elvafristående nordiska skribenter att lämna sin syn på svensk säkerhets- ochförsvarspolitik. Bidragen har redovisats i boken . En av kommitténs experter har haft särskilt uppdrag attsvara för den utåtriktade informationen om kommitténs arbete. har för arbetet med fredsorganisationsfrågor varit knutnaexperter som representerat /SR, TCO och LO. Vid vissa redovisningar ochdiskussioner under kommitténs arbete har deltagit bl. a. representanter förnäringslivet och för totalförsvarets frivilligorganisationer. Remissbehandlinghar förekommit inom ramen för försvarskommitténs arbete. Vidare har på förslagav kommittén dess första och tredje delbetänkanden remitterats för yttrandetill ett stort antal myndigheter och organisationer. I det tredjedelbetänkandet och i slutbetänkandet har kommittén redovisat och värderatremissynpunkter. Utskottetförutsätter att erfarenheterna av myndigheternas och försvars-kommitténs arbeteinför försvarsbeslut tas till vara och blir vägledande för kommandearbete av detta slag. Medhänvisning till det anförda hemställer utskottet 1. att med bifall tillproposition 1981/82: 102 samt med avslag på motionerna 1981/82:2036,1981/82:2276, yrkande 1, och 1981/82:2283, yrkandena 1 och 2, godkänner denmålsättning för totalförsvaret och de riktlinjer för totalförsvarets fortsattautveckling som föredragande statsrådet har angett, 2. att avslår motion1981/82:2262, yrkande 25, om ett uttalande av angåendefrivilligverksamheten inom försvaret, 3. att med anledning avproposition 1981/82: 102 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottethar anfört om försvarsaspekterna i samhällsplaneringen. Särskilda frågor rörande totalförsvaret Regeringen har i proposition 1981/82: 102 (bil. 38-49) berett tillfälle att ta del av vad föredragande statsädethar anfört om åtta särskilda frågor rörande totalförsvaret. Underdenna punkt behandlar utskottet ett antal motionsyrkanden som redovisasuppdelade på de särskilda frågorna. FöU1981/82:18 17 Ledning och samordning inom totalförsvaret Med utgångspunkt i uttalanden avförsvarskommittén berör försvarsministern (s. 38-40) bl. a. o samordningen påcentral nivå osamordningen av totalförsvarsfrågor inom o uppgifter ochorganisation för totalförsvarets chefsnämnd o ytterligare riktlinjer avseendetotalförsvarsgrenarnas konkreta planering o samordning av anvisningar m. m. somde centrala myndigheterna utfärdar för sina ansvarsområden o vikten av attutnyttja näringslivets förmåga i vissa avseenden o betydelsen av att förstärkacivilbefälhavarkanslierna o utbildning i folkrätt till totalförsvarets personali fredstid o frågan om civilmotstånd. 1981/82:399 av ()vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av förändringar i reglerna för civilförsvar ochekonomiskt försvar. 1981/82; 1258 av ()och () vari yrkas att hos regeringen begär en utvärderingav hittillsvarande undertät-telseinformationsberedning och beslutsordning iregeringskansliet under krisföriopp och att regeringen härefter prövar behovetav organisationsförändringar för att bättre kunna möta frarhtidakrissituationer. Försvarsministern delarförsvarskommitténs uppfattning att det behövs en bättre samordning avtotalförsvaret på central nivå och att totalförsvarets högsta ledning ocksåbör granskas från samordningssynpunkt. Den ökade risken för överraskandeangrepp skärper enligt hans och kommitténs mening kraven på regeringskanslietdels i fråga om förmågan att sammanhållet utvärdera alla tillgängligaunderrättelser i syfte att skapa längsta möjliga förvarning, dels beträffandeen beredskap i att med detta underiag bereda beslut om bl.a.beredskapshöjningar inom hela eller delar av totalförsvaret. Försvarsministernavser att föreslå regeringen att man ser över hur samordningen avtotalförsvarsfrågor skall handläggas inom . Motion 1258 (m) väcktes under den allmänna motionstiden. Imotionen uttalas i huvudsak följande; En grundläggande fråga är hur detfrån olika håll erhållna underrättelsematerialet bör beredas iregeringskansliet. Det finns ett