bet · G501SoU2 · 1981-12-31 00:00:00 — Den tillkallade hälso- ochsjukvårdsutredningen (HSU) (S 1975:4) - vilken haft i uppdrag att utarbetaförslag till en helt ny lagstiftning för hälso-oeh sjukvården - avgav underhösten 1979 sitt slutbetänkande (SOU 1979:78) Mål och medel för hälso- ochsjukvården med förslag till en hälso-och sjukvårdslag. I betänkandet - somefter remissbehandling är föremål för fortsatt beredning inom regeringskansliet- föreslås bl. a. att sjukvårdshuvudmännen skall ha ett totalansvar för hälso-och sjukvården som bl. a. skall innebära att de skall planera hälso- ochsjukvårdens utveckling och organisation med utgångspunkt i människornas samladebehov. Resurser för omvårdnaden av sjuka äldre människor I motion 1980/81:946 av fl. (vpk) begärs bl. (yrkande 1) att skall hemställa hosregeringen om ett åtgärdsprogram för aft lösa den vårdkris som drabbar sjukaäldre människor. Som exempel på den vårdkris som avses i motionen nämns att detenbart i saknas ca 3 000 vårdplatser inom långtidssjukvården,trots att man pä långvårdssjukhusen placerar åldringar i fyrbäddsrum.oberoende av sjukdomstillståndet. I den mån akutsjukvården intebehöver tas i anspråk ankommer det på hemsjukvården och långtidssjukvården attsvara för omvårdnaden av äldre människor som är sjuka. Enligt de program m. m. som utgör underlag för utbyggnadenav hälso-och sjukvården skall kvaliteten i hemsjukvården ökas genom en ökning avdet medicinska innehållet så att flera och sjukare människor kan kvarstanna ieller återvända till det egna boendet. Antalet vårdplatser inom den offentliga somatiskalångtidssjukvården uppgick vid utgången av till 43 276. Under åren 1980och 1981 utgår ett direkt ekonomiskt stöd från sjukförsäkringen till utbyggnadav långtidssjukvården. Det är avsett att man skall igångsätta byggande av igenomsnitt minst 2 000 nya vårdplatser . Ettekonomiskt stöd omfattande bl. a. långtidssjukvården kommer att utgå frånsjukförsäkringen även . Utbyggnad av primärvården, till vilken hemsjukvården hör.samt utbyggnad av långtidssjukvården tillhörde prioriterade områdena inomsjukvårdshuvudmännens verksamhet. Sjukvårdshuvudmännen räknar sålunda med attan(ale( patienter i hemsjukvård skall öka från 40 805 till SoU1981/82:2 30 50 126 och att antalet vårdplatserinom långtidssjukvården skall öka från 43 276 till 53 594 under sammatidsperiod. Med hänsyn till det anförda är något initiativmed anledning av motion 1980/81:946 (vpk) yrkande 1 infe påkallat. Motionenavstyrks därför i denna del. A/isvaret för äldreomsorger, m. m. Enligt bestämmelser isjukvårdslagen (1962:242) åligger det sjukvårdshuvudmännen att ombesörja såvälöppen som sluten vård för sjukdom, skada, kroppsfel och barnsbörd, i den måninte annan drar försorg härom. 1 sjukvårdslagen och i den till denna knutnasjukvårdskungörelsen (1972:676) finns bestämmelser om organisationen nr nr avsjukvård vid sjukhus och i läkardistrikt. Hemsjukvård är däremot en avsjukvårdshuvudmännen frivilligt inrättad vårdform som inte är reglerad iförfattning. Principerna för hemsjukvårdens omfattning och närmare innehållbestäms därför av sjukvårdshuvudmännen. Det yttersta ansvaret för omvårdnad och hjälp åt behövandeenskilda har kommunerna enligt bestämmelser i socialhjälpslagen. Föreligger behov av vård skall socialnämnden - efter vadsom med hänsyn till vårdbehovets art och omständigheterna i övrigt prövaslämpligt -föranstalta om att vård lämnas i den