bet · G501UU22 · 1981-12-31 00:00:00 — Utskottetbehandlar i detta betänkande dels motion 1981/82:931 av m.fl. (c),vari föreslås att beslutar att hemställa hos regeringen om åtgärdersom gör det möjligt för offentliga organ att besluta om köpbojkott motSydafrika, dels motion 1981/82:937 av m. (vpk), vari föreslås att antar följande somMotionäremasförslagbetecknade förslag till lag om ekonomisk bojkott avSydafrika att ersätta lagen (1979:487) om förbud mot investeringar i Sydafrikaoch , delsmotion 1981/82:1715, av (), vari hemställs 1. attriksdagen uttalar sig för att handel med varor frän förbjuds, 2. attriksdagen uttalar sig för att internationella arbete för bindande beslut om bojkottåtgärder mot fortsätter och intensi fieras, dels mofion 1981/82:1726 av m.fl. (s), vari föreslås att av regeringen begär föreskrifter förstatliga företag att inte handla med , dels regeringens skrivelse 1981/82:173 medredogörelse för svenska företags verksamhet i och . I föreliggande betänkande behandlas dels fyramotioner med förslag om ytterligare svenska åtgärder riktade motapartheidpolitiken i och , dels regeringens skrivelse1981/82:173 med redogörelse för svenska företags verksamhet i ochNamibia. Riksdagenuttalade sig om situationen i och senast pågmndval av utskottets betänkande 1981/82:13. Detkonstaterades däri att den vita minoriteten i fortsätter sinrasåtskillnadspolitik. De pågående strävandena mot ett frittNamibia hade mötts med motstånd och förhalning från den sydafrikanskaregeringens sida. ätempptogs samtalen mellan den s. k.femstatsgmppen (, , , Storbritannienoch ) och berörda parter i Namibiafrågan 1 1981/82. UU 1981/82:22 2 utanatt några avgörande framsteg kunde registreras. Samtalen fortsätter dock. Inteheller under det halvår som förflutit sedan ovannämnda betänkande skrevs harparterna kommit varandra närmare. Det finns anledning att räkna med ytterligarefördröjningar och bakslag i förhandlingarna om framtid. Sverigehar i FN ställt sig bakom försöken att få säkerhetsrådet att besluta omytterligare sanktioner mot , bl. a. i syfte att påskynda Namibiassjälvständighet. Sådana sanktioner skulle enligt svensk mening även kunnaomfatta åtgärder på handelsområdet. Sverigehar för egen del beslutat införa ett förbud mot svenska investeringar iSydafrika och . Den svenska lagen härom har varit i kraft två år.Lagen omfattar inte vamhandel, bl. a. av hänsyn till internafionellaåtaganden. En utredning () har på uppmaning av riksdagentillsatts för att göra en genomgång av hittillsvarande erfarenheter av lagenoch kartlägga möjligheterna för att vidta sanktionsåtgärder även påandra områden. Denna utredning blev parlamentarisk och arbetarunder ordförandeskap av ambassadör . Iproposition 1978/79:196, varmed sydafrikalagen framlades för riksdagensställningstagande, åtog sig regeringen att till lämna enredogörelse för svenska företags verksamhet i och . Denförsta av dessa redogörelser har inkommit till och hänvisats tillutskottet (skr 1981/82:173). Skyldighetatt lämna redovisning för sin verksamhet gäller moderbolaget i svenskstyrdkoncern med egen rörelse eller dotterbolag i eller Namibia.Redovisningen skall inges till kommerskollegium senast efterräkenskapsårets slut. Kollegiet skall i sin tur före tillhandelsdepartementet avge en redogörelse för de företagsredovisningar somlämnats. Redovisningarnaskall ge besked om hur verksamheten i resp. företag i området har utvecklatsmed avseende pä produktion, omsättning, antal anställda, företagnainvesteringar och andra förhållanden som har betydelse för kontroll av lagensefterlevnad. Under1980 det är redogörelsen gäller omfattades tolv företag av lagen. Ett avdem har avyttrat sin verksamhet i . Två avföretagen har verksamhet i , dock ingen produktion. Underredovisningsperioden har regeringen efter ansökan i ett fall medgivit dispensfrän lagen. I tre fall har företag genomfört investeringar utan dispens. Dethar enligt vad som framförs i regeringens skrivelse rört sig om investeringarav mindre värde och ringa betydelse. som sänkt sitt aktieinnehav i ettsydafrikanskt bolag frän till har kommerskolle- UU 1981/82:22 3 giumdragit slutsatsen att något koncernförhållande i aktiebolagslagens mening intesynes råda, varför informationsskyldighet inte föreligger. Tvåfall av indirekta förvärv av sydafrikanska bolag