bet · G501TU34 · 1981-12-31 00:00:00 — omstatsbidrag till väg- och gatuhållning m. m. 1981/82:133) I proposition 1981/82:133 föreslår regeringen() att 1. medger att regeringen låter statens vägverk planerabidragsgivningen under anslaget B 4. Bidrag till drift av kommunala vägar ochgator för utifrån ett anslag pä , 2. godkänner de i propositionen förordade riktlinjernaför ett nytt bidragssystem för väg- och gatuhållning m. m. I propositionen föresläs åtgärder för att få tillstånd en rationellare väghållning och ett vidgat kommunalt inflytande iväghållningsfrågor. Fler kommuner bör således kunna ta över ansvaret för deallmänna vägarna där detta från samhällsekonomiska utgångspunkter är lämpligt.Ett helt nytt statsbidragssystem föreslås i syfte att rationalisera ochförbättra väghållningen. Föratt likaledes främja en samhällsekonomisk rationalitet föreslås att de förväghållningen ansvariga skall kunna disponera väganslagen för fler slagskollektivtrafikanlägghingar än f. n. som alternativ till väginvesteringar.Statsbidrag föreslås kunna lämnas till investeringar i det statskommunala väg-och gatunätet samt till investeringar i cykelleder ochkollektivtra-fikanläggningar som tillgodoser ett allmänt kommunikationsbehov.Bidrag föreslås lämnas av bidragsgrundande kostnad för investeringari väg: och gatunätet och för investeringar i språktrafikanläggningar.Vidare föresläs att bidrag till små byggnadsprojekt samt bidrag för drift ochunderhäll lämnas i schablonform. AnslagetBidrag till drift av kommunala vägar och gator m. m. föreslås avse samma periodsom anslaget Drift av statliga vägar. Härigenom bortfaller fr. o. m. år 1984behovet av en särskild planeringsram. Nuvarandeordning med statsbidrag till cykelleder och mindre kollektivtrafikåtgärderföreslås vara kvar för icke väghållande kommuner. Samtliga nuvarandeförfattningar om statsbidrag till väghållande kommuner föreslås bli ersatta meden ny författning, vilken bör träda i kraft då de nyafördelningsplanerna för byggande av statskom-munvägar börjar gälla. 1 1981/82. TU1981/82:34 2 Motionerframlagda med anledning av propositionen I motion 1981/82:2381 av MargaretaAndrén (fp) yrkas att med ändring av vad som anförts i propositionenbeslutar att statsbidrag till åtgärder för kollektivtrafiken skall kunna utgåockså till landstingskommun i enlighet med vad i motionen anförts. 1 motion 1981/82:2382 av m. fl. (m) yrkas 1. att riksdagenbeslutar att det statliga investeringsbidraget delas upp i ett objektdestineratbidrag och ett schablonbidrag, 2. att riksdagenbeslutar att kommunerna får fritt disponera schablonbidraget inom väg- ochtrafikområdet. I motion 1981/82:2383 av m. fl. (s)yrkas 1. att riksdagenbeslutar att schablonbidrag till väginvesteringar skall utgå i enlighet med vadsom har anförts i motionen, 2. att riksdagenbeslutar att anslagsnivån för schablonbidrag skall bestämmas av statsmakterna, 3. att riksdagenbeslutar att statsbidrag till kollektivtrafikanläggningar skall kunna utgå viasåväl Herårsplan som fördelningsplan, 4. att riksdagenbeslutar att statsbidrag till kollektivtrafikinvesteringar skall kunna utgåäven till kollektivtrafikens länshuvudmän, 5. att riksdagenbeslutar att statsbidrag till investeringar i spårbunden kollektivtrafik skalllämnas , 6. att riksdagenbeslutar att anläggningar för spårtrafikens och eldrivna bussarsströmförsörjning skall vara statsbidragsberättigade, 7. att riksdagenbeslutar att medge regeringen att låta statens vägverk planera bidragsgivningenunder anslaget B 4. Bidrag till drift av kommunala vägar och gator för år 1983utifrån ett anslag på . I motion 1981/82:2384 av m. fl. (vpk) yrkas 1. attriksdagen uttalar a) att anslag tillkollektivtrafikanläggningar bör utgå även till länshuvudmännen för trafiken, b) att anslag ävenbör utgå till spårtrafikanläggningar , 2. att riksdagenbeslutar att bidragsgivningen under B 4. Bidrag till drift av kommunala vägaroch gator för skall planeras enligt ett anslag på , 3. att iövrigt ger regeringen