vårdbehövandes hem eller, om såerfordras, att han inackorderas i enskilt hem eller vårdhem eller att plats beredshonom på sjukvårdsinrättning eller på annan vårdanstalt eller på ålderdomshemoch motsvarande hem. Även om det genom bestämmelser i lagstiftningen om t. ex.vård föreligger en skyldighet aff utföra visst arbete kan arbetet avbrytaseller förbjudas med stöd av bestämmelser i arbetsmiljölagen (1977:1160).Arbetsmiljölagen innehåller inte något undantag härvidlag. Det gjorde inteheller arbetarskyddslagen (1949:1), som föregick arbetsmiljölagen. / motion 1979/80:1196 av ElisabethFleetwood nr fl. (m) redogörs för förhållandena kring vården i hemmet av ensjuk äldre person, som hade svårt att underordna sig de tekniskt och medicinsktbetingade vårdrutinerna. Vård hade meddelats både av hemsjukvården och densociala hemhjälpen. Under ett skede hade socialnämnden (sociala hemhjälpen)genom beslut av yrkesinspektionen med stöd av bestämmelser i arbetarskyddslagenvarit förbjuden aff meddela vårdtagaren vård om inte vissa villkor uppfylldes.Sedan i ett senare skede sjukvårdshuvudmannen beslutat att all hemsjukvårdskulle upphöra hos vårdtagaren. a. avböjt erbjudanden om vårdplats inomlångtidssjukvården, hade allt vårdarbete fallit på den sociala hemhjälpen. Motionärerna framhåller med anledning av den kollisionmellan socialhjälpslagen och arbetarskyddslagen som förevarit i nämnda fällatt det inte kan anses vara en framkomlig väg att söka lösa konflikter av dettaslag enbart med hänvisning till ökat samarbete mellan myndigheterna. SoU1981/82:2 31 social-och arbetsmiljölagstiftniiigen där kollisioner kaninträffa torde enligt motionärerna vara ofrånkomlig och en sådan översyn begärsi motionen (yrkande 1). Mot bakgrund av att den sociala hemhjälpen i det imotionen nämnda fallet fått ta på sig hela vårdbördan, sedan hemsjukvårdenupphört, bör hemsjukvården enligt motionärerna göras obligatorisk i likhet medbistånd från socialvården. 1 annat fiill betyder det, anför motionärerna, attpersonalen inom den sociala hemhjälpen får ta på sig uppgifter som den normaltinte är utbildad för och att kommunerna får ta huvudmannaansvaret förhemsjukvården, vilket inte iir meningen. Motionärerna begär därför vidare en översynav ansvarsfrågan vid vård i hemmet (yrkande 2). I molio/t 1980181:946i\\ nr fl. (vpk) anförsbl. a. att servicen i olika avseenden för de äldre skulle bli bättre om helaäldrevården hade samma huvudman och motionärerna begiir, såvitt här är i fråga(yrkande 2 a), att skall uttala att äldrevården bör föras in undersamma huvudman. Arbetsmiljölagen gäller i allasituationer där yrkesmässig verksamhet förekommer. Utgångspunkten förarbetsmiljölagen är att den skall vara allmängiltig och omfatta så gott somallt arbete. Något undantag för arbete, där skyldighet att utföra arbete gällerenligt annan lagstiftning, finns inte. Utskottet anser inte heller att någotsådant undantag skall göras. Det har -som arbetarskyddsstyrelsen anfört i enskrivelse som myndigheten avgett rörande det i motionen åsyftade fallet -förutsatts att myndigheterna genom lämpligt samarbete skall sträva efter attsådana situationer inte uppkommer i det prakfiska livet att konflikt uppstårmellan arbetsmiljölagstiftningen och lagstiftning som kräver atf visst arbete -t. ex. vård - skall utföras. Det har vidare förutsatts att. om sådanasituationer likväl uppkommer, stora ansträngningar skall göras för attåstadkomma en lösning