redovisas. Denna typ avförvärv, som i de redovisade fallen innebär att ett svenskt företag köpt ettföretag som i sin tur har dotterbolag i , beaktades inte vidutarbetandet av lagen men kommer enligt vad regeringen erfarit att tas upp avden sittande sydafrikautredningen. I motion 1715, yrkande 2, föreslås att riksdagenskall uttala sig för att internationella arbete för bindande beslut ombojkottåtgärder mot fortsätter och intensifieras. Sverigehar under en lång följd av år i FN verkat för ett bindande beslut ombojkottätgärder mot bl. a. vad gäller handel och investeringar. Vihar gjort det i samverkan med en stor majoritet av FN ;s medlemsländer. Dethar emellertid inte varit möjligt att i säkerhetsrådet uppnå detnödvändiga stödet för sådana åtgärder, vilket regering och riksdag vid fleratillfällen beklagat. påpekade senast i ovannämnda betänkande UU 1981/ 82:13 görsituationen i det angeläget att de internationella påtryckningarna motSydafrika ökar ytterligare. Ävenregeringen har givit uttryck för denna åsikt. Det skedde senast i riksdagensutrikesdebatt dä utrikesministern bl. a. framhöllatt påtryckningarna mot nu måste göras tillräckligt kännbara för attförmå regeringen där att ta reson. Den vita arrogansen kan uppenbarligen endastbrytas genom internationell uppslutning bakom verkningsfulla sanktioner, ansågutrikesministern. Utskottethar anledning utgå frän att regeringen även fortsättningsvis på olika sätt inomFN försöker verka för att internationellt bindande beslut om verkningsfullasanktioner mot kommer till stånd. Med hänvisning härtill fårutskottet föreslå att yrkande 2 i motion 1715 anses besvarat. Isamma motions första yrkande föreslås att ensidigt skall förbjudahandel med varor frän . Fråganom ensidiga bojkottåtgärder på handelsområdet har behandlats av utskottet vidflera tillfällen, senast i UU 1981/82:13. Det har bl. a.konstaterats att på den internationella handelns område är bundet tillsina åtaganden i sä länge inte ett säkerhets-rädsbeslut omhandelssanktioner föreligger. är genom sitt förhållande till Sydafrikamedlem av . Motdenna bakgmnd avstyrks yrkande I i motion 1715. Vilka andra åtgärder som försvenskt vidkommande skulle kunna komma i fråga mot övervägs av densittande . UU 1981/82:22 4 Av ovanstående skäl avstyrks även motion 937, ivilken föreslås att den svenska sydafrikalagen skall ersättas av en ny lagomfattande bl. a. svensk handelsbojkott mot och . Imotion 931 föresläs åtgärder som skulle göra det möjligt för svenska offentligaorgan att besluta om köpbojkotter mot . Ett liknande syfte har motion1726, i vilken föreslås att regeringen utfärdar föreskrifter för statiigaföretag att inte handla med . Närdet gäller offentliga myndigheters och företags handel med finnsklara gränser för vad som är möjligt för regeringen att föreskriva. ;sgrundläggande icke-diskrimineringsprincip gör inget undantag för offentligtägda företag eller organ. Inte heller den svenska upphandlingsförordningen,som nära anknyter till motsvarande överenskommelse, medger i sin nuvarandelydelse särbehandling av . Därtillkommer att ;s regler uttryckligen föreskriver att statliga monopol vid köpeller försäljning skall uppträda på ett icke diskriminerande sätt. Statligaföretag är i övrigt självständiga i förhållande till regeringen i frågor somgäller deras kommersiella verksamhet. Även bortsett från de GATT-regler som kanvara tillämpliga i sammanhanget bör statsmakterna undvika att utfärdaföreskrifter som rör företagens drift. Möjlighetenför offentliga organ att själva besluta om köpbojkott har tidigare behandlatsav utskottet i ett yttrande till om utvidgning av denkommunala kompetensen (KU 1977/78:44, UU 1977/ 78:1 y). Det konstaterades däriför det första att det finns GATT-regler på området. Därutöver anfördeutskottet att en besvärande situation skulle kunna uppstå om exempelvis enkommun fattade beslut om en bojkottaktion som inte överensstämde med denutrikespolitiska linje regeringen i en viss fråga intog. attdet föreligger en principiell skillnad mellan beslut om solidaritetsaktionersom fattats av frivilliga organisationer och sådana som fattats avkonstitutionella organ vars beslut är bindande för medborgarna. Ett bifall tillmotionen skulle kunna innebära att medborgarna i vissa frågor medinternationell räckvidd icke längre blott skulle bli bundna