bet · G501SkU2 · 1981-12-31 00:00:00 — om avdragsrätt vid inkomstbeskattningen förfackföreningsavgifter I detta betänkande behandlarutskottet två motioner om avdragsrätt vid inkomstbeskattningen förfackföreningsavgifter. 1980/81:416 av () I motionen hemställs att som sin mening gerregeringen till känna vad som i motionen anförts om likvärdig behandling avmedlemsavgiften till arbetsgivarorganisation och fackförening iavdragshänseende. 1980/81:1533 av m. fl. 1 motionen hemställs att beslutar ge regeringentill känna vad som anförs i motionen om avdragsrätt för fackföreningsavgifteroch begära förslag därom. Till den skattskyldigeslevnadskostnader, för vilka avdrag inte medges, räknas enligt punkt 1 avanvisningarna till 20 S kommunalskattelagen (KL) bl. a. avgifter tillföreningar och andra sammanslutningar i vilka den skattskyldige är medlem.Regeln anses innebära att medlemsavgifter inte är avdragsgilla oavsett ommedlemsskapet har samband med inkomstens förvärvande eller inte. är således inte avdragsgill vid taxeringen (RÅ 1937 Fi 349). Föravgift till arbetsgivarförening kan däremot avdrag medges. Som förutsättningför sådan avdragsrätt brukar anges att föreningen i händelse av konflikt ärskyldig att lämna medlem konfliktbidrag. Detta undantag från förbudet motavdrag för medlemsavgifter motiveras med att den avgift som arbetsgivareerlägger kan likställas med premie för försäkring mot förlust i samband medarbetskonflikt. Avdrag har sålunda medgivits för avgift till (RÅ 1913 ref. 147). Denna olikhet i den skattemässigabehandlingen av medlemsavgifter till fackföreningar resp. tillarbetsgivarföreningar måste dock ses i samband med behandlingen av utgåendekonfliktunderstöd. Enligt punkt 8 av anvisningarna till 32 § KL utgör understöd,som vid arbetskonflikt utgått till i konflikten indragen arbetare frånorganisation som han tillhör, inte skattepliktig intäkt. Konfliktunderstöd sommedlem i arbetsgivarförening uppbär anses däremot utgöra skattepliktig intäktför arbetsgivaren. Detallmänna avdragsförbudet för medlemsavgifter omfattar även avgifter 1 1981/82. SkU1981/82:2 2 till olika bransch- och yrkesföreningar, trots attkostnaderna för tjänster från en sådan förening skulle utgöra avdragsgillkostnad i medlems rörelse om tjänsterna utfördes i egen regi. Emellertid ansesi praxis inbetalningar till en förening avdragsgilla när de - trots att debetecknas sorn medlemsavgifter -inte utgör föreningsavgifter i vanlig meningutan ersättning för direkta tjänster åt medlemmen i hans förvärvsverksamhet.Ofta kännetecknas dessa fall av att den avgiftsmottagande föreningen driverrörelse av sådan art att avgiften utgör intäkt i denna. Enligt anvisningarna till 19 S KL utgör influtnamedlemsavgifter inte skattepliktig inkomst för föreningarna. I vissa fall haremellertid, som antytts, även medlemsavgifter eller vad som betecknats somsådana ansetts utgöra skattepliktiga intäkter. Så har skett när föreningendrivit rörelse och avgifterna helt eller praktiskt taget helt utgjort vederlagför tjänster som föreningen i denna rörelse utfört åt medlemmarna. I dessa fallhar avdrag medgivits för medlemsavgifter till föreningen (reciprocitet). , som såväl drivit rörelse som utövat en mera allmän verksamhet tillfromma för medlemmarna, har medlemsavgifterna däremot inte ansetts skattepliktiga,även om rörelsen utgjort den väsentliga delen av verksamheten. I praxis synesalltså reciprocitet mellan skatteplikt och avdragsrätt ha eftersträvats. Ettundantag från denna princip utgör behandlingen av medlemsavgifter tillarbetsgivarföreningar, då sådan förening - trots medlems avdragsrätt för avgift- inte beskattas för influtna medlemsavgifter. Avdragsrätten för medlemsavgifterhar varit föremål för utredning dels av allmänna skattekommitté (PM1.10.1946 med förslag till ändrade regler angående avdragsrätt och skattepliktför medlemsavgifter vid taxeringen), dels av skattelagssakkunniga (PM2.12.1958 angående avdragsrätt vid beskattningen för vissa medlemsavgifter ochbidrag) och dels slutligen av skatteutredning (SOU 1977:91).Motionsyrkanden om avdrag för medlemsavgifter till fackföreningar och även branschorganisationerhar behandlats av åren 1959, 1960, 1963, 1973, 1975. 