bet · G501JuU8 · 1981-12-31 00:00:00 — Från denna synpunkt är det enligt utskottets meningvärdefullt med den åtalsbesämmelse som föreslås bli knuten till straffbestämmelsen.I smmanhanget vill utskottet understryka att frågan om förundersökning måstehandhas med försiktighet i fall där det inte frän början står klart att tillståndtill åtal skall komma att lämnas. Det sagda gäller i synnerhet när fråga omanvändning av tvångsmedel aktualiseras. Det kan här anmärkas att förslagetinnebär att. till skillnad från vad som tidigare gällde, telefonavlyssning intekommer att kunna användas under förundersökning med anledning av misstanke ombrott av aktuellt slag. Såsom anför är det fräntryckfrihetsrättslig synpunkt f. ö. av största vikt att spaning ochförundersökning inte inleds mot t. ex. tidningar om inte starka misstankar ombrott föreligger. JuU1981/82:8 H Med dessa uttalanden avstyrkerutskottet bifall till motion 1980/81:18 samt tillstyrker bifall tillpropositionen i här behandlad del. I den föreslagna lagtexten till 19 kap. 13 §bör dock göras redaktionella ändringar av det slag som har berörts i sambandmed behandlingen av spioneribestämmelsen. De föreslagna lagändringarna bör träda i kraft den 1januari 1982. 1. att med avslag pämotion 1980/81:19 antar 19 kap. 5, 7 och 9 S§ i det genom proposition1979/80:176 framlagda förslaget till lag om ändring i med denändringen att lagrummen erhåller följande som Utskottets förslag betecknadelydelse; Regeringens förslag Utskottets förslag 5§ Den som, för att gå e« främmande Den som, föratt gå främmande makt tillhanda, obehörigen anskaf- makttillhanda, obehörigen anskaf far, befordrar, lämnar eller eljest far,befordrar, lämnar eller röjer röjer en uppgift rörande försvars- uppgiftrörande försvarsverk, va- verk, vapen, förråd, import, export, pen,förråd, import, export, tillverk- tillverkningssätt, underhandlingar, ningssätt,underhandlingar, beslut beslut eller något förhållande i övrigt ellernågot förhållande i övrigt vars vars uppenbarande för en främman- uppenbarandeför främmande makt de makt kan medföra men för total- kanmedföra men för totalförsvaret försvaret eller eljest för rikets säker- ellereljest för rikets säkerhet döms, het döms, vare sig uppgiften är riktig varesig uppgiften är riktig eller ej, eller ej, för s p i o n e r i till fängelse i för sp i o n e ri till fängelse i högst högst . Detsamma skall gälla, sexår. Detsamma skall gälla, om om någon i syfte som sagts någon isyfte som sagts obehöri- obehörigen framställer eller tar genframställer eller tar befattning befattning med skrift, teckning eller medskrift, teckning eller annat före- annat föremål som innefattar en mål sominnefattar sådan uppgift, sådan uppgift. 7§ Den som, utan syfte att gå en Densom, utan syfte att gå främ- främmandemakt tillhanda, obehöri- mande makt tillhanda, obehörigen gen anskaffar, befordrar, lämnar anskaffar, befordrar, lämnar eller ellereljest röjer en uppgift rörande röjeruppgift rörande något förhål- någotförhållande av hemlig natur landeav hemlig natur vars uppenba- varsuppenbarande för främmande rande för främmande makt kan med- makt kanmedföra men för rikets föra men för rikets försvar ellerför försvar eller för folkförsörjningen vid krig eller av krigföranledda utomordentliga förhållanden eller eljest för rikets säkerhet, döms,vare sig uppgiften är riktig eller ej, för obehörig befattning med hemliguppgift till böter eller fängelse i högst . folkförsörjningen vid krig eller av krig föranleddautomordentliga förhållanden eller eljest för rikets säkerhet, döms, vare siguppgiften är riktig eller ej, för obehörig befattning med hemlig uppgift tillböter eller fängelse i högst . Den som av grov oaktsamhetbefordrar, lämnar eller eljest röjer en sådan uppgift som avses i 7 § döms förvårdslöshet med hemlig uppgift till böter eller fängelse i högst sex månadereller, om riket var i krig, till böter eller fängelse i högst . Den som av grov oaktsamhetbefordrar, lämnar eller röjer sådan uppgift som avses i 7 § döms förvårdslöshet med hemlig uppgift till böter eller fängelse i högst sex månadereller, om riket var i krig, till böter eller fängelse i högst . 