bet · G501NU45 · 1981-12-31 00:00:00 — 3. lag om ändring i lagen(1971:112) om förbud mot oskäliga avtalsvillkor, 4. lag om ändring i lagen(1970:417) om marknadsdomstol m.m., 5. lag om ändring i lagen(1955:183) om bankrörelse, 6. lag om ändring i lagen(1955:416) om sparbanker, 7. lag om ändring i lagen(1956:216) om jordbmkskasserörelsen, 8. lag om ändring i lagen (1980:2)om finansbolag, 9. lag om ändring i lagen(1963:76) om kreditaktiebolag, 10. lag om ändring iaktiefondslagen (1974:931), 11. lag om ändring ifondkommissionslagen (1979:748), 12. lag om ändring i lagen(1970:65) om allmänna hypo-teksbank och om landshypoteksföreningar, 13. lag om ändring i lagen (1968:576)om stadshypotekskassa och om stadshypoteksföreningar, 14. lag om ändring i lagen(1950:272) om rätt för utiändsk försäkringsanstalt att drivaförsäkringsrörelse här i riket, 15. lag om ändring i lagen (1976:262) om understödsföreningar, 16. lag om införande avförsäkringsrörelselagen (1982:000), 17. lag om ändring iaktiebolagslagen (1975:385). attdetta ärende avgörs efter endast en bordläggning. Närvarande:Ingvar (), (), (), (),(), (), (), LillyHansson (s), (), (), (). HädarCars (fp), (), Per () och (). NU 1981/82:45 11 , , ,, , och (alla s)anser dels att den del av utskottets betänkande sombörjar på s. 7 med "Utskottet vill" och slutar på s. 9 med"avstyrks följaktligen" bort ha följande lydelse: Utskottet vill inledningsvis understryka behovet avett starkt och väl fungerande konsumentskydd på bank- och försäkringsområdena.Med hänsyn till den stora sociala och ekonomiska betydelse som bank- ochförsäkringsverksamheterna har är det, som framhålls i propositionen och imotion 1981/82:2485 (s), ett samhällsintresse att dessa drivs inte bara på etttillfredsställande sätt utan också på ett ur konsumentpolitisk synvinkelgodtagbart sätt. Stora krav måste därför ställas på det sätt på vilketkreditinstituten och försäkringsbolagen marknadsför sina tjänster, informerarallmänheten och utformar avtalsvillkoren i förhällande till kunderna. Det ärockså av stor betydelse att tillsynen över konsumentskyddet på dessa områden ärorganiserad på ett bl. a. från konsumentpolitiska utgångspunkter rationelltsätt. Den eller de myndigheter som skall ha huvudansvaret förtillsynsuppgifterna pä det konsumenträttsliga området måste ha god insikt iförhållandena på bank- och försäkringsområdena men måste framför allt vara välinsatt i den näringsrättsliga lagstiftningen och ha en allmänt god kännedom omkonsumenternas problem. /KOhar bevakat konsumentintresset på bank- ochförsäkringsområdena. Tillsynen har gmndats på bestämmelser i främstmarknadsföringslagen och konsumentförsäkringslagen. Tillsynen har fungerat påett tillfredsställande sätt. Visserligen föreligger det en viss oklarhet ifråga om gränsdragningen mellan å ena sidan och å andra sidanbank- och försäkringsinspektionernas ansvarsområden, men några kompetensproblemhar, som konstateras i motion 1981/82:2495 (vpk), knappast uppstått. Regeringenföreslår nu att den gällande ansvarsfördelningen ändras. I huvudsak innebärförslaget att tiUsynen över kreditinstitutens och försäkringsbolagensinformation och marknadsföring förs över till bankinspektionen. Dessa tvåorgan ersätter KO som företrädare för konsumentintressena i marknadsdomstolen.Vidare skall avtalsviUkorslagen inte längre vara tillämplig i fråga omfinansbolagens verksamhet. För dessa bolag skall i fortsättningen gälla sammaregler i detta avseende som för andra kreditinstitut. Utskottetvill framhålla, att en första fömtsättning för att man skall gå in och rubbaden bestående ansvarsfördelningen på området bör vara att den nuvarandetUlsynen i något avseende har fungerat otillfredsställande. Som utskottet redanpåpekat är detta inte fallet, och det görs inte heUer gällande NU 1981/82:45 12 Enligt utskottets mening kan det tvärtom förhålla sig på detviset att