som kan tillfredsställa berörda parters intressen.Utskottet kan inte finna att en översyn av det slag motionärerna förordar ärerforderlig. Med hänsyn till det anförda avstyrker utskottet yrkande 1i motion 1979/80:1196 (m). Utskottet behandlade i sitt avriksdagen godkända betänkande SoU 1976/77:2 bl. a. en motion, vari begärdes enutredning om möjligheterna att skapa ett enhetligt huvudmannaskap föråldringsvården och långtidssjukvården. Utskottet inhämtade yttranden övermotionen från . och Landstingsförbundet.Inte någon av remissinstanserna tillstyrkte motionen. a. att en ändrad gränsdragning i fråga om kommunernas ochlandstingskommunernas ansvarsområden beträffande omvårdnaden om de äldre skulleskapa nya gränsdragnings- och samordningsproblem. Remissinstanserna underströki stället angelägenheten av samverkan mellan kommunerna och landstingskommunerna.Utskottet uttalade att utskottet då inte var berett att förorda SoU 1981/82:2 32 en ändring av uppgiftsfördelningen mellan huviidmiinnen ifråga om omvårdnaden om de äldre. Utskottet erinrade om att länsberedningen (C1970:28) - som bl. a. haft att överviiga uppgiftsfördelningen inom denkommunala sektorn mellan kommuner och landstingskommuner- 1974avgivna slutbetänkande (SOU 1974:28) Siat och kommun i samverkan bl. a. ansågatt den sociala omvårdnaden inte borde föras över på landstingskommunerna.Utskottet framhöll vidare att en ändrad uppgiftsfördelning skulle, såsompåpekades i remissyttrandena, medföra nya gränsdragnings-ochsamordningsproblem. Utskottet underströk emellertid betvdelsen av samverkanmellan liuvudmiiiinen. Varken socialtjänstlagen eller den av HSU föreslagna nyalagstiftningen för hälso- och .sjukvården innebär någim åndring avuppgiftsfördelningen mellan kommunerna och landstingskommunerna i fråga omäldreomsorgerna. Mot nu niimnd bakgrund kan utsl.ottet inte biträda yrkande2 a i motion 1980/81:946 (vpk). Motionen avstyrks således i denna del. Även enligt den nyasocialtjänstlagen ligger det yttersta ansvaret för omvårdnad och hjälp för denenskilde på kommunerna. 1979/80:1 om socialtjiinsten framhålls bl. a.att principen om ett yttersta ansvar för kommunerna dock inte innebär någon iindringi fiirdeliiiiigen av de uppgifter som ligger hos kommunerna resp.landstingskommunerna. Man utgår i propositionen från att de Iveksamheter somkan komma upp i fråga om ansvarsfördelningen mellan socialtjiinsten ochsjukvården smidigast får sin lösnint; genom överenskommelser mellanhuvudmännen. Medan tlen nuvarande sjukvårdslagstiftningen har sintyngdpunkt i den sjukhusanknutna verksamheten innebar det ansvar (totalansvar)som föreslås för sjukvardshuvudmiinnen i l-ISU:s förslag till hiilso- och sjukvårds-lauett ansvar, som omfattar hälso- och sjukvården i dess helhet utan siirskildbetoninu av någon vårdform eller vårdiiiriktniiig. En sådan övervältring avvårduppgifter från hemsjukvården till den sociala hemhjiilpen siim nämns imotion 1979/80:1196 (m) skulle dårför inte stå i överensstämmelse med dettotalansvar för sjukvardshuvudmiinnen för hälso- och sjukvården som HSUföreslacit. Det mellan hemsjukvården och den sociala hemhjälpen delade ansvaretför den som vårdas i hemmet kriiver emellertid att hemsjukvården och densociala hemhjälpen nära samarbetar i det praktiska arbetet. Som närmare framgårav den i betänkandet lämnade redovisningen av utredningsverksamhet omäldreomsorger nr nr ägnas också hithörande samarbetsfrå-lior ett