1976/77 och1978/79. Inte heller dessa förslag har medfört några ändrade regler beträffandeavdragsrätt för medlemsavgifter. allmänna skattekommittéansåg att frågan om den skattemässiga behandlingen av avgifter tillarbetsgivarorganisationer borde lösas på sätt dittills skett i praxis. borde således avdrag medges för erlagda avgifter och beskattning skeförst då bidrag i händelse av arbetskonflikt utbetalades till arbetsgivaren.Eftersom avgifter till fackföreningar och arbetsgivarorganisationer hadelikartad karaktär syntes det SkU1981/82:2 3 kommittén vara mest logiskt om beskattningen skedde efteren och samma princip. Avdrag borde därför medges även förfackföreningsavgifter. Utgående konfliktunderstöd borde å andra sidan varaskattepliktiga. Kommittén anförde i detta sammanhang bl. a. att den avarbetsgivarföreningarna och fackföreningarna bedrivna verksamheten kunde ansestill huvudsaklig del utgöra försäkringsmässig verksamhet. Kommittén föreslogvidare att avdragsrätt skulle föreligga för avgifter till olika bransch- ochyrkesföreningar som hade till huvudsaklig uppgift att främja medlemmarnasekonomiska verksamhet på visst sätt. Något förslag om ändring av föreningarnas beskattninglades inte fram av kommittén. Influtna medlemsavgifter skulle således alltjämtvara skattefria och någon avdragsrätt skulle inte föreligga för utbetaladekonfliktersättningar. Vid remissbehandlingen av skattekommitténs förslagifrågasattes bl. a. om inte genom särskilda föreskrifter garantier borde skapasför att de vid en lagändrings ikraftträdande fonderade medel, vilka redan en gångbeskattats därigenom att medlemmarna vägrats avdrag för dem, inte blev föremålför en förnyad beskattning, när de utbetalades till medlemmarna såsomkonfliktbidrag. Den proposition (1949:173) som lades fram på grundval avkommittéförslaget avvek så till vida från detta att såväl fackföreningar somarbetsgivarföreningar skulle ta upp influtna medlemsavgifter som skattepliktigintäkt. Vid inkomstberäkningen skulle föreningen få avdrag - förutom för deegentliga kostnaderna för föreningsverksamheten - för vad föreningen utbetaladesom konfliktunderstöd samt vad föreningen därutöver avsatte till särskild fondför att tas i anspråk vid framtida konflikttillfällen. Med dessa bestämmelseravsågs att förebygga att obeskattade medel användes för främmande ändamål. (BcU 1949:48) fann en avdragsrätt vidinkomsttaxeringen för medlemsavgifter till föreningar som biträdde sinamedlemmar i deras förvärvsverksamhet principiellt välgrundad och ansåg det varaen angelägenhet av vikt att den bristande likställighet som i avdragshänseendefanns mellan fackföreningar och arbetsgivarföreningar försvann. Utskottetavstyrkte emellertid propositionen med hänvisning främst till att denföreslagna lagstiftningen skulle kunna medföra svårigheter vid den praktiskatillämpningen. Riksdagenföljde utskottet och avslog propositionen. Skattelagssakkimnigas förslaginnebar bl. a. att rörelseidkare skulle få avdrag för medlemsavgifter tillarbetsgivarföreningar, branschorganisationer och , atti inkomstslaget tjänst avdrag skulle medges för avgift tillfastighetsägarförening och att i inkomstslaget tjänst 1* 1981/82. SkU1981/82:2 4 avdrag skulle kunna erhållas endast för avgift tillAdvokatsamfundet. Förslaget