bet · G501SfU2 · 1981-12-31 00:00:00 — allmäiuui försäkringskassa och Göteborgsallinäiuta försäkringskassa anser att det bör klargöras hur man vid en ändradhandläggningsordning bör förfara i fråga om ärenden som omfattas SfU1981/82:2 10 både av lagen om allmän försäkring och lagen omarbetsskadeförsäkring, t. ex. vid samtidig prövning av pensionsförmån ochlivränta. Försäkringsöverdomstolen anför bl. Samordning med andrasocialförsäkringar än arbetsskadeförsäkringen och den försäkrades möjlighet attpersonligen besöka är exempel på omständigheter som kan talaför att handläggningen förläggs till inskrivningskassan. kan det sommotionen utvisar redovisas en rad omständigheter som talar för att en specialdestineringav samtliga sjömansärenden om arbetsskada till Göteborgskassan är välmotiverad. Domstolen vill för sin del särskilt framhålla den sakkunskapbeträffande sjöfartens arbetsförhållanden och den språkkunskap som finnsrepresenterad i denna kassa men inte i andra. Det ligger av naturliga skäl ialla försäkrades intresse att få sin sak utredd och bedömd där kompetensen ärsom störst. Detta förhållande leder också i sig till en ökad rättssäkerhet. Domstolen är vid en sammantagen bedömning av redovisadeomständigheter för sin del beredd att konstatera att nuvarandehandläggningspraxis har goda praktiska och sakliga skäl för sig och att enlegalisering av den anledningen skulle kunna övervägas. Mot bakgrund av att det i domstolenhittills inte förekommit något ärende som belyst den problematik som berörs imotionen finner domstolen det i någon mån svårt att få en uppfattning om ochatt ta ställning till de administrativa komplikationer som kan uppstå ikassornas arbete om både utrednings- och beslutsfunktionerna iarbetsskadeärenden läggs på Göteborgskassan. Domstolen utgår från att dessaproblem kommer att belysas av andra remissinstanser. Försäkringsrätten för hänvisar till atträtten överprövar de överklagade beslut som härrör från allmännaförsäkringskassa. Om den föreslagna lagändringen genomförs kan det enligtförsäkringsrätten inträffa att ett beslut angående arbetsskada överprövas avförsäkringsrätten för , medan någon av de andraförsäkringsrätterna överprövar ett beslut om samma rätt till pension.Samma sorts kompetenskonflikter som angår kassahandläggningen kan såledesuppstå även i mellanin-stanserna. Detta är enligt försäkringsrättens meningolyckligt. Försäkringsrätten finnervisserligen att motionärerna anfört beaktansvär-da skäl till stöd för sittförslag men anser att det finns andra yrkesgrupper, t. ex. fiskareoch gruvarbetare, med speciella arbetsuppgifter, där särskildautredningsproblem skulle kunna tala för specialdestination av respektive gruppsarbetsskadeärenden till en försäkringskassa där förtrogenheten med yrketshälsorisker är särskilt stor. De erfarenheter och speciella kunskaper somsjöfartssektionen vid allmänna försäkringskassa har inomifrågavarande område måste kunna tas till vara även på annat sätt än genom detföreslagna, t. ex. genom något slag av samarbete mellan försäkringskassorna. Försäkringsrätten vill sammanfattningsvis uttala att detsynes mest lämpligt att beslut angående arbetsskada alltid fattas av denförsäkringskassa som vederbörande är inskriven hos. SfU1981/82:2 11 motsätta sig genomförandet av motionärernas förslag underförutsättning att de administrativa frågorna kan lösas. Försäkringsrätten pekar därefter påett antal frågor som bör lösas i anslutning till en författningsändring ochunderstryker avslutningsvis bl. a. vikten av att hithörande frågor reglerasentydigt och i vederbörlig ordning. diskuterar i sitt remissyttrandeolika alternativa