utav beslut avriksdag och regering utan även av beslut av de kommunala ochlandstingskommunala organen. avvikande mening anförde utskottets minoritet att detär av stor vikt att arbetet för internationell solidaritet får förankring i enså bred folklig opinion som möjligt. Från denna synpunkt är det önskvärt attsolidaritetsyttringar pä det internationella fältet även kan ske via dekommunala organen. Är 1975 fick kommuner och landsting rätten till sådanainternationella solidaritetsaktioner vilka har formen av katastrofhjälp. Detkan emellertid också anföras skäl för att kommuner och landsting genomlagstiftning får rätt att vägra att köpa varor frän vissa leverantörer i syfteatt stödja människor som på gmnd av dessa leverantörers handlande försatts i ensituafion som i politiskt. UU 1981/82:22 5 socialt,fackligt eller ekonomiskt hänseende är outhärdlig och förnedrande. Reservanterna ansåg därför att den i motionenaktualiserade frågan var viktig och förtjänade att närmare utredas. Konstitutionsutskottetsmajoritet avstyrkte den i sammanhanget föreliggande mofionen under åberopandeav utrikesutskottets majoritets yttrande. Folkrättsligaoch principiella invändningar kan enligt utskottets mening således resas motförslagen i motionerna 931 och 1726, särskilt för det fall det förutsätts attregeringen skulle utfärda föreskrifter med förbud för statliga företag atthandla med . De båda motionernaavstyrks därför. Utskottethar tagit del av den till överlämnade redogörelsen för svenskaföretags verksamhet i och . Som framgår av proposifion1978/79:196 med förslag till lag om förbud mot investeringar i ochNamibia har berörda företag skyldighet att upprätta redovisningar meduppgifter om bl. a. produktion, omsättning, antal anställda och företagnainvesteringar. På gmndval härav skall regeringen till lämnaen redogörelse som ger en tillförlifiig bild av utvecklingen i väsentligahänseenden inom varje enskilt företag. En sådan redovisning är också, somframhålls i propositionen, angelägen för att ge ett bra sakunderlag fördebatten om sydafrikafrågan. Dei regeringens skrivelse lämnade uppgifterna ger en allmän bild av utvecklingeninom de av lagen berörda företagen i och . Kommerskollegiumkonstaterar att inga större förändringar skett under ifråga om svenska företags ägarintressen i sydafrikanska eller namibiskaföretag. Lagenträdde i kraft . På gmnd av att företagen har att avge sinaredovisningar först efter räkenskapsårets slut och räkenskapsåreninte alltid sammanfaller med kalenderår samt att kommerskollegium ochregeringen därefter behövt för att sammanställa redogörelsen, avseruppgifterna endast . Dettaär den första redogörelse regeringen utarbetat sedan lagens tillkomst. Delämnade uppgifterna är inte på alla punkter sådana att de ger en klar bild avutvecklingen inom varje enskilt företag. Utskottethar emellertid anledning utgå från att nästa års redogörelse kommer att bli säutformad att eventuella förändringar vad gäller produktion, omsättning, antalanställda, investeringar m. m. klart framgår. I fall där dispens givits börregeringen redovisa investeringarnas art, omfattning och skälen för regeringensbeslut. Regeringenbör också pröva humvida det är möjligt att låta redovisningen omfattaaktuellare uppgifter än vad som är fallet. Pånågra punkter råder viss oklarhet om lagens tillämpning. Det gäller bl. a.förvärv av företag som i sin tur har ägarintressen i sydafrikanska eller UU 1981/82:22 6 Utskottet noterar att denna fråga skall tas upp till behandling avSydafrikakommittén. Detsynes också finnas anledning att ytterligare klarlägga när dispens behöversökas vid mindre investeringar av det slag som i tre fall redovisas iredogörelsen. Utskottetföreslår att som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört i det föregående med anledning av redogörelsen. 1. att förklarar motion 1981/82:1715,yrkande 2, besvarat med vad utskottet anfört, 2. att avslår motion 1981/82:1715, yrkande1, 3. att avslår mofion 1981/82:937, 4. att avslår motion 1981/82:931, 5. att avslår motion 1981/82:1726, 6. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört med anledning av regeringens skrivelse 1981/ 82:173om svenska företags verksamhet i och . Närvarandevid ärendets slutbehandling: (), (),(), (), (), (), (), (), (), JanBergqvist (s), (), Axel (), () och Maj-LisLööw (s).