bet · G501LU14 · 1981-12-31 00:00:00 — I proposition 1981/82:40 föreslårregeringen () efter att ha hört lagrådet att riksdagenskall anta genom propositionen framlagt förslag till hemförsäljningslag. Beträffande propositionens huvudsakliga innehåll hänvisarutskottet till vad som anförs på s. 6. Med anledning av propositionen har väckts motion 1981/82:87av m. fl. (s). I motionen yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad som anförts i motionen om tilläggsdirektiv tillkonsumentköpsutredningen rörande en tvingande lagstiftning om öppet köp. Enligtmotionärerna visar erfarenheterna av förda förhandlingar på områdetatt lagstiftningsvägen är den enda framkomliga vägen, om man vill åstadkomma enallmän tillämpning av principen om öppet köp. Regler härom bör införas ikonsumentköplagen. 1 1981/82. Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag tillämpas då näringsidkare vidhembesök eller vid telefon samtal som utgör led i telefonförsäljning yrkesmässigt säljer lös egendom till konsumenter för huvudsakligen enskilt bruk. Hembesök föreligger då näringsidkaren söker upp konsumenten i dennes bostad eller pä någon annan plats där konsumenten inte endast för stunden befinner sig. Lagen tillämpas också då en näringsidkare, under deförutsättningar som anges i första stycket, mot ersättning åtager sig attutföra fortlöpande tjänster i form av underhåll eller tillsyn av egendom,undervisning eller liknande. Lagen tillämpas dock ej, om det pris som konsumentensammanlagt skall betala understiger . Lagen tillämpas inte heller vidförsäljning av livsmedel. 2 § Vad som sägs i denna lag om avtalskall, när konsumenten har lämnat ett anbud till näringsidkaren som denne integenast har tagit ställning till, i stället gälla anbudet. 3 § Avtalsvillkor som i jämförelsemed bestämmelserna i denna lag är till nackdel för konsumenten gäller inte motdenne. Näringsidkarens informationsskyldighet m. m. 4§ När avtal ingås vid hembesök, skall näringsidkarensamtidigt lämna konsumenten en handling där denne informeras om innehållet idenna lag. Konsumenten skall skriva under ett exemplar av handlingen sombekräftelse på att han eller hon har tagit emot den. Den informationshandlingsom överlämnas till konsumenten skall vara åtföljd av en blankett, som dennekan använda för att utöva sin ångerrätt enligt 6 S. När avtal ingås vid telefonförsäljning, skall näringsidkarensenast till konsumenten lämna eller sända en bekräftelse avvad som har avtalats, tillsammans med den handling och den blankett som avses iförsta stycket. Den handling och den blankett som avses i första och andrastyckena skall överensstämma med formulär som fastställs av regeringen ellerden myndighet som regeringen bestämmer. LU1981/82:14 3 5§ Om föreskrifterna i 4§ inte iakttas, är konsumenteninte bunden av' avtalet. Vill konsumenten att avtalet skall återgå enligt förstastycket, skall han eller hon underrätta näringsidkaren om detta från det att avtalet ingicks. Annars har konsumenten förlorat sin rätt att kräva att avtalet skall återgå. ' 6 § Konsumenten har rätt att fråntiäda ett bindande avtal(ångerrätt) genom att lämna eller sända ett skriftligt meddelande om detta till näringsidkaren inom från den dag som anges i 7 S (ångervecka). Frånträder konsumenten ett anbud som avses i 2 §,förfaller ett avtal som har träffats genom att anbudet har antagits. 7 § Vid köp av lös egendom börjar ångerveckan löpa den dagdå konsumenten fick tillfälle att undersöka godset eller likadant gods. dock tidigast den dag då de handlingar som avses i 4 S kom konsumenten till banda. Vid avtal om en fortlöpande tjänst börjar ångerveckan löpaden dag då de handlingar sorn avses i 4 S kom konsumenten till hända. Detsammagäller vid köp av lös egendom, om näringsidkaren skriftligen har kommit överensmed konsumenten om detta i fall då 1. godset hartillverkats eller väsentligt ändrats efter konsumentens särskilda önskemål,eller 2. det, med hänsyntill att godset är skrymmande eller av någon annan liknande