möjligheter att lösa en del av de komplikationer som enligtverket kan uppkomma då ersättning blir aktuell dels från den allmännaförsäkringen, dels från arbetsskadeförsäkringen. Denna genomgång avproblematiken visar enligt mening att motionens förslagär förenat med sådana komplikationer att det är svårt att ta ställning tillförslaget utan en mera djupgående utredning än som varit möjlig under remisstiden.Verket anser att en sådan utredning bör komma till stånd. anför avslutningsvis att verket iavvaktan på eventuell ytterligare utredning är berett att verka för en sådanhandläggningsordning som tillämpas fr. o. m. . Utredning rörande samordning av sjukförsäkringen ocharbetsskadeförsäk ringen C trädde lagen(1976:380) om arbetsskadeförsäkring (LAF) i kraft som lagen(1954:243) om yrkesskadeförsäkring (YFL) upphörde att gälla. Genom LAFtillförsäkras den som skadas i sitt arbete en principiell rätt till fullersättning för inkomstbortfall. LAF grundas således på ett ekonomisktinvaliditetsbegrepp. Enligt LAF skall vidare alla skador och sjukdomar som haruppstått på grund av olycksfall eller annan skadlig inverkan i arbetet ansessom arbetsskador. Arbetsskadan skall ha varat längre än för att geersättning enligt LAF. För tiden , samordningstiden, gällersjukförsäkringen enligt lagen om allmän försäkring. Hel sjukpenning enligtlagen om allmän försäkring utgör för dag räknat av densjukpenninggrundande inkomsten, delad med 365. Efter samordningstiden utgårsjukpenning från arbetsskadeförsäkringen. Hel sjukpenning utgör då för dag entrehundrasextiofemtedel av den sjukpenninggrundande inkomsten. Vid bestående nedsättning av arbetsförmågan med minst enfemtondel har den försäkrade rätt till ersättning i form av livränta frånarbetsskadeförsäkringen. Livräntan motsvarar skillnaden mellan den inkomst denförsäkrade skulle ha haft om han inte hade skadats och den inkomst som hantrots skadan kan beräknas komma att få. Livräntan ersätter inkomstförlust upptill 7,5 basbelopp. Inkomstbortfall som för år understiger en fjärdedel avbasbeloppet ger dock inte rätt till livränta. SfU 1981/82:2 12 I sammanhanget kan erinras om attförtidspension från folkpensioneringen och ATP kan utgå till försäkrad omarbetsförmågan på grund av sjukdom eller annan nedsättning av den fysiska ellerpsykiska prestationsförmågan är nedsatt med minst hälften och nedsättningenkan anses varaktig. Om nedsättningen av arbetsförmågan inte kan anses varaktigmen den kan antas bestå avsevärd tid. har den försäkrade i stället rätt tillsjukbidrag. 1 de fall där arbetsskadelivränta och förtidspension avser attkompensera samma inkomstbortfall utgår livräntan endast i den mån denöverstiger pensionen. Ersättningen från den allmänna försäkringen skall alltsåvara grundläggande i arbetsskadefallen och arbetsskadelivräntan utgå som ettkomplement. Från Trygghetsförsäkringen vid arbetsskada (TFA) kan utgåersättning för inkomstförlust och kostnader som blir kvar när ersättning frånbl, a, har räknats bort. I motion 1980/81:1624 av KerstinSandborg begärs att hos regeringen anhåller om utredning rörandesammansmältning av sjukförsäkringen och arbetsskadeförsäkringen. Motionärenerinrar om att sjukdom och skada som uppkommer i arbetet bedöms efter ettregelsystem som kan ge högre ersättning än vid sjukdom och skada i övrigt. Förförsäkringskassorna betvder detta, anför motionären, åtskilligt administrativtmerarbete eftersom det ofta är svårt att klargöra om en skada har uppkommit iarbetet eller inte. Motionären menar att reglerna är ytterst komplicerade ochatt dagens system inte tillgodoser kraven på rättssäkerhet och rättvisa. Detfinns därför enligt