2. att med avslag på motion 1980/81:18 antar 19kap. 13 och 16 §§ i det under moment 1 nämnda lagförslaget med den ändringenatt 13 § erhåller följande som Utskottets förslag betecknade lydelse: Den som av en främmande makt eller från utlandet av någonsom handlar för att gå en främmande makt tillhanda tar emot pengar eller annanegendom för att genom utgivande eller spridande av skrifter eller på annatsätt påverka den allmänna meningen i en fråga som gäller någon av grunderna förrikets statsskick eller i någon angelägenhet som har betydelse för riketssäkerhet och som det ankommer på eller regeringen att besluta om,döms för tagande av utländskt understöd till fängelse i högst . Den som av främmande makt eller från utlandet av någon somhandlar för att gå främmande makt tillhanda tar emot pengar eller annan egendomför att genom utgivande eller spridande av skrifter eller på annat sått påverkaden allmänna meningen i en fråga som gäller någon av grunderna för riketsstatsskick eller i någon angelägenhet som har betydelse för rikets säkerhetoch som det ankommer på eller regeringen att besluta om, döms förtagande av utländskt understöd till fängelse i högst . JuU1981/82:8 13 3. att antar det undermoment 1 nämnda lagförslaget i den mån det inte omfattas av vad utskottethemställt ovan, dock med den ändringen att ikraftträdandet bestäms till den 1januari Närvarande: (), (), ÅkePolstam (c), i (fp), (), (),(), i (s), (), HelgeKlöver (s), (), (), ()och (). Tagande av utländskt understöd (mom. 2) (), ().Lilly Bergander (s), i (s), () ochKari-Gustaf Mathsson (s) anser dels att den del av utskottetsyttrande på s. 9 som börjar med "anser" och slutarpå s. 11 med "av spioneribestämmelsen" bort ha följande lydelse: Enligt justitieutskottets mening är det ett angelägetintresse att motverka att politisk propaganda som finansieras av främmande maktbedrivs här i landet. Det kan i och för sig hävdas att en straffbestämmelse iämnet inte helt skulle sakna preventiv funktion. Såsom anfördes i detlagstiftningsärende vari den tidigare straffbestämmelsen upphävdes utgörs dockdet kraftigast avhållande momentet mot utlandsstödd propagandaverksamhet avrisken för att understödet kommer till allmän kännedom, och härvidlag är detviktigate remediet upplysning och offentlig diskussion. Möjligheterna att genom information och upplysningmotverka eller undanröja de skadeverkningar eller de risker för skadeverkningarsom en utländsk propaganda här i landet kan leda till måste enligt utskottetsmening anses vara mycket goda. En bidragande orsak härtill är inte bara den genomslagskraftsom massmedierna har utan också det breda politiska engagemanget blandallmänheten. Redan av det nu sagda följer att det starkt kanifrågasättas, om det över huvud taget finns något praktiskt behov av enstraffbestämmelse mot tagande av utländskt understöd. Mot att det skulleföreligga något sådant behov talar f. ö. det förhållandet att tidigarebestämmelser i ämnet bara har tillämpats någon enstaka gång i modern tid. JuU1981/82:8 14 Härfill kommer att det från andrautgångspunkter kan anföras betänkligheter mot att återinföra enstraffbestämmelse om tagande av utländskt understöd. Om så sker uppkommernämligen såsom anförs i motion 1980/81:18 en betydande risk för att spaning ochförundersökning inleds mot politiska organisationer, tidningar och tidskriftersamt mot kulturella och religiösa minoritetsgrupperingar med utländskt ursprungutan att likväl brott kommer att kunna styrkas utom möjligen i något sällsyntundantagsfall. Kommer utredningsverksamheten till allmän kännedom utan att denleder till fällande dom, motverkar den - om de misstänkta verkligen skulle varaskyldiga- närmast sitt syfte, eftersom de som berörts av utredningsverksamhetendå skulle framstå som oskyldigt förföljda av samhället. Ån viktigare