den "dubbla" tillsynen över bankemas och försäkringsbolagensverksamhet kan vara tiU fördel för konsumenterna. För bedömningen avtillsynsfrågan kan det enligt utskottets uppfattning inte vara av någonavgörande betydelse att inte har någon speciaUstkompe-tens närdet gäUer bank- och försäkringsförhåUanden. har som centralförvaltningsmyndighet för konsumentfrågor en ingående näringsrättsligsakkunskap såvitt gäller näringsUvet i allmänhet. Genom a« hardet övergripande ansvaret för konsumentpolitiken torde verket också hatillräcklig kännedom om de konsumentproblem som finns på bank- ochförsäkringsområdena. De övriga tillsynsmyndigheterna på dessa områden,bankinspektionen och försäkringsinspektionen, har visserligenspecialistkunskaper om bank- resp. försäkringsväsendet men kan av naturligaskäl inte ha samma aUmänna överblick över konsumentproblemen somkonsumentverket. Härtill kommer att i det särskilt inrättade kontaktfommför försäkringsfrågor har varit engagerat i överläggningar medförsäkringsbolagen och försäkringsinspektionen angående utformningen avavtalsvillkor och alltså på detta sätt har möjlighet att ytterligare breddasina erfarenheter på försäkringsområdet. Det kan i sammanhanget vidare nämnasatt KO så sent som haft viss framgång i i ettärende angående marknadsföring av banktjänster (Dnr 1982/11). Ettgenomförande av förslagen i propositionen skulle enligt utskottets meningpåtagligt försvaga konsumentskyddet. Det är endast genom att konsumentverketserfarenhet av åtgärder inom ett område förs över till ett annat område medliknande problem som effektiviteten i konsumentskyddet kan garanteras. DettagäUer särskilt i fråga om ett system för konsumentskydd som det svenska,vilket till stor del bygger på frivilliga överenskommelser baserade pålagstiftning. Utskottet fömtsätter å andra sidan att i sintillsynsverksamhet fortlöpande håUer kontakt med bankinspektionen ochförsäkringsinspektionen. Likaså bör utbyte av information mellan dessamyndigheter även fortsättningsvis komma till stånd i det kontaktfomm förförsäkringsfrågor som inrättats. Imotsats tiU regeringen anser utskottet vidare att det inte finns anledning attundanta finansbolagens verksamhet från avtalsvillkorslagenstill-lämpningsområde. Sammanfattningsvisfinner utskottet att fillräckliga skäl inte kan anses föreligga förgenomförande av regeringens förslag om tillsynen över kreditinstitutens ochförsäkringsbolagens verksamhet. Propositionen bör alltså avslås i denna del.Utskottet tillstyrker därmed bifall till motionerna 1981/ 82:2485 (s) och1981/82:2495 (vpk). NU1981/82:45 13 dels att utskottet bort hemställa att med anledning avproposition 1981/82:180 och med bifall till motionerna 1981/82:2485 och1981/82:2495 1. avslår 19 kap.12 § förslaget till lag om försäkringsrörelselag, 2. antar förslagettill lag om försäkringsrörelselag i övrigt, 3. antar förslagettill lag om ändring i lagen (1968:576) om Sverigesstadshypotekskassa och om stadshypoteksföreningar med ändrad lydelse av 40 §enligt alternativt förslag i det följande: Regeringens förslag Alternativt förslag Kassan och föreningarna står under tillsyn avbankinspektionen. Vid meddelande av föreskrift eller förbud i samband medtillsynen kan bankinspektionen förelägga vite. Talan mot bankinspektionens beslut enligt denna lag föreshos regeringen genom besvär. Beslut i fråga om tillsynen länder tiUeftertättelse, om ej regeringen förordar annat. Om bankinspektionens befattning med frågor om kassans ochföreningarnas marknadsföring gäller vad särskilt är stadgat. I övrigt meddelar regeringen närmare bestämmelser omtiUsynsverksam-heten. 4. antar förslagettiU lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385), 5. antar förslagettill lag om införande av försäkringsrörelselagen, 6. avslår de genompropositionen framlagda lagförslagen i den mån de inte omfattas av utskottetshemställan under 2-5.