motionären anledning att undersöka om inte sjukförsäkrings-och arbetsskadeförsäkringssystemen kan sammansmältas. En sådan sammansmältningkräver, anför motionären, en översyn av ersättningsreglerna och resultatet avdenna översyn får då avgöra om sammansmältningen är möjlig. Vid översynen måstebeaktas att en del försäkrade skulle få lägre ersättning än . Men medhänsyn till det ekonomiska läget och de fördelar som ett enklare och rättvisaresystem skulle medföra för både de försäkrade och de som handlägger sjukdoms-och skadeärendena, kan en sammansmältning enligt motionären ändå varamotiverad. Motionären menar slutligen att den arbetsskadestatistik som försbör föras även i fortsättningen och då fristående frän ersättningssystemet. Liknande skäl som anförts till stöd för yrkandet iovannämnda motion tas upp också i motion 1980/81:350 av m, fl. ochi motion 1980/81:1224 av och , 1 dessa motioneranges även att antalet arbetsskadeanmälningar är mycket stort och att ärendebalansernahos de tillämpande myndigheterna är betydande och ökar i omfattning. Motionärerna i motion 1980/81:350 pekar på att ersättningvid arbetsskada dessutom kan utgå från TFA och anför att arbetsskadeärendenasåledes handläggs parallellt, dels via lagstiftning och dels via avtal.Motionärerna menar - med hänvisninu bl, a, till samhällets kostnader och det socialt SfU 1981/82:2 13 diskutabla i att samma skada ersätts olika beroende på omskadan kan antas ha samband med arbetet eller inte - att det kan ifrågasättasom över huvud taget olika ersättningsnivåer skall tillämpas vid samma behov, 1motionen begärs därför en utredning av om arbetsskadeförsäkringen kan utgå urden allmänna försäkringen för att helt bli en angelägenhet för avtal mellanarbetsmarknadens parter och för enskilda avtal. I syfte att åstadkomma en större enhetlighet i bedömningenmellan arbetsskador och andra skador och därmed nedbringa det administrativautredningsarbetet, begärs i motion 1980/81:1224 ett förslag av regeringen omatt samordningstiden mellan sjukförsäkringen och arbetsskadeförsäkringenförlängs till . Motionärerna pekar på att riksrevisionsverketi sitt yttrande över socialpolitiska samordningsutredningens förslag har ansettatt arbetsskadeförsäkringen inte bör bilda en separat gren avinkomstförsäkringen utan i stället helt samordnas i en allmän socialförsäkring.1 avvaktan på resultatet av beredningen av socialpolitiska samordningsutredningensförslag bör enligt motionärerna redan nu kunna ske en ytterligare samordningmellan arbetsskadeförsäkringen och sjukförsäkringen genom den i motionenförordade förlängningen av samordningstiden. Samma skäl anförs i motion1981/82:14 där motionärerna, m. fl,, begär att riksdagenbeslutar att fr, o, m. den förlänga samordningstiden till ettår. Som framgår ovan (s. 47. 8) harsamordningsfrågor rörande arbetsskadeförsäkringen behandlats avyrkesskadeförsäkringskommittén och socialpolitiska samordningsutredningen.Yrkesskadeförsäkringskommittén fann dels att det var motiverat att alltjämtbibehålla en särskild lagstiftning för arbetsskador, dels att samordningstiden90 dagar borde överföras oförändrad till den föreslagna nyaarbetsskadeförsäkringen. På grundval av kommitténs förslag trädde som nämntslagstiftningen om arbetsskadeförsäkringen i kraft den . 