är enligtutskottets mening att, om de misstänkta är oskyldiga, utredningsverksamhetenföranleder allvarliga betänkligheter med hänsyn till yttrande-, informations-och föreningsfriheten. Vad nu har anförts leder utskottet till uppfattningen attden i propositionen föreslagna bestämmelsen inte bör införas. I konsekvenshärmed bör inte heller göras någon ändring i 19 kap. 16 § BrB. dels att utskottets hemställanunder moment 2 bort ha följande lydelse: 2. att med bifall tillmotion 1980/81:18 avslår det under moment 1 nämnda förslaget såvitt avser 19 kap. 13 och 16§§. () anför: I det vällovliga syftet att göraförfattningarna lättare att förstå har man i skilda sammanhangägnat allt större uppmärksamhet åt språket i lagar och förordningar. Somhjälpmedel för arbetet med att modernisera författningsspråket har man inomstatsrådsberedningen utarbetat en promemoria (PM 1979:2) med några riktlinjerför författningsspråket. Det råder allmän enighet om att författningarna bör görassä lättlästa som möjligt. Ett klart och enkelt språk gör det - för att citerapromemorieförfattarna - lättare även för fackmän att koncentrera sig påförfattningens sakliga innehåll. Och vidare-ur samma källa-bör man tänka på attspråket i lagar och förordningar på gott och ont påverkar språket i beslut,blanketter osv. som direkt når den enskilde medborgaren från myndigheterna. Också i har språkfrågorna uppmärksammats. Härkan t. ex. nämnas att avslog en proposition med hänvisningtill att språket i den föreslagna lagtexten var föråldrat (JuU 1978/79:37, jfrJuU 1979/80:33). Frågan om moderna krav på lagtextens utformning har ocksåberörts i JuU 1979/80:4, KU 1979/80:7 och LU 1979/80:10. I andra fall harriksdagen arbetat om regeringens lagförslag för att göra dessa mindresvårtillgängliga. På förslag av justitieutskottet skedde det JuU1981/82:8 15 under föregående (JuU 1980/81:1 och JuU1980/81:12). Här kan också hänvisas till NU 1980/81:23. I statsrådsberedningens promemoria diskuteras bl. a.användningen av substantiv utan artikel, s. k. nakna substantiv. Det sägs atten av de mest iögonenfallande skillnaderna mellan författningsspråket ochsakprosan är författningsspråkets bruk av nakna substantiv i fall där sakprosananvänder en hel rad olika former. Som exempel pä sådana anges obestämd formsingularis med obestämd artikel, bestämd form singularis, obestämd formpluralis, bestämd form pluralis och determinativa pronomen. Enligt promemorianbör den normala sakprosans sätt att hantera substantiven användas. Detta sägsgälla särskilt i nya författningar som berör stora grupper av medborgare. I defall där den normala sakprosan använder nakna substantiv skall ocksåförfattningsspråket göra det, t. ex. i uttrycken köra bil, jaga älg, kalla tillförhör m. m. Frågan om bruket av obestämd artikel i lagtext har ocksåuppmärksammats av . I en proposition hade regeringen föreslagitformuleringen "att den strider mot en lag eller en annanförfattning". Den ändrades till "att den strider mot lag eller annanförfattning" (JuU 1979/80:44). Även i det nu förevarande ärendet har justitieutskottetföretagit jämkningar i bruket av obestämd artikel. Här kan också hänvisas tillJuU 1981/82:10 och FöU 1981/82:1 y. För egen del finner jag i detta sammanhang anledning attframhålla att det är viktigt att lagskrivaren tillämpar de riktlinjer som finnsför lagspråkets modernisering med balans och omdöme. Det är tveksamt om manalltid vinner i enkelhet och klarhet genom att vid ändringar i äldre lagtextokritiskt och utan noggranna överväganden föra in obestämd artikel. I enstakafall kan bruket av obestämd artikel rent av vara ägnat att försämraläsbarheten. Det bör inte - i linje med vad en av de ansvariga förstatsrådsberedningens promemoria uttalar i 1980 s. 566 -tillåtas att den obestämda artikeln, kanske av bekvämlighet, tränger sig på förmycket. JuU1981/82:8 16 Remissen avsåg frågan om den iproposition 1979/80:176 föreslagna utvidgningen av tillämpningsområdet för 19kap. 5 § (BrB) till