anledning, inteskulle vara rimligt att ångerveckan börjar löpa först då konsumenten ficktillfälle att undersöka godset eller likadant gods. 8 § Konsumenten får vid köp av lös egendom utöva sinångerrätt endast om det gods som han eller hon har tagit emot hälls i väsentligen oförändrat skick. Detta gäller dock inte. om godset har förstörts eller förändrats på grund av något åtgärd som har varit nödvändig för att undersöka godset eller på grund av någon omständighet som inte kan hänföras till konsumenten. Verkan av att konsumenten utövar sin ångerrätt 9 § Om konsumenten vid köp av lös egendom utövar sinångerrätt, skall det gods som han eller hon har tagit emot hållas tillgängligt på den plats där det har tagits emot. Godset får dock hållas tillgängligt på någon annan plats som konsumenten anvisar, om näringsidkaren utan olägenhet kan hämta det där. Har godset sänts till konsumenten med post skall dennesända tillbaka godset på samma sätt, under förutsättning att näringsidkarentillhandahåller 1* 1981/82. LU1981/82:14 4 en lämplig förpackning och att konsumenten inte behöverlägga ut för returporto. K) § Om konsumenten vid köp av lös egendom utövar sinångerrätt, skall näringsidkaren lämna tillbaka vad konsumenten har betalt.Konsumenten har rätt att behålla godset till dess att näringsidkaren fullgördenna skyldighet. Om näringsidkaren i fall som avses i 9 S första stycketinte hämtar godset från den dag när ångerveckan började löpa.tillfaller godset konsumenten utan ersättning. Detsamma gäller omnäringsidkaren i fall som avses i 9 S andra stycket inte lämnartillbaka vad konsumenten har betalt. 11 § Om konsumenten vid avtal om en fortlöpandetjänst utövar sin ångerrätt, skall näringsidkaren lämna tillbaka vad konsumenten har betalt. Behörigheten för näringsidkarens ombud 12 § Anlitar näringsidkaren ett ombud, skall dennealltid anses behörig att handla på näringsidkarens vägnar när det gäller att ingå avtal som avses i denna lag. att utfåsta förmåner som är avsedda att ingå i ett sådant avtal samt att ta emot betalning för näringsidkarens räkning. Näringsidkaren kan inte till nackdel för konsumenten inskränka denna behörighet. Om handelsagenter och handelsresande finns särskildabestämmelser i lagen (1914:45) om kommission, handelsagentur ochhandelsresande. Denna lag träder i kraft den . Genom lagen upphävs lagen (1971:238) om hemförsäljning m.m. I fråga om avtal som har ineåtts före ikraftträdandet gäller dock äldrebestämmelser. LU1981/82:14 5 Som ett led i strävandena attstärka konsumenternas ställning i förhållande till näringsidkare infördes år1971 lagen (1971:238) om hemförsäljning m. m. Lagen avser vissa köp- ellerabonnemangsavtal, som ingås i konsumentens bostad eller under liknandeförhållanden. Konsument kan utan att ange något skäl frånträda avtalet inom envecka ("ångerveckan") men måste då skriftligen meddela säljarendetta. Lagen omfa.ttar inte försäljning som sker per telefon. Inte hellergäller lagen vid hemförsäljning som sker mot kontant betalning. Vid lagens tillkomst diskuterades ingående frågan huruvidaockså telefonförsäljning och försäljning mot kontant betalning borde otnfattasav lagen. godtog att dessa försäljningsformer undantogs frånlagens tillämpningsområde men underströk vikten av att utvecklingen på områdetnoga följdes (LU 1971:10). Frågan återkom i motioner till 1972 och . Sistnämnda år fann sig utskottet (LU 1973:4) kunna konstatera atttelefonförsäljningen ökat i omfattning och att de försäljningsmetoder somdärvid användes i vissa fall var sådana som uppenbart inte borde få förekomma.Mot bakgrund av denna utveckling på området var det enligt utskottets meningangeläget att möjligheterna att skapa ett bättre skydd för konsumenterna vidtelefonförsäljning närmare utreddes. Under hänvisning till attkonsumentombudsmannen (KO) hade aktualiserat frågan hos regeringen förklaradesig utskottet förutsätta att den av KO begärda översynen avhemförsåljningslagen skulle komma till stånd. Utskottet utgick