till känna vad i motionen anförts om statsbidrag tillväghållning och kollektivtrafik. TU1981/82:34 3 Motionframlagd under den allmänna motionstiden I motion 1981/82:1871 av m. (fp) yrkas, såvitt nu är t fråga (yrkande 3), att uttalar sig för ettstörre lokalt inflytande över väganslagen. Statsbidragen till väg- och gatuhållninghar behandlats i ett flertal utredningar. Den dåvarandekommunikationsministern tillkallade en särskild utredare med uppgiftenatt göra en samlad översyn av statsbidragssystemet för den kommunalaväghållningen. Utredaren som arbetat under namnet väghålllningsutredningen hari avlämnat ett delbetänkande Statsbidrag till kollektivtrafikanläggningar(Ds K 1980:3) och ett slutbetänkande Bidragsvägar (Ds K 1981:4).Dessa betänkanden har legat till grund för arbetet med propositionen. Ansvaretför väghållningen, förhöjt driftbidrag och enskilda vägar med statsbidrag Uppdelningen av väghållningsansvaret mellan statenoch kommunerna för de allmänna vägar och gator som är nödvändiga för denallmänna samfärdseln har endast i ringa utsträckning ändrats sedanförstatligandet av vägväsendet . Av landets 279 kommuner var 108väghållare . Föredragandedepartementschefen anser att det främsta syftet med ett ökat kommunaltväghållningsansvar bör vara att öka rationaliteten i användningen av desamhälleliga resurserna. Ett kommunalt övertagande av ansvaret förväghållningen bör enligt propositionen ske frivilligt efter förhandlingarmellan statens vägverk och berörd kommun. En utökning av antalet väghållandekommuner anses kunna ske successivt fr. o. m. . Ipropositionen föreslås att statens vägverk fr. o. m. gesmöjlighet att, med medel frän anslaget Drift av statliga vägar, bekosta sådanasmärre uppprustningar som kan behövas inför kommuneras övertagande avväghållningen. Sådana upprustningar förutsätts endast bli aktuella i de falldriftkostnaden kan minskas väsentligt. Föredragandenanser att bidrag till statskommunala vägar respektive bidrag till enskildavägar även i fortsättningen bör hanteras enligt skilda bidragssystem då enöverföring av det statsbidragsberättigade enskilda vägnätet till de väghållandekommunerna skulle kräva omfattande lagändringar. Utskottethar ingen erinran mot vad föredragande anfört under dessa avsnitt. 1* 1981/82. Föredraganden föreslär att ett system medschablonbidrag t\\\ små byggnadsobjekt införs. Bidraget bör enligtpropositionen få användas till byggnadsåtgärder på det statskommunala väg- ochgatunätet eller till byggande av cykelleder och till investeringar ikollektivtrafikanläggningar som tillgodoser ett allmänt kommunikationsbehov. Hurstor del av det totala anslaget Bidrag till byggande av kommunala vägar ochgator som skall användas för schablonbidrag måste avvägas på samhällsekonomiskagrunder. Denna avvägning kan enligt propositionen lämpligen göras införrevideringarna av fördelningsplanerna för bidrag till byggande av.statskommunvägar. Fördraganden anser att fördelningen av schablonbidraget tillde väghållande kommunerna därefter bör göras enligt en modell som beslutas avstatens vägverk efter samråd med . Schablonbidragetföreslås få en administrativ utformning som liknar nuvarande bidrag tillcykelleder m. m. Enligt föredraganden bör statsbidrag, inom ramen förschablonbidraget, lämnas av den bidragsgrundande kostnaden för deobjekt som bidragsåret är aktuella för schablonbidrag i respektive väghållandekommun. Bidragsansökningar bör prövas och bidragen betalas ut av statensvägverk som skall redovisa sina bedömningar rörande behovet avschablonbidrag i anslagsframställningen. Ombeloppsgränsen mellan små och stora objekt sätts alltför högt i relation tilldet för respektive väghållande kommun tillgängliga schablonbidraget kan detleda till att onödigt kostsamma lösningar väljs för att kommunerna därigenomskall erhålla objektsdestinerade bidrag. Föredraganden föreslår därför attgränsen mellan små och stora objekt för repsek-tive väghållande kommun sätts likamed det för den väghållande kommunen