stort intressei utrednings- och planeringssammanhang. Med hiinsyn till det anförda och till att en propositionpå grundval av HSU:s förslag beräknas föieliiggas före det bör yrkande 2 i motion 1979/80:1196 (m) inte föranleda någon åtgärdav riksdasjen. SoU1981/82:2 33 I motion 1980/81:946 av fl. (vpk) begiirs vidare (yrkande 2 b) att skall uttala attmöjligheten bör undersökas att som alternativ till långvården bygga ut enmellanform av serviceboende för äldre som har behov av viss tillsyn utan attbehöva sjukvård. Motioniirerna framhåller bl. a. att en utbvggnad avservieeboståder skulle inte bara förbättra många äldres boende utan ävenavlasta både långtidsvården och ålderdomshemmen, som är betydligt dyrareboendeformer och som dessutom har brist på platser. Som nämnts i det fiiregående hardet i socialtjiinstlagen skrivits in en skyldighet för kommunerna att för äldremed behov av särskilt stöd inrätta bostiider med gemensam service ().Det har i prop. 1979/80:1 om förutsatts att skallkunna avse olika former av boende med gemensam service och att ävenskall kunna vara del av fastighet. De som bor i förutsätts ta ianspråk serviceanordningar som t. ex. social hemhjiilp efter eget bestiimmandeoch betala härför enligt gällande taxor. De nuvarande iiklerdomshemmen skallsom nämnts omfattas av begreppet , nämligen som bostiider vilka tillgodoseromfattande behov av service och vård. Enligt en sammanstiillning som soeialstvrelsen gjort iseptember 1980 planerar kommunerna att bvgga 1 074ålderdomshemsplatser samt inte mindre iin 16 634 servicebostäder. Med hänsyn till det anförda påkallar yrkande 2 b i motion1980/81:946 (vpk) inte något initiativ av . Motionen avstyrks sålundai denna del. Nattpassiiing vid kommunala ocli enskilda anläggni/igarför vård av äldre Brist på vårdplatser inomlångtidssjukvården har gjort att det på många ålderdomshem bor personer som avlåkare bedömts behöva långtidssjukvård. Av de totalt 56 976 personer, som itlecember 1979 bodde på ålderdomshem, bodde sålunda 1 362 personer påavdelningar for långtidssjukvård. För 6 748 personer betalade landstingenbidrag för sjukvård. 1 motion 1980/81:250 av JohnJohnsson nr fl. (s) påpekas alt det förekommer att åldringsvårdsanlåggningarhar endast en vårdare trots att det som regel finnslångvårdspatienter pa anläggningarna. Med hänsyn till långvårdspatienternasvårdbehov och till den psykiska press som ensamarbete bland många sjukapatienter innebär är dubbelbemanning enligt motionärerna ettoeftergivligt krav. Motionärerna begär dels att arbetarskyddsstyrelseii skallerhålla i uppdrag att utfiirda anvisningar i fråga om bemanningen på kommunalaoch enskilda åldringsvårdsanläggningar (yrkande 1). dels alt socialstyrelsenskall erhålla i uppdrag att se över giillande råd och anvisningar rörande dekommunala ålderdomshemmen (yrkande 2). SoU1981/82:2 34 Om personal vid kommunaltålderdomshem gäller enligt 19 S socialhjälpslagen att vid sådant hem skallfinnas anställda befattningshavare till det antal och med sådan utbildning attde som beretts plats pa hemmet kan erhålla tillfredsställande vård. Beträffandepersonal vid enskilt ålderdomshem gäller enligt stadgan (1970:88) om enskildavårdhem nr nr bl. a. att vårdhemmet skall ha den personal som behövs för attgod vård skall kunna meddelas. Vissa allmänna råd och föreskrifter beträffandeberäkningen av behovet av personal m. m. har utfärdats av medstöd av bestämmelser i socialhjälpslagen