föranledde inte lagstiftning. Vederbörandedepartementschef uttalade (prop. 1959:137) att frågan om avdragsrätt förmedlemsavgifter borde underkastas mer ingående överväganden. skatteutredning föreslog isitt slutbetänkande Översyn av skattesystemet (SOU 1977:91) att medlemsavgifttill fackförening skulle vara avdragsgill vid taxeringen. Avdraget skulle dockbegränsas till 5(av den erlagda avgiften och vara maximerat till 300 kr.per år. Som främsta skäl för avdragsrätt. anfördeskatteutredningen, hade i olika sammanhang åberopats att det var fråga om enutgift som hade direkt samband med tjänst samt att medlemmar i fackföreningarborde behandlas på samma sätt såvitt gäller avdragsrätt för medlemsavgifter sommedlemmar i arbetsgivarföreningar. övervägde om föreningarna skullebeskattas för influtna avgifter. Enligt utredningen skulle emellertid en sådanbeskattning, även om föreningarna medgavs avdrag för utbetaldakonfliktersättningar och för fonderingar för detta ändamål, kunna - särskiltför fackföreningarna -leda till ekonomiska svårigheter. ansågdärför att avdragsrätt för medlemsavgifter till fackföreningar inte bordemedföra, beskattning av avgifterna hos föreningen. Beträffande den skattemässiga behandlingen avkonfliktbidrag fann utredningen en beskattning av dessa kunna leda till olikaproblem. Sålunda skulle det inom de flesta fackföreningar komma att finnas tvåtyper av konfliktfonder, dels "gamla"" fonder som byggts upp avbeskattade medel, dels "nya"" fonder som byggts upp avobeskattade medel. Vid beskattning av alla konfliktbidrag skulle bidrag frångamla fonder komma att beskattas två gånger. Denna dubbla beskattning skullekunna undvikas genom särskilda övergångsregler av innebörd att bidrag frångamla fonder blev skattefria. Med hänsyn till de mycket svåra praktiska problemsom enligt utredningen kunde antas uppkoinma vid ett system med tlubbla fonderborde enligt utredningen konfliktbidragen även i fortsättningen undantas fränbeskattning. Departementspromemorian Ds B 1980:3 1 en inom budgetdepartementetutarbetad promemoria (Ds B 1980:3) har föreslagits att avdrag inte i något fallskall medges för medlemsavgifter till arbetsgivarföreningar, medan å andrasidan konfliktersättning, som vid arbetskonflikt utgått från sådan förening,inte skall räknas som skattepliktig intäkt. Avpromemorian framgår att () är SkU1981/82:2 5 huvudorganisation för 37 arbetsgivarförbuiid som vidutgången av hade sammanlagt 35 800 medlemmar. Dessa medlemmar hade vidsamma tid 1 335 064 anställda. Varje enskild arbetsgivare som inträder sommedlem i ett av förbunden blir delägare i SAF och har att erläggaavgifter såväl till sitt förbund som till SAF. Enligt stadgarna åligger det SAF att vid arbetskonfliktlämna delägare i föreningen ersättning för skada. De till SAF anslutnaförbunden lämnar däremot inte sina medlemmar sådant understöd. har SAF utbetalat sammanlagt 258 milj. kr. Delägarna i SAF betalar avgifter till föreningen iförhållande till de anställdas löner. uttogs sålunda delägaravgiftermed av lönesumma för arbetare och av motsvarandelönesumma för övriga anställda. Totalt uppgick årsavgifterna 1978 till ca 190milj. Den del av influtna årsavgifter som inte används för SAF:s löpandeutgifter tillförs en särskild "försäkringsfond"". Denna fondanvänds för att betala ut ersättning till delägare som gör förluster till följdav arbetskonflikter. Fonden uppgick vid utgången av till I 019 milj.kr. För varje delägare i SAF skall fastställas ett s.k. ansvarighetsbelopp motsvarande av lönesumman under föregående år.Delägaren har att avlämna en garantiförbindelse att. utöver årsavgift, tillföreningen eller order inbetala en summa soin motsvarar hansansvarighetsbelopp. Delägarnas ansvarighetsbelopp