starkt behov av en samlad utvärdering och avatt en presentation och föredragning sker med 2 1981/82. FöU 1981/82:18 18 enviss regelbundenhet inför statsministern och andra berörda regeringsmedlemmar(undertättelseberedning). Härutöverbör prövas om bör ha någon fast organiserad grupp för samladsäkerhetspolitik uppföljning och bedömning på högsta nivå (även krisstab). Detfinns ett av försvarskommittén uttalat behov av ett sådant organ. Inte minstviktigt är att få en samordnad informationspolitik från regeringens ochmyndigheternas sida. Detligger ett värde i att placera ett krishanteringsorgan i statsrådsberedningendirekt under statsministern. Enmöjlighet är att försvarsdepartementets samordningsavdelning till viss delövergår till statsrådsberedningen, varvid fredstida samordningsfrågorbeträffande bl. a. budget- och organisationsfrågor stannar i försvarsdepartementet. har intresserat sigför regeringens arbetsformer och handlande i olika typer av kritiska lägen sominte inneburit krigshot för landet. Detta har skett inom ramen förkonstitutionsutskottets granskning av statsrådens ämbetsutövning, senast ibetänkande KU 1981/ 82; 35 (s. 21). Motion1258 diskuterar behov av förändringar beträffande organisation och rutiner iregeringskansliet. Utskottet tar främst fasta på vad som i motionen sägs omutvärdering och presentation av underrättelser som kan få försvarspolitiskbetydelse. Motionen berör emellertid också formerna för den löpandesamordningen av totalförsvarsfrågor i . Dessa frågor togs uppav försvarskommittén (Ds Fö 1981:14 s. 45). Utskottetdelar försvarskommitténs uppfattning att den högsta ledningen avtotalförsvaret i fred måste utövas aktivt och långsiktigt. Den måstefortlöpande dels följa utvecklingen och bedöma dess inverkan på totalförsvaret,dels undersöka vilka samordningsbehov som finns eller som kan uppkomma pålängre sikt, dels ta initiativ för att tillgodose sådana behov. Dessa krav ärviktiga och gäller också myndigheter med samordningsuppgifter. Iregeringskansliet måste ställas stora krav på den samordningsavdelning somfinns inom försvarsdepartementet. Somförsvarsministern anmäler pågår förberedelser för en översyn av hur hithörandefrågor bör handläggas inom . Utskottet förutsätter att desynpunkter som förs fram i motion 1258 kommer att övervägas vid en sådanöversyn. Något uttalande av är inte nödvändigt. Enligt motion 399 (s) skulle ändringar av centralaföreskrifter och anvisningar från och överstyrelsen förekonomiskt försvar kunna medföra betydande personalbesparingar hoslänsstyrelserna när det gäller deras fredstida försvarsverksamhet. Arbetetmed länsstyrelsernas viktiga och mångskiftande fredstida försvarsuppgifter ärhuvudsakligen samlat till försvarsenheterna. Dessa enheters uppgifter ochorganisation behandlades av i samband med FöU1981/82:18 19 försvarsbeslut (prop. 1976/77; 74, FöU 13, rskr311). En förändrad organisation trädde i kraft . Totalt sett haremellertid försvarsenheterna inte den personalbemanning som avsågs medriksdagsbeslutet. Enligt en rapport om försvarsenheternasverksamhet råder stor obalans mellan uppgifter och resurser. Rapporten ärutarbetad på uppdrag av totalförsvarets beredning för samordning av vissa länsstyrelsefrågor tillsatt av totalförsvarets chefsnämnd - i syfte att finna vägar att anpassaverksamheten vid försvarsenheterna till resursläget och kraven på besparingar.I rapporten finns förslag för ohka verksamhetsområden. Vissa förslag ledertill sänkt ambitionsnivå med beredskapsmässiga konsekvenser. Flera förslagkräver åtgärder på central nivå, bl. a. i form av ändringar i föreskrifter.Försvarskommittén har ansett denna översyn vara angelägen. Utskottet har lämnat ett yttrande tillcivilutskottet angående möjligheterna till besparingar inom länsstyrelsernasförsvarsenheter (FöU 1981/82:2 y). Ett omfattande arbete pågår för att bl.a.åstadkomma ändringar av det slag som motionären efterlyser. Länsstyrelsernas verksamhet har stor betydelse förberedskapen inom de civila delarna av totalförsvaret.