och värdhemsstadgan. Dessa råd ochföreskrifter - som redovisas i ett föregående avsnitt i betänkandet (s. 16-18)- innehåller inte några preciserade krav på personaluppsättningen förnattpassning. Socialtjänstlagen innehåller inte några beståmmelser ompersonal vid , vilket begrepp skall innefatta bl. a. de nuvarande ålderdomshemmen. Utskottet har inhämtat yttrandenöver motion 1980/81:250 (s) från , arbetarskyddsstyrelsen.Svenska kommunförbundet. (),Centralorganisationen /SR, i (LO) sjuk-och åldringsvård (Resa). /SR har överlämnatoch hänvisat till yttranden från och från . En sammanställning av yttrandena redovisas i ett tidigareavsnitt (s. 18-24). avstyrker motionen.Arbetarskyddsstyrelsen och hänvisar till pågående ellerplanerade åtgärder berörande de i mofionen upptagna frågorna. De övrigaremissinstanserna instämmer med mofionärerna. TCO och LO föreslår vissautvidgningar av det i mofionen föreslagna utredningsarbetet. Arbetarskyddssfyrelsen anför således bl. a. att det inommyndigheten f. n. pågår ett arbete med att ta fram regler beträffandeensamarbete, vilka avses bli av övergripande karaktär och skall behandlaarbetsmiljökrav i samband med arbete som är förenat med risk för skada ellerohälsa. Dessa föreskrifter torde enligt arbetarskyddsstyrelsen på ettprincipiellt plan komma att gälla även för personalens ensamarbete inomåldringsvården. a. att de i motionen berördafrågorna kommer att tas upp till behandling i ett planerat arbete med allmännaråd rörande verksamheten vid . redovisar hur kostnaderna ochpersonaltätheten ökat vid ålderdomshemmen m. m. och påpekar att i detekonomiskt bekymmersamma dagsläget andra lösningar på problemet måste sökas ände i motionen föreslagna. framhåller att det i stället gälleratt hellre förstärka en central jourverksamhet som vid behov kan nyttjas föralla pensionärer i kommunen-inkl. dem som bor på ålderdomshem. Från en centraljourverksamhet skall också, anför , ensamarbetande personal medkort varsel kunna få hjälp utifrån. SoU1981/82:2 35 TCO framhåller att frågan ombemanning också gäller för andra vårdinstitutioner inom socialtjänstensamt hälso- och sjukvården. TCO anser därför atf arbetarskyddsstyrelsen utöverdet uppdrag som föreslås i mofionen bör ges i uppdrag att kartlägga inom vilkaövriga vårdinstitutioner som det finns behov av förstärkt bemanning nattetidsamt att även beträffande dessa utfärda anvisningar om personalbemanning.Socialstyrelsen bör på motsvarande sätt enligt TCO ges i uppdrag aft se överoch att komplettera råd och anvisningar för samfliga de vårdinstitutioner somkommer i fråga. LO ser det som ytterst angeläget att bemanningsfrågan inomåldringsvården ses över i sin helhet och vill att det föreslagnautredningsarbetet utvidgas till atf omfatta även ensamarbete . I riktlinjer för åldringsvården,vilka presenterades 1957 (prop. 1957:38) och vilka infeföranledde någon erinran av (SU 1957:170, rskr 1957:383), framhöllsbl. a. aft man måste kunna bereda viss sjukvård på ålderdomshemmen, nämligen ensjukvård som kunde betecknas som god hemsjukvård. Detta skulle emellertid infeinnebära eff accepterande av den roll som sjukvårdsansfalfer som en delålderdomshem eller avdelningar vid sådana hem kommit att spela. Def förutsattesaff sådana avdelningar skulle avvecklas i takt med utbyggnaden av den egentligasjukvården. Som framgår av de i inledningen till detta avsnitt lämnadeuppgifterna bor emellertid på ålderdomshemmen fortfarande