bildar tillsammansföreningens s. k, garantifond. då så erfordras för utgivande avkonfliktersättning. uppsägas till betalning efter beslut av föreningens fullmäktige.SAF:s garantifond uppgick vid utgången av till I 457 rnilj. Förbundsavgifterna, som utgår vid sidan av årsavgifternatill SAF. varierar i storlek mellan de olika förbunden. Åven dessa avgifterbaseras i allmänhet pä medlemmarnas lönekostnader. Totalt uppgickförbundsavgifterna till omkring 140 milj. kr. Dessa avgifter svaradehärigenom för av det sammanlagda avgiftsuttaget (omkring 330 milj,kr.) inom SAF och dess förbund. Det inbördes storleksförhållandet mellan å enasidan förbundsavgifterna och å andra sidan delägaravgifterna har enligt uppgiftvarit i stort sett . synes i genomsnitt avtill SAF influtna delägaravgifter ha använts för konfliktändamål. Tillkonfliktändamål har härvid ansetts gå inte bara utbetalda konfliklersättningarutan också det överskott av SAF:s verksamhet som lagts till dens, k.försäkringsfonden. Förbundsavgifterna har å andra sidan inte till någon delanvänts för konfliktändamål. Även dessa avgifter bör beaktas vid bedömningen avhur stor del av erlagda medlemsavgifter som varit avsedda att bereda de tillSAF anslutna företagen ersättning vid arbetskonflikt. Tas hänsyn jämväl tillförbundsavgifterna kan andelen, som använts förkonfliktändamål, uppskattas till , SkU1981/82:2 6 () bildades för att tillgodosebehovet av samordning av de statsägda företagens uppträdande somarbetsgivarparter. SFO har enligt stadgarna bl. a, att lämna medlemersättning på grund av arbetskonflikt. För detta ändamål bildas enkonfliktfond. Medlemsavgifterna utgår i förhållande till de anställdas löner.Under år 1978 uttogs avgifter med sammanlagt 9.5 milj, kr. Liksom inom SAFfastställs för varje medlem ett ansvarsbelopp motsvarande högst avmedlemmens lönesumma för närmast föregående år. Medlemmarnas sammanlagdaansvarsbelopp bildar tillsammans förbundets s. k, garantifond. erhåller medlem ersättning genom ianspråktagande avkonfliktfonden och garantifonden. Endast mindre belopp synes dock ha utbetalatsi konfliktersättning. En rad arbetsgivarorganisationer är verksamma inom denenskilda sektorn, den kooperativa sektorn och inom folkrörelserna. I allmänhettorde dessa föreningar använda endast en obetydlig del av influtna medlemsavgifterför konfliktändamål. Enligt stadgarna torde dock medlemmarna ofta ha rätt tillsådan ersättning, I departementspromemoriandiskuteras två möjligheter att uppnå likformighet i den skattemässigabehandlingen av medlemsavgifter till fackföreningar och arbetsgivarföreningar.Därvid anförs bl, a, följande. En lösning vore att. vad gällerarbetsgivarorganisationernas medlemmar, behålla skatteplikten för uppburetkonfliktunderstöd men å andra sidan medge avdrag endast för den del avmedlemsavgiften som används för konfliktändamål. Den del av avgiften som avseratt täcka kostnaderna för föreningens övriga verksamhet skulle således kommaatt bli beskattad genom att inte vara avdragsgill. En lösning av detta slagförhindrar också att obeskattade medel används för ändamål som är ovidkommandeför den försäkringsmässiga verksamhet som motiverat avdragsrätten. Ett problem i sammanhanget utgör det förhållandet att denandel av medlemsavgiften som är tillgänglig för konfliktändamål är högst olikainom de olika organisationerna. En undersökning beträffande SAF och dessmedlemsförbund visar att i genomsnitt av de totala avgifterna använts förkonflikter-sättningar/konfliktlondsavsättningar. Andra föreningar haremellertid inga eller så gott som inga konfliktfonder. Den andel av avgifternasom är tillgänglig för konfliktändamål är också olika . Avpraktiska skäl borde avdraget bestämmas till samma andel av erlagda avgifteroberoende av föreningstillhörighet. En sådan schablonregel skulle dockinbegripa även avgifter till de arbetsgivarföreningar vilkas avgifter f. n.icke är avdragsgilla. Mot bakgrund av dessa omständigheter är det knappastmöjligt att fastställa avdragets storlek schablonmässigt till viss bråkdel avden erlagda medlemsavgiften. 