att omfatta totalförsvaret. Remissyttranden har inkommit frånjustitiekanslern (), riksåklagaren (), , ,fingsrätt, , överbefälhavaren, beredskapsnämnden förpsykologiskt försvar, överstyrelsen för ekonomiskt försvar, iStockholms län, civilbefäl-havarcn i Övre civilområde, Sverigesadvokatsamfund, . , , och (). RÅ har till sitt yttrande fogat yttranden frånöveråklagarna i , och åklagardistrikt samt frånlänsåklagarmyndigheterna i och . (Ju 1977:10),i (LO) och Centralorganisationen /SR haravstått från att avge yttrande. Nästan alla remissinstanser ställersig positiva till förslaget att utvidga spioneribestämmelsenstillämpningsområde till att omfatta totalförsvaret. Endast tre remissinstanseruttalar sig i denna fråga i avstyrkande riktning. Utan närmare kommentar tillstyrks propositionsförslageteller lämnas detta utan erinran av , ,överstyrelsen för ekonomiskt försvar och . JK förklarar att han ansluter sig till åsikten attspioneribrottet bör få ett utvidgat innehåll. Den tveksamhet som kan uppkommatill det genom propositionen framlagda förslaget gäller enligt JK anknytningentill ett så pass obestämt och vittomfattande begrepp som totalförsvaret.Åtskilliga verksamhetsgrenar inom samhället kommer genom den föreslagna formuleringenatt beröras av straffbestämmelsen. Det uppställda skaderekvisitet medföremellertid, framhåller JK, att de uppgifter som kan komma i fråga förstraffbarhet inte får vara alltför oväsentliga från försvarssynpunkt. JuU1981/82:8 17 hänsyn till att således endast sådana förfaranden som kanmedföra ett påtagligt men för försvarsförmåga torde omfattas avbestämmelsen synes enligt JK:s mening även begreppet totalförsvaret få eninnebörd som på ett godtagbart sätt avgränsas från verksamhet utan egentligbetydelse för försvarsansträngningarna. JK kan därför tillstyrka förslaget tilländring av 19 kap. 5 § BrB. JK framhåller vidare att det är olyckligt att detlagtekniska samband som f. n. råder mellan 19 kap. 5 § och 7 § bryts. EnligtJK:s mening föreligger inte några betänkligheter mot att detta sambandbibehålls även i fortsättningen. RÅ anför att det, med hänsyn till intresset att skyddasamtliga delar av totalförsvaret mot spionage, från principiell synpunkt intefinns något att erinra mot den föreslagna utvidgningen av spioneribeståmmelsenstillämpningsområde. Det är emellertid enligt RÅ av stor vikt att enbestämmelse på detta område ar så utformad att den så tydligt som möjligtavgränsar vad som är straffbart. Begreppet totalförsvar är vidsträckt.Departementschefen har med hänvisning till försvarspolitiska beslutgivit en redogörelse för vad som ingår under detta begrepp. Även om detta, somframhållits i lagrådsyttrandet, inte synes vara helt entydigt för delagstiftande myndigheterna, får begreppet genom de av departementschefengjorda uttalandena enligt RÅ:s mening anses ha fått en för rättstillämpningengodtagbar beskrivning. Kravet på direkt uppsåt för gärningsmannen liksom kravetatt men för rikets säkerhet skall vara för handen bör, framhåller RÅ, ocksågöra det möjligt att på ett ur rättssäkerhetssynpunkt godtagbart sätt avgränsadet straffbara området till endast sådana gärningar som är ägnade att vällaallvarlig skada för svenska samhällsintressen. De problem som därvid kan uppståatt vid gränsfall avgöra huruvida dessa faller in under stadgandet om spioneritorde med hänsyn till den relativa obestämdheten i den föreslagna bestämmelsenvara ofrånkomliga. RÅ biträder förslaget till utformning av 19 kap. 5 § BrB. Med tanke på att kraven för straffbarhet är så högtställda anser RÅ att den föreslagna ändringen av spioneribestämmelsen inte kananses begränsa den tryckfrihetsrättshga informations- och yttrandefriheten påett sätt som inte får anses godtagbart. Enligt RÅ:s mening innebär inte hellerden föreslagna lydelsen av 19 kap. 7 § och 9 § BrB någon inskränkning i dennafrihet, sedan det lagtekniska sambandet med spioneribestämmelsen brutits. Också ställer sig positiv till det ipropositionen framlagda förslaget