många personer, förvilka vårdansvaret ankommer på sjukvårdshuvudmännen. Med hänsyn till atf dennakategori äldre kräver en mera omfattande vård än de äldre, för vilkaålderdomshemmen egentligen är avsedda, anser utskottet def självklart affbehovet av särskilda personalinsatser på ålderdomshem och avdelningar påålderdomshem som fungerar som sjukvårdsenheter tillgodoses. Utskoffef förutsätter därför atf de i mofionen påtaladeförhållandena uppmärksammas, då arbetarskyddssfyrelsen och socialstyrelsenutarbetar de i myndigheternas remissyttranden förutskickade föreskrifterna m.m. Det är angeläget att dessa meddelas . Sjukvårdshuvudmännen börsjälvfallet i princip stå för kostnader, som kommunerna ådrar sig för afttillgodose behovet av särskilda personalinsatser vid ålderdomsenheter somfungerar som sjukvårdsenheter. I många fall torde från tid fill annanuppkommande behov av ytterligare natfpersonal kunna fillgodoses genom sådancentral jourverksamhet som nämner i sitt remissyttrande. Med hänsyn till det anförda torde något riksdagensinitiativ med anledning av motion 1980/81:250 (s) infe vara erforderligt.Motionen avstyrks således. Ekono/niskt stöd till ko/n/nunala ålderdomshem För finansiering av nuvarande typerav och liknande anläggningar för äldre människor och handikappadekan bostadslån och ränfebi- SoU1981/82:2 36 drag utgå enligt bestämmelser ibostadsfinansieringsförordningen (1974:946). Som villkor för dennafinansieringsform gäller bl. a. att självständigt boende skall vara garanteratgenom hyreskontrakt enligt vanligtvis gällande normer och att boendet inte fårvara underordnat andra funktioner- i första hand vård. Bostadslån ochräntebidrag kan därför inte utgå till sjukvårdslokaler för sluten ellerhalvöppen vård eller till ålderdomshenr utan kreditbehovet för sådanaanläggningar får täckas genom vanlig upplåning. Enligt bestämmelser i kungörelsen (1964:427) omstatsbidrag till social hemhjälp kan statsbidrag utgå till kommunens kostnaderför hemvårdare som hjälper äldre människor och handikappade som haregen bostad,t. ex. bor i med eget hyreskontrakt. Bidrag av statsmedel utgår dockinte till kostnaderna för personal vid ålderdomshem, iiven om denna personal ivissa avseenden har samma uppgifter som hemvårdare har. I motion 1980/81:1630 av StinaAndersson nr fl. (c) påpekas bl. a. att genom det stöd som kan utgå tillbyggande och drift av nuvarande slag av det har ställt sigförmånligare för kommunerna att bygga än atf bygga ålderdomshenrGenom en ensidig satsning på kommer det emellertid, påpekas detvidare, att saknas ett mellanled i vården innan en åldring intas ilångtidssjukvården. På lång sikt bör därför enligt motionärerna i princip sammarelativa ekonomiska stöd utgå för byggande av ålderdomshem som för servicehus.En lösning på kort sikt kan enligt motionärerna vara att låta dem som bor påålderdomshem få del av stödet till den sociala hemhjälpen på samma sätt som desom bor i . Motionärerna begär förslag till ekonomiskt stöd förkommunala ålderdomshem enligt dessa riktlinjer. Utskottet behandlade i sitt avriksdagen godkända betänkande SoU 1979/80:44 (s. 435) frågor som var likartademed dem som tas upp i motion 1980/81:1630 (c). 