1 sittbetänkande ifrågasatte socialpolitiska samordningsutredningen omarbetsskadeförsäkringen i sin nuvarande utformning borde ingå i den avutredningen föreslagna stödformen inkomstförsäkring. Utredningen menadeemellertid sammanfattningsvis att arbetsskadeförsäkringen borde kvarstå som ensärskild gren i inkomstförsäkringen men lagtekniskt ytterligare integreras meddenna. Såsom framgår av motion 1980/81:1224 har vid remissbehandlingen avbetänkandet på nytt väckts frågan om inte arbetsskadeförsäkringen kunde heltinordnas i en allmän socialförsäkring. Ett förslag från regeringen om ensamordning av socialförsäkringssystemets olika delar har aviserats. Av bl, a, budgetpropositionen 1980/81: ItlO (bil, S)framgår att ca 9(av anmälda arbetsskadeärenden avslutas inomsamordningstiden. Tillgänglig statistik visar att antalet icke avgjordaarbetsskadeärenden vid försäkringskassorna uppgick till ca 2(100(1 den 30 juni1981. SfU 1981/82:2 14 Utskottet har vid tidigarebehandling av motioner rörande arbetsskadeförsäkringen ocharbetsskadebegreppet (s. 7-8) funnit att de betydande ärendebalanserna vidförsäkringsrätterna har varit en bidragande orsak till att praxis till ledningför tolkning av begreppet har uteblivit i hög grad. kan, som anförtsinledningsvis (s. 9). väntas en proposition om försäkringsdomstolarnasarbetsläge. Enligt utskottets mening är detmöjligt att komma till rätta med en del av de svårigheter som har visat sigföreligga vid handhavandet av arbetsskadeförsäkringen genom att administrativaåtgärder vidtas i syfte att reducera handläggningstiderna hos de tillämpandemyndigheterna. Det finns emellertid, anser utskottet, också skäl att ta fastapå de tankar på en översyn även av arbetsskadeförsäkringens materiella reglersom har framförts i motionerna och i andra sammanhang under senare tid.Utskottet biträder därför yrkandet i motion 1980/81:1624 om ätten utredningbörkomma till stånd som i enlighet med motionen skall söka klargöra omarbetsskadeförsäkringen kan ytterligare samordnas eller sammansmälta medsjukförsäkringen. Bland de frågor som kan förväntas bli belysta genom densålunda förordade översynen ingår de som tas upp i motionerna 1980/81:350.1980/81:1224 och 1981/82:14 om samordningstidens längd ochavtalsförsäkringarnas ställning. Eftersom utskottet förordar en utredningenligt ovanstående kan utskottet inte tillstyrka en ändring av bestämmelsernaom samordningstiden redan från enligt yrkandet i motion1981/82:14. Vad utskottet anfört bör med bifall till motion1980/81:1624 ges regeringen till känna. Yrkandena i motionerna 1980/81:350.1980/81:1224 och 1981/ 82:14 får härmed anses tillgodosedda. Utredning rörande handläggningen av arhetsskadeärenden försjömän Anmälan om arbetsskada skall iprincip göras till den försäkringskassa där den försäkrade är inskriven. Förstnär det inte har gått att avgöra till vilken försäkringskassa ärendet hör skallanmälan när det gäller sjömän göras till allmänna försäkringskassa.Den försäkringskassa som skall ta emot anmälan skall också fatta beslut iersättningsfrågan. Som framgår ovan (s, 9) har sjöfartssektionen vidGöteborgs allmänna försäkringskassa såväl tagit emotanmälningar som fattat beslut i alla ärenden rörande arbetsskador för sjömän.Numera handläggs ärendena så att Göteborgskassan tar emot anmälan och utrederärendet medan inskrivningskassan fattar beslut om ersättning. I motion 1980/81:16I3 hemställer motionärerna, . att skall besluta ändra den aktuellabestämmelsen i LAF så att samtliga arbetsskadeärenden rörande sjömän ifortsättningen skall anmälas till allmänna försäkringskassa.Motionärerna menar att den handläggningspraxis som hade utbildats med anmälanoch SfU1981/82:2 15 beslut i Göteborgskassan accepterats av alla berördaparter, I motionen anförs bl. a. att sjömännens ärenden därigenom fått en enhetlig behandling och att rederierna kunnat vända sig till personal som är införstådd med de speciella problem som kan uppstå. Motionärernas förslag har, som inledningsvis