tillgängliga schablonbidraget. Imotion 1981/82:2382 (m) yrkas dels att det statliga investeringsbidraget delasupp i ett ojektsdestinerat bidrag och ett schablonbidrag, dels att kommunernafritt får disponera schablonbidraget inom väg- och trafikområdet. Enligtmotionärerna uppnås med regeringens förslag inte den administrativa förenklingav bidragssystemet som väghållningsutredningen syftade till. Propositionen bördärför avvisas i denna del och schablonbidraget utformas i enlighet medutredningens förslag. Imotion 1981/82:2383 (s) yrkas dels att schablonbidrag till väginvesteringarskall utgå i enlighet med vad som anförts i motionen, dels att anslagsnivån förschablonbidraget skall bestämmas av statsmakterna. Motionärerna anser att detbidrag som föredraganden kallar schablonbidrag är ett objektsbundet bidrag somkräver att en plan skall upprättas som skall granskas och godkännas avvägverket. Förslaget anses inte innebära någon förenkling av administrationen.Schablonbidraget bör därför enligt motionärerna utformas i linje medväghållningsutredningens a. betyder att bidragsmottagarna fritt får disponera bidragen föravsedda ändamål. , Utskottet anser för sindel att ett system med schablonbidrag till små byggnadsobjekt kan medföraadministrativa förenklingar i bidragsförfarandet som kommunernadärmed får ökad handlingsfrihet. Utskottet tillstyrker därför att ettschablonbidrag införs för den typ av byggnadsåtgärder som angivits ipropositionen samt att gränsen för små och stora objekt sätts lika med det förbidragsmottagaren tillgängliga schablonbidraget. Utskottetanser det väsentligt att reglerna för schablonbidraget utformas på ett sådantsätt att största möjliga förenkling av bidragsgivningen kan uppnås.Bestämmelserna för schablonbidraget kan enligt utskottets mening ges enenklare utformning än den som föreslås i propositionen. I likhet med vad somframhålls i motionerna 1981/82:2382 (m) och 1981/ 82:2383 (s) börbidragsmottagarna enligt väghållningsutredningens förslag fritt få disponera detilldelade medlen för avsedda ändamål. Därmed kan en prövning av varje aktuelltbyggnadsobjekt undvikas. Hurstor del av det totala anslaget Bidrag till byggande av kommunala vägar ochgator som skall användas som schablonbidrag bör avgöras av statsmakterna isedvanlig budgetbehandling. bör i samband medanslagsframställningarna redovisa sin bedömning rörande det totala behovet avschablonbidrag. Utskottethar inget att erinra mot föredragandens förslag att schablonbidraget börfördelas till de väghållande kommunerna enligt en fördelningsmodell sombeslutas av statens vägverk efter samråd med . anfört om schablonbidrag, vilket innebär att motionerna i alltväsentligt synes tillgodosedda i denna del, bör av ges regeringentill känna. Förslaget om schablonbidrag innebär att deväghållande kommunerna får använda detta bidrag till cykelleder m. m. Medhänsyn till bl. a. de trafiksäkerhetsvinster som en separering av trafikeninnebär bör enligt föredraganden nuvarande bidrag till cykelleder m. m.behållas för de kommuner som inte är väghållare. I propositionen föresläs attstatens vägverk får svara för handläggning och beslut i bidragsfrågor och attför detta ändamål 10 milj. kr. förs över från anslaget Bidrag till byggande avkommunala vägar och gator till anslaget Byggande av statliga vägar. Bidragsprocentenföreslås även i fortsättningen uppgå till av den bidragsgrundandekostnaden. Utskottethar inget att erinra mot vad föredraganden anfört om bidrag till cykelleder m.m. för icke väghållande kommuner. Beträffandeobjektsdestinerade bidrag, dvs. bidrag till stora byggnads- objekt,föreslår föredraganden att bidrag förutom till byggnadsåtgärder på detstatskommunala väg- och gatunätet skall kunna lämnas till byggande avbusstrafikleder, bussterminaler, infartsparkeringar för kollektivtrafik samttill investeringar i spåranläggningar för uteslutande lokal kollektivpersontrafik som tillgodoser ett allmänt kommunikationsbehov och ej ingår istatens järnvägars bannät. Förslagetinnebär att bidragsgivningen vidgas till att omfatta även andra investeringar ikollektivtrafikanläggningar än tunnelbanor. Enligt propositionen börinvesteringar i kollektivtrafikanläggningar med väghållningsmedel alltid kunnaske om en tillfredsställande väghållning härigenom kan uppnås till lägresamhällsekonomiska kostnader än för motsvarande investeringar i väg- ochgatubyggande. 