1 likhet med vad utskottetgjorde i nämnda betänkande hänvisar utskottet till att föredragandedepartementschefen i prop. 1979/80:1 om uttalat attfinansieringsfrågorna för och ålderdomshem skall komma att närmareövervägas inom . Utskottet vill här framhålla attmöjligheterna till ekonomiskt stöd inte bör vara styrande för kommunerna när deskall bygga anläggningar för äldreomsorger. Utskottet vill med skärpa framhållaangelägenheten av att de förutskickade övervägandena inom regeringskanslietsker . Med hänsyntill det anförda avstyrks motion 1980/81:1630 (c). Rätt till arbete för pensionärer I motion 1980/81:946 av fl. (vpk) begärs även (yrkande 2 c) att skall uttala att rätten till arbete också bör gälla de SoU1981/82:2 37 pensionärer som önskar arbeta. Motionärerna framhåller bl.a. att många pensionärer har mycket att ge som borde tas till vara iarbetslivet. tillkalladesäldrearbetskommittén (A 1979:2) för att kartlägga pensionärernassysselsättningsförhållanden. Enligt direktiven för utredningsarbetet skallkommittén bl. a. överväga och föreslå arbetsmarknadspolitiska åtgärder som kanöka de äldres möjligheter att få eller behålla ett lämpligt arbete, på hel-eller deltid. Med hänsyn till det sålunda lämnade utredningsuppdragetbör motionen i här aktuell del inte föranleda någon åtgärd av riksdagen.Yrkande 2 c i motion 1980/81:946 (vpk) avstyrks således. Visst engagemang av pen.sionärsorganisationerna i/i. I motion 1980/81:946 av . (vpk) begärs slutligen (yrkande 2 d) att skall uttala atfpensionärsorganisationer inom olika organ skall ges möjlighet att påverkasamhällsplanering oCh utformning av sociala villkor på pensionsområdet.Motionärerna anför bl. a. att utvecklingen visar att pensionärerna inte fåttvara med i eller kunnat påverka den allmänna samhällsplaneringen och att pensionärernatvingas konstatera att samhällets åtgärder med att lösa äldreomsorgen intefungerat. Motionärerna anser bl. a. att pensionärsråden i kommunerna bör görasobligatoriska med representanter utsedda av pensionärernas egna organisationeroch att det bör finnas företrädare för pensionärerna i den parlamentariskaäldreberedningen. I socialtjänstlagen har bl. a. somen uppgift för socialnämnden inskrivits att den skall medverka isamhällsplaneringen och i samarbete med andra samhällsorgan, organisationer,föreningar och enskilda främja goda miljöer i kommunen. I nästan alla kommuner finns pensionärsråd som ärrådgivande i frågor som rör pensionärerna, yttrar sig om den kommunalabudgeten, trafikplanering, samlingslokaler, äldreomsorg, fritidsverksamhetetc. Den parlamentariska äldreberedningen skall enligtdirektiven för sitt arbete bl. a. vara ett forum för diskussioner och samrådkring frågor om samordning och prioriteringar, där även de äldresorganisationer skall beredas tillfälle att delta. Företrädare förPensionärernas () och () har också knutits till äldreberedningen som sakkunniga. Med hänsyn till det anförda bör motionen i här aktuell delinte föranleda någon åtgärd av . Yrkande 2 d i motion 1980/81:946(vpk) avstyrks således. 1. beträffande resurser föromvårdnaden av sjuka äldre människor att avslår motion 1980/81:946yrkande 1, SoU1981/82:2 38 2. beträffande kollisioner mellansociallagstiftningen och arbets miljölagstiftningen attriksdagen avslår motion 1979/80:1196 yrkande 1, 3. beträffandehuvudmannaskapet för äldrevården attriksdagen avslår motion 1980/81:946 yrkande 2 a, 4. beträffandeansvaret för hem.sjukvård och .social he/nhjälp att avslår motion1979/80:1196 yrkande 2, 5. beträffandeutbyggnad av attriksdagen avslår motion 1980/81:946 yrkande 2 b, 6. beträffande nattpassning vidkom/nunala och e/iskilda anlägg- ni/igar för vård av äldre