ifrån att vid ensådan översyn även frågan om kontantförsåljning skulle komma att prövas. tillsattes hemförsäljningskommittén meduppdrag att överväga möjligheten att utvidga hemförsåljningslagen till attomfatta även telefonförsäljning och försäljning mot kontant betalning. Ikommitténs uppdrag ingick att ta upp även andra lagstiftningsfrågor om hemförsäljningi den mån det visade sig att det fanns ett reformbehov. Kommittén skulle enligtdirektiven även förutsättningslöst pröva om det fanns behov av att införatvingande regler om öppet köp vid konsumentköp. redovisade sitt uppdrag ibetänkandet (SOU 1979:76) Ny hemförsäljningslag. I betänkandet lades framförslag till en helt ny hemförsäljningslag. Den nya lagens tillämpningsområdeföreslogs omfatta också telefonförsäljning och försäljning mot kontantbetalning. En annan viktig nyhet var ett förslag om införande avaviseringsskyldighet för säljaren. När det gällde frågan om öppet köp ansågkommitténs majoritet inte att det var påkallat med lagstiftning. Kommitténs förslag har med vissa ändringar lagts tillgrund för den nu föreliggande propositionen. Den viktigaste avvikelsen frånkommitténs LU1981/82:14 6 förslag är att propositionen inte innehåller något förslagom aviseringsskyldighet för säljaren. I propositionen föreslås att 1971års hemförsäljningslag ersätts även ny lag om hemförsäljning. Den nya lagenbygger i stor utsträckning på den nuvarande. En nyhet är att som ovan berörtslagen tillämpas även vid telefonförsäljning och vid hemförsäljning som sker motkontant betalning. Lagen skall dock ej tillämpas då det begärda prisetunderstiger . och inte heller vid försäljning av livsmedel. Vidare skallångerveckan enligt huvudregeln räknas från det att konsumenten fick tillfälleatt undersöka det köpta godset eller likadant gods. Slutligen skallnäringsidkare som anlitar ombud vid hemförsäljning i .princip vara skyldiga attsvara för utfästelser om olika förmåner- bl. a. om rabatt och garantitid - somombudet har lämnat vid hembesöket, på samma sätt som gäller inom den vanligabutikshandeln. I övrigt innebär den nya lagen att reglerna om hemförsäljningförenklas och görs mera lättillgängliga än f. n. Den nyalagen föreslås träda i kraft den T . Av propositionen framgår att 1971års hemförsäljningslag på ett betydelsefullt sätt stärkt konsumenternasställning och inneburit att de allvarliga missförhållanden som tidigare fannspå området numera upphört. De flesta företag som bedriver hemförsäljning synestillämpa lagen lojalt. I sammanhanget bör observeras att också annanlagstiftning, t. ex. marknadsföringslagen, har medverkat till saneringen avhemförsäljningsmarknaden. Även om hemförsåljningslagen i princip har fungerattillfredsställande kvarstår dock alltjämt vissa problem. Till viss del lösesdessa genom utvidgningen av lagens tillämpningsområde till att omfatta ocksåsystematiskt bedriven telefonförsäljning och försäljning mot kontantbetalning. En annan viktig förbättring i lagförslaget är att säljarens ombudfår en ställningsfullmakt, dvs. en legal behörighet att ingå avtal omhemförsäljning, utfästa förmåner som är avsedda att ingå i ett sådant avtalsamt att ta emot betalning för säljarens räkning. saknar ombuden iallmänhet behörighet att vidta andra rättshandlingar på huvudmannens vägnar änatt ta emot anbud från konsumenten. Förslaget om ställningsfullmakt för ombudetutgör enligt utskottets mening en värdefull förstärkning av konsumentskyddetvid hemförsäljning. När det gäller lagförslaget i övrigt vill utskottet endastnågot beröra bestämmelsen i 4 S om näringsidkarensinformationsskyldighet.Enligt första stycket skall, när avtal ingås vid hembesök, näringsidkarensamtidigt lämna LU1981/82:14 7 konsumenten en handling med information om innehållet ihemförsåljningslagen. Handlingen skall vara åtföljd av en blankett, somkonsumenten kan använda när han vill utöva sin ångerrätt. Andra stycket iparagrafen behandlar telefonförsäljning. Vid avtal per telefon skallnäringsidkaren senast efter