1motion 1981/82:2384 (partimotion vpk) yrkas att bidrag även skall kunna utgåtill byggande förtrafikutövningsändamål t. ex. anordningar för resenärer ochpersonal. Detta anses vara av avgörande betydelse för att den kollektivatrafiken skall kunna handikappanpassas. Utskottethar för sin del inget att erinra mot vad föredraganden anfört om till vilkaändamål objektsdestinerade bidrag skall kunna utgå. Härav följer att utskottetavstyrker motion 1981/82:2384 (partimotion vpk) i denna del. Föredraganden föreslår att bidrag tillinvesteringar i det statskommunala väg- och gatunätet lämnas avbidragsgrundande kostnad samt att statens vägverk ges möjlighet att omsynnerliga skäl föreligger medge att bidrag lämnas av kostnaden. I dagutgår bidrag med 85/av bidragsunderlaget. Den föreslagna minskningen avbidragsprocenten föreslås kombineras med en utökning av bidragsunderlagetvarigenom granskning avsevärt kan minskas. Tillinvesteringar i väg- och gatuanläggningarför kollektivtrafik bör likaledesenligt propositionen bidrag kunna lämnas av kostnaden. Utskottettillstyrker de i propositionen föreslagna bidragsatserna för investeringar idet statskommunala väg- och gatunätet samt för investeringar i väg- ochgatuanläggningar för kollektivtrafik. Enligt propositionen bör statsbidrag tillinvesteringar i spåranläggningar för uteslutande lokal kollektiv persontrafiksom tillgodoser ett allmänt kommunikationsbehov kunna lämnas av denbidragsgrundande kostnaden. Som investering räknas i detta sammanhang ävenstörre upprustningsarbeten. Underlaget för bidragsgrundande kostnad föreslåsutökas till att även omfatta ballast, slipers och spår. Enligtnu gällande bestämmelser utgår statsbidrag för byggande av tunnelbanor med 95 %av kostnaderna för underbyggnad för de i den s. k. Hörjelöverenskommelsen(prop. 8, SU 1965:6) angivna tunnelbanorna. Föredraganden föreslår att för de tunnelbaneobjekti som enligt hittillsvarande ordning är under byggandeoch för vilka statens vägverk före beviljat bidrag eller someljest är aktuella för bidrag enligt nuvarande flerårs- och fördelningsplanerstatsbidrag skall utgå enligt kungörelsen (1971:956) om statsbidrag tillbyggande av tunnelbana. Objekt för vilka inte beviljat bidrag ellersom inte varit aktuella för bidrag före föreslås blibehandlade enligt de nya reglerna. Innebörden av detta förslag är att detunnelbanor som omfattas av Hörjelöverenskommelsen skall få bidrag enligt nugällande regler. Föredragandenanser att den föreslagna bidragskonstruktionen stimulerar till en utbyggnad avden kollektiva trafiken i de små och medelstora väghållande kommunerna ochundviker att en regionalpolitisk oacceptabel obalans i bidragsgivningenskapas. bibehållande av nuvarande regler för bidrag till tunnelbanor,eventuellt utvidgat till fler sorters spår-anläggningar skulle enligtpropositionen ensidigt gynna storstadskommunerna och i realiteten omöjliggöraangelägna insater i många kommuner landet över. Imotion 1981/82:2383 (s) yrkas att statsbidrag till investeringar i spårbundenkollektivtrafik skall lämnas . Enligt motionärerna innebär förslaget ipropositionen en drastisk sänkning av statsbidraget till tunnelbanor. F. n.utgår statsbidrag av underbyggnadskostnaden vilket motsvarar ca 50 %av totalkostnaden. Regeringens förslag innebär att statsbidraget sänks till ca30 % av totalkostnaden. föreslog en höjning avstatsbidraget till av totalkostnaden. Motionärernaanser att ett nytt statsbidragssystem måste följa utredningsförslaget, dvs.statsbidrag skall utgå till spårinvesteringar. Avsikten medutredningsförslaget var att likställa väginvesteringar