och anser att detta i högre grad tillgodoserstyrelsens krav än det förslag som utredningen lade fram. Utöver detförtydligande som skett genom utökning av exemplifieringen ispioneribestämmelsen får den i propositionen föreslagna ändringen, som innebäratt orden "rikets försvar" byts ut mot ordet"totalförsvaret", enligt styrelsens mening även anses i viss mån hatillgodosett det behov av en utvidgning av det straffbara området, somstyrelsen pekat på. Till en del har även kravet på ytterligare skydd mot JuU1981/82:8 18 viss underrättelseverksamhet blivit uppfyllt såvitt avserde samhällsintressen som bör skyddas. Styrelsen påpekar i sammanhanget att främmandeunderrättelsetjänsters intresse inte är begränsat till enbart det militäraförsvaret; ett ökat behov av skydd mot spioneri riktat mot totalförsvaretsövriga grenar har konstaterats. Den föreslagna utvidgningen av bestämmelsenstillämpningsområde innebär enligt styrelsen således en anpassning av lagen tillden faktiska utvecklingen. Styrelsen erinrar om att skyddet för uppgifter som rörrikets försvar jämväl regleras genom den nya sekretesslagens bestämmelser. Medhänsyn till att reglerna om försvarssekretessen innehåller begreppet"totalförsvaret" synes enligt styrelsens mening den föreslagnaändringen i 19 kap. 5 § BrB vara konsekvent. Enligt styrelsens mening kan det inte anses föreligganågon oklarhet om vad som ingår under begreppet totalförsvaret. Entillfredsställande tolkning av detta begrepp har getts i propositionen. När det gäller ifrågasatta konsekvenser föryttrandefriheten och informationsfriheten konstaterar styrelsen att dessatorde bli relativt obetydliga, eftersom det lagtekniska sambandet mellan 19kap. 5 § och följande paragrafer i kapitlet bryts och 19 kap. 7-9 §§ föreslåsfå en ändrad lydelse. Den utvidgning av tystnadsplikten och inskränkning avmeddelarfriheten som formellt blir följden av ändringen inskränker sig såledesenbart till gärningar som utgör spioneri. I praktiken kan detta enligtstyrelsens mening inte heller få några större konsekvenser eftersom regleringeni sekretesslagen just omfattar hela det område som avses med begreppettotalförsvaret. Överbefälhavaren förklarar sig dela departementschefensuppfattning att det inte är tillfredsställande att uttrycket "riketsförsvar" i spioneribestämmelsen anses ha en så begränsad betydelse attendast det militära försvaret inbegrips, eftersom det torde stå klartatt totalförsvarets övriga grenar i lika hög grad är i behov av skydd motspioneri och liknande förfaranden. Enligt överbefälhavarens mening får förslaget i dessslutliga utformning inte heller några direkta konsekvenser för yttrande- ochinformationsfriheten i och med att 19 kap. 7 och 9 §§ får sammatillämpningsområde som f. n. Med hänvisning till det anförda finner överbefälhavarendet vara angeläget att en utvidgning sker av tillämpningsområdet för 19 kap. 5§ BrB till att omfatta totalförsvaret på det sätt som föreslås i proposidonen. försvar anför attbegreppet totalförsvar bör användas i sammanhang då landets samladeförsvarsresurser (det militära försvaret, civilförsvaret, det ekonomiskaförsvaret, det psykologiska försvaret och övrigt totalförsvar) avses. Den ipropositionen föreslagna ändringen av spioneribestämmelsen frän "riketsförsvar" till "totalförsvar" är från denna utgångspunkt enanpassning till rådande nomenklatur. JuU1981/82:8 19 nuvarande bestämmelse omfattar spioneri mot förhållandenutanför det militära försvaret, som uppenbaras till men "eljest för riketssäkerhet". Om begreppet totalförsvar används, synes detta enligtberedskapsnämnden inte behöva innebära någon utvidgning av tillämpningsområdetför ifrågavarande bestämmelse. Det kan emellerfid, framhåller beredskapsnämnden, inteuteslutas att ändringen likväl kan komma att uppfattas så. Beredskapsnämndenanser det därför lämpligt att - med hänsyn till yttrande- ochinformationsfriheten -i samband med beslutet om denna lag tillprotokollet uttalar att förändringen i texten från "rikets försvar"till "totalförsvaret" inte innebär att lagens tillämpningsområdeutvidgas. Med den reservation som ligger i vad ovan anförtstillstyrker beredskapsnämnden den föreslagna ändringen av 19 kap. 5 § BrB. i tillstyrker att området förspioneri utsträcks fill att omfatta hela totalförsvaret. a. att den modernaförsvarsplaneringen utgår från att vid ett angrepp landets samtliga och samladeförsvarsåtgärder skall tas i anspråk och således inte enbart det militäraförsvaret. Dessa samlade försvarsresurser innefattas i begreppet"totalförsvar" och omfattar det militära försvaret, civilförsvaret,det ekonomiska försvaret, det psykologiska försvaret och övrigt totalförsvar.Enligt mening torde det med fog kunna hävdas att de vid sidan avdet militära försvaret liggande försvarsåtgärderna hartillmätts ökad betydelse. Dessa övriga grenar av totalförsvaret är i sammabehov av skydd mot spioneri som det militära försvaret och den del av detekonomiska försvarets verksamhet som utgörs av "folkförsörjningen vid krigeller av krig föranledda utomordentliga förhållanden". Länsstyrelsenanser det därför väl motiverat att den avgränsning som spioneribestämmelsen f.n. har görs mindre snäv och bringas i bättre överensstämmelse med den aktuellasynen på rikets försvar. Visserligen kan det, framhåller , hävdas att"totalförsvaret" är ett så vitt begrepp att däri kan innefattasförhållanden, vars offentliggörande i och för sig kan synas motiverade i ettdemokratiskt samhälle med stort utrymme för debatt och information. Genom detaktuella stadgandets utformning finns emellertid ej anledning utgå från annatän att bestämmelsen inte kan göras tillämplig på förhållanden av obetydlig art.Med hänsyn härtill samt till alt för straffbarhet krävs direkt uppsåt att gåfrämmande makt till banda anser att det ej finns anledning attmed hänsyn till yttrande- och informationsfriheten motsätta sig den ipropositionen föreslagna utvidgningen. Inte heller civilbefälhavaren i Övre civilområdehar någon erinran mot den föreslagna ändringen i 19 kap. 5 § BrB.Civilbefälhavaren framhåller härvidlag att ändringen torde väl mofiveras av denstora betydelse som övriga totalförsvarsmyndigheter, jämfört med försvarsmaktens,utgör JuU1981/82:8 20 för totalförsvaret i dagens samhälle. Civilbefälhavaren anför vidare att utvecklingen tenderartill att allt större del av totalförsvarsuppgifterna tillkommer myndigheterutanför försvarsmaktens ram och blir därigenom allt mera accentuerat helafolkets angelägenhet. "Rikets försvar" är således enligtcivilbefälhavaren inte en angelägenhet som enbart berör försvarsmaktenutan än mera hela totalförsvaret. Följaktligen bör straffbestämmelserna förspioneri anpassas till detta förhållande. Den lydelse som föreslagits synesenligt civilbefälhavarens mening vara väl anpassad till begreppet totalförsvargenom att även vissa former av politiskt spionage och industrispionage blir straffbelagda. Vidare anser civilbefälhavaren inte att införandet avdetta utökade straffansvar för spioneri skulle medföra ytterligare negativakonsekvenser för yttrandefriheten och informationsfriheten. Tvärtom kanbestämmelsen i sin förlängning tjäna som ett stöd och försvar för vår frihetoch därigenom vår fria yttrande- och informationsrätt. Enligt talar starka sakskäl för enutvidgning av spioneribestämmelsens tillämpningsområde i enlighet medpropositionen. Mot den föreslagna utvidgningen kan visserligen andras, attuttrycket "men för totalförsvaret" är alltför obestämt och atttolkningen - såsom lagrådet framhållit- blir beroende bl. a. av det skiftandeutrikespolitiska läget. Enligt förbundets mening kan dock den osäkerhet ombestämmelsens innebörd som denna vaghet föranleder uppvägas dels genom kravetpå direkt uppsåt hos gärningsmannen att gå främmande makt till hända, delsgenom ett krav på att skadan skall vara väsentlig. Förbundet vill emellertidifrågasätta om sistnämnda rekvisit kommit tillräckligt klart till uttryck ilagtexten. Förbundetanför härefter följande.