telefonsamtalet överlämna eller sändainformations-handlingen och ångerblanketten till konsumenten. Dessutom skallnäringsidkaren bifoga en bekräftelse av vad som har avtalats vidtelefonsamtalet. I tredje stycket slutligen föreskrivs att den handling och denblankett som avses i första och andra styckena skall överensstämma med formulärsom fastställs av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer.Syftet med bestämmelsen i tredje stycket är att formulär skall fastställassåväl för informationshandlingen och blanketten som för bekräftelsen vidtelefonförsäljning. Att formulär skall fastställas även för bekräftelsenframgår dock inte klart av lagtexten. Ett förtydligande bör därför göras itredje stycket. I övrigt tillstyrker utskottet att antarlagförslaget. En redaktionell ändring bör dock ske i 1 S. Den fråga som i den allmännadebatten med anledning av kommitténs betänkande väckt störst intresse ärkommitténs förslag om införandet av en aviseringsskyldighet för säljaren. hade åsikterna i denna fråga brutit sig. En ledamot avstyrkte varjeform av aviseringsskyldighet för säljaren. Av övriga ledamöter ansåg två attden som bedriver hemförsäljning inte skall få besöka konsumenten utan att förstha aviserat sitt besök och fått konsumentens bekräftelse på att besöketaccepteras. Ytterligare en ledamot föreslog att säljaren skall vara skyldig attavisera planerade besök men ansåg inte att det dessutom skall krävas attkonsumenten uttryckligen har gett sitt samtycke för att ett besök skall få ske.Slutligen föreslog en ledamot en aviseringsregel som innebär att avisering baraskall ske inom vissa branscher eller när det gäller vissa varutyper. Samtliga remissinstanser har ingående diskuterat frågan omen aviseringsskyldighet vid hemförsäljning. Oenigheten mellanremissinstanserna har varit stor. Ett stort antal remissinstanser har varitstarkt negativa till förslaget, medan andra remissinstanser hävdat att ettgenomförande av förslaget skulle innebära en betydelsefull förstärkning avkonsumentskyddet. I propositionen konstaterar departementschefen att enaviseringsskyldighet kan innebära en fördel för konsumenterna. Enligt departementschefenskulle det emellertid föra för långt att införa en sådan skyldighet, vilkensannolikt skulle allvarligt försvåra möjligheten att över huvud taget bedrivahemförsåljning. Propositionen innehåller därför ingen bestämmelse omaviseringsskyldighet. LU1981/82:14 8 Frågan diskuteras även i motion1981/82:87. Efter en genomgång av argumenten för och emot en obligatoriskaviseringsplikt anför motionärerna ätten avvägning mellan de angelägna mendelvis motstående intressena leder till att man f. n. bör avstå från att införaen sådan aviseringsplikt. Motionärerna har därvid särskilt beaktat de effektersom en sådan förändring av konsumentskyddet skulle kunna få påsysselsättningen. Utskottet vill för sin del peka på atthemförsäljningskommitténs undersökning visat att många konsumenter år negativtinställda till hemförsäljning och ofta upplever säljbesök i hemmet somstörande, framför allt när besöket kommer överraskande. För dessa konsumenterskulle införandet av en aviseringsskyldighet onekligen innebära en fördel,särskilt om skyldigheten att avisera kombinerades med krav på att hembesök fårföretas endast om konsumenten i förväg uttryckligen samtycker till besöket. Förnäringslivet skulle emellertid en sådan reglering föra med sig betydandenegativa effekter i form av stora kostnadsökningar och omställningsproblem. påpekat skulle resultatet av en aviseringsregel kunna bliatt hemförsäljningen i den form som den nu bedrivs i huvudsak kom att upphöra.I vart fall skulle en fortsatt hemförsäljning allvarligt försvåras. Dettaskulle, som påpekats i motionen, i sin tur få betydande negativa effekter påsysselsättningen. Utskottet vill också stryka under att hemförsäljningen sedanlänge fyller en funktion. I och med nedläggningen av butiker i glesbygderna harbetydelsen av säljbesök i hemmen ökat för konsumenter som har