nämnts,remissbehandlats av utskottet och fått ett i huvudsak positivt bemötande. Fleraremissinstanser har dock pekat på de kompetenskonflikter som kan uppstå mellanGöteborgskassan och inskrivningskassan då ett ärende inrymmer frågor omlivränta från arbetsskadeförsäkringen och pensionsförmån från den allmännaförsäkringen. Försäkringsrätten för anför att det synes mestlämpligt att beslut angående arbetsskada alltid fattas av den försäkringskassasom vederbörande är inskriven hos. Rätten motsätter sig emellertid integenomförandet av motionärernas förslag under förutsättning att deadministrativa frågorna kan lösas. menar att förslaget imotionen är förenat med sådana komplikationer att det är svårt att ta ställningtill förslaget utan en mera djupgående utredning, något som verket förordar. Utskottet konstaterar att handläggningen avarbetsskadeärenden för sjömän från 1980 har skettenligt en ordning som saknar stöd i lag. tar allmännaförsäkringskassa som en serviceåtgärd emot alla anmälningar i deaktuella-ärendena. Den praxis som hade utbildat sig har emellertid enligtmotionen och flertalet remissinsatser fungerat väl. Mot bakgrund av desynpunkter som framkommit vid remissbehandlingen kan utskottet dock intetillstyrka en omedelbar lagändring i enlighet med motionärernas förslag.Frågan om handläggningen av arbetsskadeärenden för sjömän bör däremot bliföremål för utredning, vilken kan ske på sätt regeringen finner lämpligt. Detanförda bör med anledning av motion 1980/81:1613 ges regeringen till känna. 1. beträffandearbetsskadeförsäkringen och sjukför.säkringen attriksdagen med bifall till motion 1980/81:1624 och med anledning av motionerna1980/81:350, 1980/81:1224 och 1981/ 82:14 yrkande 1 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört om utredning, 2. beträffande handläggningen avarbetsskadeärenden för sjömän att med anledning av motion 1980/81:1613 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört om utredning. SfU 1981/82:2 16 Närvarande:Sven Aspling (s). ().Doris (). ().Gullan (). ().Siri Häggmark (m), i () och (). "2. j Utredning rör(utdesamordning ar sjukförsäkringen och arbcisskadeförsäk-rlngen (moiti. , , , . och (allas) anser dels att den del av utskottetsyttrande pä s. 14 som börjar med "Enligt utskottets" och slutar med"anses tillgodosedda." bort ha följande lydelse: Utskottet får inledningsvis erinra om att lagstiftningenom arbetsskadeförsäkringen genomfördes i bred politisk enighet för endastdrygt fyra är sedan. Detta konstaterade också socialpolitiskasamordningsutredningen i sitt betänkande och slog fast attarbetsskadeförsäkringen borde kvarstå som en särskild gren i den föreslagnastödformen inkomstförsäkring. Utskottet är medvetet om de svårigheter som har uppståttvid handläggningen av arbetsskadeärenden. Som framgår ovan har utskottettidigare behandlat dessa aspekter och därvid hiinvisat tillförsäkringsdomstolskommitténs arbete. Socialdemokraterna i utskottet har ocksåvid ett flertal tillfällen fört fram krav på en förstärkning avförsäkringsrätterna. En proposition på grundval avförsäkringsdomstolskommitténs förslag har aviserats till innevarande höst. De aktuella motionsyrkandena tar samtliga sikte på enförsämring av arbetsskadeförsäkringens innehåll. Utskottet kan inte ställa sigbakom yrkanden med sådant syfte och avstyrker således bifall till yrkandena imotionerna 1980/81:350. 1980/81:1224, 1980/81:1624 och 1981/82:14. dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse: 1. beträffande arbetsskadeförsäkringenoch sjukförsäkringen att avslår motionerna 1980/81:350. 1980/81:1224, 1980/81:1624 och 1981/82:14 yrkande 1. GOTAD W5')l SlLckholm I"S1