medkollektivtrafikinvesteringar. Regeringsförslaget diskriminerar enligt motionenspårbunden trafik. Den borde i stället av trafiksäkerhets-, miljö- ochenergiskäl gynnas. Detframhålls vidare i motionen att en ökad bidragsgivning till. kollektivtrafikanläggningarinte får innebära en minskad bidragsgivning till väginvesteringar utanför destora tätorterna. Motionärerna förutsätter därför att en okad bidragsgivningkombineras med en motsvarande vidgning av anslagsramen. Det ankommer enligtmotionen på regeringen att återkomma med en beräkning av anslagsbehovet i 1983års budgetproposition. Imotion 1981 /82:2384 (partimotion vpk) yrkas också att statsbidrag tillspårtrafikanläggningar skall utgå i enlighet med väghållningsutredningensförslag. Motionärerna anser att en rätt kraftig ökning av anslaget Byggande avkommunala vägar och gator måste ske och anmäler att de återkommer i denna frågai samband med kommande års budgetförslag. Förslagen i propositionen innebär att möjligheternaatt erhålla statsbidrag för investeringar i kollektivtrafikanläggningar vidgasväsentligt. Beträffande spåranläggningar föresläs att bidrag skall kunna utgåäven till andra investeringar än de som avser tunnelbanor. Bidrag skall såledesutgå till investeringar i späranläggningar för uteslutande lokal kollektivpersontrafik som tillgodoser ett allmänt kommunikationsbehov och ej ingår istatens järnvägars bannät. Utskottet förutsätter att det faktum att en begränsadgodstrafik kan förekomma pä dessa banor inte diskvalificerar dem frånmöjligheten att fä bidrag. Utskottethälsar dessa förslag med tillfredsställelse och anser att de är väl förenligamed trafikpolitiska beslut som bl. a. markerade att den kollektivapersontrafiken måste förbättras och byggas ut så att den blir tillgänglig ochattraktiv för allt fler människor såväl i tätorter som på landsbygden (prop.1978/79:99, /79:18, rskr 1978/79:419). Detstatsfinansiella läget torde medföra stor restriktivitet när det gälleranslagstilldelningen . Mot denna bakgrund och dä investeringari spårtrafik ofta är synnerligen kapitalkrävande delar utskottet föredragandensuppfattning att bidragsprocenten i dessa fall bör sättas lägre än förinvesteringar i vägar och gator. Motionärernasförslag att höja bidragsprocenten för investeringar i spåranläggningar till kan enligt utskottets mening inte genomföras utan en kraftig höjning avanslagsnivån om byggandet i små och medelstora kommuner skall kunna upprätthållaspå nuvarande nivå. Utskottet avstyrker därför motionerna i denna del ochtillstyrker regeringens förslag att statsbidrag skall kunna lämnas avden bidragsgrundande kostnaden. Utskottet tillstyrker också förslaget att detunnelbanor som omfattas av den s. k. Hörjelöverenskommelsen skall få bidragenligt nu gällande bestämmelser. IHörjelöverenskommelsen bör enligt utskottets mening även innefattas denaktuella förlängningen av tunnelbanan från Åkalla till Hansta. Vad utskottet nu anförtbör av ges regeringen till känna. Länshuvudmännen som har.ansvar för den lokala ochregionala trafikförsörjningen har möjlighet att köpa trafiktjänster av statensjärnvägar. Föredraganden anser att bidrag inte bör lämnas från väganslagen tillinvesteringar i statens järnvägars bannät. Detta motiveras med att statensjärnvägars bannät i första hand utnyttjas för långväga gods- och persontrafikoch att den lokala/regionala persontrafiken därför endast behöver bära en delav bankostnaden. I de fall en länshuvudmans trafik motiverar speciellainvesteringar skall enligt det trafikpolitiska beslutet kostnaderna till dendel de hänför sig till denna trafik bestridas av huvudmannen. Imotion 1981/82:2384 (partimotion vpk) yrkas att länshuvudmännen skall kunna fäbidrag även till investeringar i . Därmedanses smidiga trafiklösningar kunna åstadkommas utan attfinansieringen blir en stridsfråga. Utskottetdelar föredragandens och väghållningsutredningens uppfattning att statsbidraginte bör utgå till investeringar i statens järnvägars bannät och avstyrkerdärmed