1 stället torde man få införa en regel som tarhänsyn till förhållandena i det enskilda fallet. En bestämmelse av innebörd attavdrag medges medlem i arbetsgivarförening med så stor del av erlagd avgift somav den ifrågavarande föreningen kan anses användas för konfliktändamål. skullesannolikt bli mycket svartillämpad. Ett sådant system förutsätter nämligen attorganisationerna lämnar sina medlemmar uppgift om SkU1981/82:2 7 Beräkningen av detta andelstal kan inrymmavissa problem och måste i vart fall kontrolleras. En annan metod att åstadkomma en likställdhet i denskattemässiga behandlingen är att för avgifter till arbetsgivarföreningar heltenkelt införa samma regelsystem som gäller för avgifter till fackföreningar.Detta innebär att avdrag vägras för erlagda medlemsavgifter medan uppburetkonfliktunderstöd blir skattefritt. En regel av angivet slag tillgodosergivetvis i hög grad önskemålet om samordning av avdragsrätt och skatteplikt förbelopp som betalas till och från arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer.Vidare bortfaller problemet hur man undviker att obeskattade medel används förändamål som är för föreningen som sådan ovidkommande. Framför allt äremellertid regeln från taxeringssynpunkt synnerligen enkel och lättillämpad.Avdragsförbudet kommer sålunda att gälla avgifter till såväl fackföreningar somarbetsgivarföreningar och alldeles oavsett om och i vilken utsträckningföreningarna lämnar sina medlemmar konfliktbidrag i händelse av strejk ellerlockout. De övergångsproblem som en generellskattefrihet för konfliktbidrag skulle innebära genom att det inomarbetsgivarföreningar, vilkas avgifter ansetts avdragsgilla vid medlemmarnastaxeringar, skulle finnas fonder som byggts upp av obeskattade medel, och därutgående bidrag således skulle komma att bli helt obeskattade, utgör enligtpromemorian inte skäl att ha ett system med dubbla fonder. Detta motiveras bl.a. med att fonder uppbyggda av obeskattade medel främst finns hos SAF.Medlemsavgifter till arbetsgivarorganisationer vid sidan av SAF har i allmänhetinte ansetts avdragsgilla vid medlemmarnas taxering och i detta fall ter sig enbeskattning av uppburna konfliktbidrag som direkt omotiverad. Slutligenunderstryks att inga konfliktfonder är uppbyggda helt av medlemsavgifter. Avgifter till föreningar ochsammanslutningar räknas enligt gällande rätt till levnadskostnader för vilkaavdrag inte medges vid taxeringen. För medlemsavgifter till arbetsgivarföreningmedges dock avdrag under förutsättning att föreningen i händelse av konfliktär skyldig lämna medlem konfliktbidrag. Avgiften anses i detta fall likställdmed premie för försäkring mot förlust i samband med arbetskonflikt. Till föreningar influtna medlemsavgifter är att hänföratill icke skattepliktig inkomst. Arbetsgivarföreningar beskattas-trots medlemsrätt till avdrag för avgift - inte för influtna medlemsavgifter. Understöd som vid konflikt utgått till en i konfliktenindragen arbetare från organisation som han tillhör utgör inte skattepliktigintäkt. Konfliktunderstöd som medlem i arbetsgivarförening uppbär utgördäremot skattepliktig intäkt i rörelse. Av det anförda framgår att förbudet mot avdrag förfackföreningsavgifter kompenseras av skattefrihet för konfliktbidrag, medanavdragsrätten för SkU1981/82:2 8 avgifter till arbetsgivarorganisationer är avsedd attuppvägas av att konfliktersättningarna är skattepliktiga. Frågan om