svårt att uppsökafasta butiker. Som påpekats i propositionen är hemförsäljning också överlägsenandra försäljningsformer, då varan är av sådan art att den kan behövademonstreras på den plats där konsumenten skall använda varan. En kraftigtminskad hemförsäljning skulle följaktligen även kunna innebära nackdelar förmånga konsumenter. Med hänsyn till det anförda biträder utskottetpropositionens förslag att hemförsåljningslagen inte bör föreskriva någonaviseringsskyldighet för näringsidkaren. Med öppet köp avses att konsumentenautomatiskt eller efter överenskommelse kan avstå från köpet.Konsumenten har då rätt att mot återlämnande av varan få igen det belopp sombetalats för denna. Regler om öppet köp finns i 60 S lagen (1905:38 s. 1) omköp och byte av lös egendom (köplagen). De är emellertid dispositiva, dvs.parterna kan fritt avtala om andra regler. Detta förhållande har lett till attinom detaljhandeln har utvecklats olika varianter av öppet köp. Vid sidan avöppet köp förekommer det också att vissa affärer tillämpar en bytesrätt. sominnebär att konsumenten kan byta den köpta varan eller återlämnaden och i stället får ett tillgodokvitto. LU1981/82:14 9 Som utskottet inledningsvis anförthade kommittén i uppdrag att förutsättningslöst undersöka frågan om entvingande lagstiftning angående öppet köp vid konsumentköp i allmänhet.Kommitténs majoritet ansåg det inte f. n. realistiskt med en sådanlagstiftning. En lämplig reglering av det öppna köpet borde i stället sökasinom ramen för arbete. På initiativ av kommittén har förhandlingari sådant syfte inletts mellan och . I propositionen anför departementschefen att frågan omrätt till öppet köp bör kunna lösas genom frivilliga överenskommelser mellankonsumentverket och företrädare för berörda branschorganisationer. Det finnsdärför enligt departementschefens uppfattning inte skäl att nu närmare överväganågon lagstiftning om öppet köp. Departementschefens uttalanden kritiseras i motion 87.Enligt motionärerna visar erfarenheterna av de förhandlingar som förtshittills att näringslivet har ett ringa intresse av att frivilligt införa engenerell rätt till öppet köp. Motionärerna anser att lagstiftningsvägen därförär den enda framkomliga vägen, om man vill åstadkomma en allmän tillämpning avöppet köp. Motionärerna påpekar att en reglering härom rätteligen bör införas ikonsumentköplagen som f. n. är föremål för översyn av konsumentköpsutredningen.Motionärerna yrkar att utredningen genom tilläggsdirektiv ges i uppdrag attlägga fram förslag till en tvingande reglering av öppet köp. Utskottet vill för sin del framhålla att det uppenbart ärtill fördel för konsumenterna att även vid vanliga butiksköp kunna få ändraförhastade köpbeslut. En större möjlighet att vid sådan försäljning kunna återlämnaköpta varor skulle vidare få den praktiskt viktiga effekten att antalet tvisterrörande påstådda fel i varorna skulle minska. Som framgår av Kooperativa förbundets (KF) remissyttrandehar inom konsumentkooperationen tillämpats ett system enligtvilket -med undantag för vissa varugrupper- alla köp är öppna köp med en veckasångerfrist. Av en undersökning som hemförsäljningskommittén lät utföra 1978framgår vidare att konsumenterna även inom den privata detaljhandeln i storutsträckning medges rätt till öppet köp. Systemet med öppet köp har således fått spridning. Kommitténs undersökning visar också att erfarenheterna av denhittillsvarande tillämpningen varit i huvudsak positiva. Det finns därförenligt utskottets mening all anledning att se positivt på en ytterligare ökadanvändning av öppet köp. Av KF:s yttrande framgår att man inom kooperationen varittvungen att undanta vissa varugrupper från rätten till öppet köp. Hit hörunderkläder, baddräkter, peruker och postischer, bijouterier, avklippta tyger,färskvaror och djupfrysta livsmedel samt realisationsvaror. Det nu anfördavisar att en generell lagstiftning om öppet köp skulle behöva förses medbetvdande undantag i fråga om vissa branscher och varor och