motionen i denna del. Föredraganden anser att bidrag inte skall utgå fränväghållningsanslagen till investeringar i fasta anläggningar för eldrivnabussars kraftförsör/-ning då dessa investeringar egentligen är att se somkapitaliserade driftkostnader. Imotionerna 1981/82:2383 (s) och 1981/82:2384 (partimotion vpk) yrkas attstatsbidrag skall kunna utgå för denna typ av investeringar. I den förstnämndamotionen framhålls att det är ytterst angeläget att underlätta införandet avenergisnål och miljövänlig fordonsteknik. I vpk-motionen understryks attelbussar kan förbättra trafikmiljön främst i de större tätorternas centraladelar. Utskottetanser i likhet med föredraganden att bidrag inte skall lämnas till den del aven spårbunden kollektivtrafikanläggning som kan anses utgöra en kapitaliseraddriftkostnad för trafiken då detta skulle innebära att väghållningsmedelanvänds till kollektivtrafikens bedrivande. Utskottet tillstyrker sålundaregeringens förslag och avstyrker motionerna i denna del. I motion 1981 /82:2383 (s) yrkas att statsbidragtill kollektivtrafikanläggningar skall kunna utgå via såväl flerårsplan somfördelningsplan. Enligt motionärerna föreslås i propositionen att allakollektivtrafikinvesteringar skall prioriteras in i fördelningsplanerna. Denföreslagna ordningen anses innebära försämrade möjligheter att på länsnivå göraen övergripande prioritering mellan kollektivtrafikobjekt och vägobjekt. Detframhålls vidare att risken är stor att medelsutrymmet på fördelningsplanenkommer att upplevas som betydligt mindre än på fierårsplanen. Förstatliga riksvägar upprättar och fastställer fierårsplaner medanlänsstyrelserna upprättar och fastställer fierårsplaner för de statligalänsvägarna. För de statskommunala vägarna upprättar och fastställer vägverketfördelningsplaner. Enligt nu gällande bestämmelser kan bidrag utgå för byggandeav kollektivtrafikanläggningar på det statliga vägnätet. Dessa projekt prövasdå i flerårsplanerna. Ipropositionen framhålls att investeringar i kollektivtrafikanläggningar medhänsyn till det kommunala väghållningsansvaret bör lämnas i fördelningsplanerna.Enligt utskottets tolkning avser detta uttalande investeringar i väghållandekommuner. Utskottet förutsätter att investeringar i kollektivtrafikanläggningarliksom tidigare skall kunna ingå i fierärsplanerna. Något särskilt uttalandefrån sida att så bör ske anser utskottet inte erforderligt varförmotionen avstyrks i denna del. Föredraganden föreslår att statsbidrag lämnas tillväghållande kommun av den bidragsgrundande kostnaden och attberäkningarna av denna kostnad förenklas enligt utredningens förslag. Enligtpropositionen bör bidrag till drift och underhåll av väg- och gatuanläggningarför kollektivtrafik kunna lämnas till väghållande kommuner på samma villkorsom till väg- och gatuanläggningar i övrigt. Med hänvisning till hur förslagenrörande bidrag till spårinvesteringar är utformade är föredraganden inte bereddatt föreslå bidrag till drift och underhåll av sådana investeringar. Imotion 1981/82:2384 (partimotion vpk) yrkas att bidrag till drift och underhålläven skall utgå till spåranläggningar och till sådana anordningar som anläggsför passagerare och personal. Utskottethar tidigare tillstyrkt förslaget att statsbidrag skall utgå till störreupprustningar av spåranläggningar. Detta innebär att kostnaden för driftenkommer att minska avsevärt. Mot den bakgrunden avstyrks yrkandet i motionenatt bidrag även skall utgå till drift och underhåll av spåranläggningar. Utskottethar i det föregående avstyrkt ett yrkande i den nu aktuella motionen om attbidrag skall utgå för byggande av anordningar för resenärer och personal. Ienlighet härmed avstyrker utskottet också yrkandet att bidrag skall utgå fördrift och underhåll av sådana anordningar. Utskottetåterkommer under nästa avsnitt till frågan om vilka som skall kunna fåstatsbidrag för drift och underhåll av väg- och gatuanläggningar förkollektivtrafik. I övrigt tillstyrks regeringens förslag.