arbetsgivar- och arbetstagarorganisationersbehandling i beskattningshänseende har - som framgår av den i inledningen tilldetta betänkande lämnade redogörelsen - uppmärksammats under en lång följd avår. Den gällande ordningen har stundom kritiserats med hänvisning bl. a. till att kombinationen avdragsrätt för avgifter ochskatteplikt för konfliktbidrag i praktiken ställer sig förmånligare än förbudmot avdrag för, avgifter kombinerat med skattefrihet för konfliktersättningar.Som skäl härför har åberopats att endast en del av de inflytande avgifternaanvänds för konfliktändamål och att således en arbetsgivarorganisation helteller delvis finansierar även den del av verksamheten som avser annat änersättningar eller fonderingar för konfliktändamål med obeskattade medel. Utskottet kan biträda den av motionärerna framförda uppfattningenatt enligt gällande bestämmelser den rent skattemässiga behandlingen avmedlemsavgifter resp. konfliktersättningar är förmånligare förarbetsgivarorganisationer och deras medlemmar än för fackföreningar och derasmedlemmar. Att den nuvarande ordningen innebär ett problem bevisas därav attinte mindre än fyra utredningar lagt fram förslag i syfte att söka undanröjaden nuvarande skillnaden i den skattemässiga behandlingen av de olikaavgifterna men att inte något av dessa förslag ännu föranlett lagstiftning. Det senaste förslaget (Ds B 1980:3), som innebär att sammaregelsystem skall gälla för avgifter till arbetsgivarföreningar som föravgifter till fackföreningar (dvs. generellt förbud mot avdrag för avgifter ochskattefrihet för konfliktbidrag), har vid remissbehandlingen kritiserats av bl,a. representanter för såväl arbetsgivare som arbetstagare. Frånarbetsgivarhåll har därvid gjorts gällande bl. a. att frågan inte kan avgörasmed utgångspunkt uteslutande i skattemässiga bedömningar. Hänsyn måste tasockså till de många förmåner i form av bl. a. bidrag från staten som undersenare år kommit fackföreningarna till del. har vidremissbehandlingen av departementspromemorian framhållit att medlemsavgiftertill arbetsgivarorganisationer kan antas vara avsedda att täcka utgifter-förutom för konfliktersättningar -, kostnader för bl. a. utbildningsverksamhet,förhandlingsverksamhet och allmän policyverksamhet. Utgifter för vissa av dessaändamål är - menar verket - av sådan art att de enligt nuvaranderörelsebeskattningsprinciper är att anse som avdragsgilla omkostnader i denskattskyldiges verksamhet i de fall denne direkt bestrider dessa kostnader. har tidigare uttalat att skillnaden i denskattemässiga behandlingen av avgifter till fackföreningar och till vissaarbetsgivarorganisationer är otillfredsställande och bör undanröjas. Utskottet vidhåller denna uppfattning och förutsätter attriksdagen kommer att föreläggas en proposition i ämnet. SkU1981/82:2 9 Utskottet är medvetet om att enavdragsrätt för fackföreningsavgifter som tillgodoser såväl arbetstagarnas som arbetsgivarnas intressen är praktiskt svår att genomföra. Innan tar slutlig ställning till frågan börenligt utskottets mening regeringen lämna en fullständig redovisning och kartläggning bl. a. av de konfliktbidrag som betalas ut av fackföreningar och arbetsgivarorganisationer och storleken av dessa i förhållande till de sammanlagda medlemsavgifterna. Måletinåste vara att åstadkomma ett så neutralt system som möjligt. Vad utskottet anfört bör ges regeringen till känna.Härigenom får motionerna anses besvarade. att med anledning avmotionerna 1980/81:416 och 1980/81:1533 ger regeringen till känna vadutskottet anfört. Närvarande: (). (), ValterKristenson (s), ()*, ()*, förste vice talmannenIngegerd (), i (s), (). HagarNormark (s)*, (), (), (),()*, ()* och (). * Ej närvarande vid betänkandets justering.