följaktligen bli LU1981/82:14 10 En lämplig reglering av det öppna köpet bördärför enligt utskottets mening i första hand sökas inom ramen förkonsumentverkets arbete. Som utskottet ovan anfört initierade kommittén ocksåöverläggningar mellan och om rätten tillöppet köp. Av propositionen framgår (s. 21) att det därvid framkommit att detfinns förutsättningar för att nå fram till frivilliga överenskommelser om öppetköp. Som framhålls i propositionen bör dessa överenskommelser kunna utformas såatt olika behov av öppet köp tillgodoses. Mot bakgrund av det anförda delar utskottetdepartementschefens uppfattning att det inte finns någon anledning att nunärmare överväga en lagstiftning om rätt till öppet köp. Utskottet avstyrkerdärför bifall till motion 87. 1. beträffande hemförsäljning attriksdagen antar det i proposition 1981/82:40 framlagda förslaget tillhemförsäljningslag med den ändringen att 1 och 4 §§ erhåller följande somUtskottets förslag betecknade lydel- Regeringens förslag Utskottets förslag Denna lag tillämpas dånäringsidkare vid hembesök eller vid telefonsamtal som utgör led itelefonförsäljning yrkesmässigt säljer lös egendom till konsumenter förhuvudsakligen enskilt bruk. Hembesök föreligger då näringsidkaren söker uppkonsumenten i dennes bostad eller på någon annan plats där konsumenten inteendast för stunden befinner sig. Lagen tillämpas också då en Lagen tillämpas också då närings näringsidkare, under förutsättningar idkare,under de förutsättningar som som anges i första stycket, mot anges iförsta stycket, mot ersättning ersättning åtager sig att utföra fort- åtagersig att utföra fortlöpande löpande tjänster i form av underhåll tjänsteri form av underhåll eller eller tillsyn av egendom, undervis- tillsynav egendom, undervisning ning eller liknande. Lagen tillämpas dock ej, om detpris som konsumenten sammanlagt skall betala understiger . Lagentillämpas inte heller vid försäljning av livsmedel. När avtal ingås vid hembesök, skallnäringsidkaren lämna konsumenten en handling där denne informeras ominnehållet i denna lag. Konsumenten skall skriva under ett exemplar avhandlingen som bekräftelse på att han eller hon har tagit emot den. LU1981/82:14 11 Regeringens förslag Utskottets förslag överlämnas till konsumenten skall vara åtföljd ävenblankett, som denne kan använda för att utöva sin ångerrätt enligt 6 §. När avtal ingås vidtelefonförsäljning, skall näringsidkaren senast tillkonsumenten lämna eller sända en bekräftelse av vad som har avtalats,tillsammans med den handling och den blankett som avses i första stycket. Den handling och den blankett Handlingar och blanketter som som avses i första och andra styckena avsesi första och andra styckena skall överensstämma med formulär skallöverensstämma med formulär som fastställs av regeringen eller den somfastställs av regeringen eller den myndighet som regeringen bestäm- myndighetsom regeringen bestäm mer, mer. 2. beträffande öppet köp att avslår motion 1981/82:87. Närvarande: (), (),(). (), i (s), (), (), (), (), MargotHåkansson (fp), (), (), (),Per Stenmarck (m) och (). Reservation (mom. 2) , ,i , . , och (samtliga s) anser dels att den del av utskottetsyttrande som på s. 9 börjar med "Av KF:s" och på s. 10 slutar med"motion 87" bort ha följande lydelse: Som utskottet ovan anfört initierade kommittén på etttidigt stadium av utredningsarbetet överläggningar mellan ochKöpmannaförbundet i syfte att pröva möjligheten att i fråga om rätten tillöppet köp få till stånd en förhandlingslösning. En sådan lösning har vissafördelar, bl. a. är det lättare vid en frivillig överenskommelse än i enlagstiftning att beakta olika branschsynpunkter och att ta hänsyn till attvissa varugrupper, av t. ex. hälso- och hygieniska skäl, måste undantas frånrätten till öppet köp. LU1981/82:14 12 Självfallet kan dock sådana beaktanden och hänsyn tas ävenvid utformandet av en generell lagstiftning. Förhandlingarna har pågått men har ännu till några resultat. Flera remissinstanser - bl.