bet · G501SkU39 · 1981-12-31 00:00:00 — om fastighetsbeskattningen m. m. I betänkandet behandlar utskottetmotioner om fastighetsbeskattning m. m. 1981/82:167 av () I motionen yrkas att uttalar att tomter, somutarrenderas , skall åsättas fastighetstaxeringsvärde i relationtill det marknadsvärde som framräknas med hjälp av en avkastningskalkyl jämliktfastighetstaxeringslagens 5 kap. 5 §. 1981/82:502 av m. fl. I motionen yrkas att hos regeringen begär att enutredning tillsätts med uppgift att pröva förutsättningarna för enavkastningsvärdering vid fasfighetstaxering av jordbruksfastighet. 1981/82:504 av () I motionen yrkas att hos regeringen begär enändring av nuvarande skatteregler så att ökat energisparande belönas. 1981/82:510 av m. fl. I motionen yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande en utredning omförenklade fastighetstaxeringsregler. 1981/82:710 av () I mofionen yrkas att beslutar att bestämmelsernai 16 kap. fasfighetstaxeringslagen ändras så att ny taxering kan ske omskogsbruksvärdet ändrats med en femtedel, dock , eller omvärdeförändringen uppgår till . 1981/82:900 av () och () I mofionen yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om en justering av det skattefriabeloppet vid stuguthyrning. 1981/82:913 av () och . () I mofionen yrkas att hos regeringen begärförslag fill nya regler för beskattning av vattenkraftsanläggningar. 1981/82:1189 av () I motionen yrkas att hos regeringen begärskyndsam översyn av nuvarande regler vid fastighetsbeskattning så att deboende skall rättvist 1 1981/82. SkU1981/82:39 2 beskattas för det brukarvärde bostäderna har, oberoende avägar- eller boendeform. 1981/82:2027 av m. fl. I motionen yrkas- med hänvisning till motion 1981/82:2018avsnittet Fritid i frihet - att som sin mening ger regeringen tillkänna att uthyrning av enskilt ägda fritidshus skall stimuleras genom minskadbeskattning. Gällande bestämmelser, tidigare behandling m. m. antog nyaregler för allmän fastighetstaxering (prop. 1979/80:40, SkU 7, SFS1979:1152-1155). Den nya lagstiftningen innebär betydande formella ändringar.Dessa vidtogs främst för att anpassa regelsystemet till den nyaregeringsformens krav. De materiella reglerna lämnades däremot i sina huvuddragoförändrade. De grundläggande reglerna om fastighetstaxering finnsnumera i en särskild fastighetstaxeringslag (FTL) som kompletteras avverkställighetsanvisningar utfärdade av regeringen eller (). FTL har genom riksdagsbeslut kompletterats med reglerom taxering av industrifasfighet samt vatten- och värmekraftsanläggningar(prop. 1979/80:86, SkU 46, SFS 1980:149 och 150). Vidare har villaschablonenm. 1980/81:42, SkU 11, SFS 1980:1054-1058 och 1962) och reglerna ombl. a. inkomstbeskattning av ägare fill s. k. specialbyggnader (prop:1980/81:61, SkU 17, SFS 1981:956-966) ändrats. slutligen har riksdagenantagit regler om särskild fastighetstaxering och om besvär över sådan taxeringoch allmän fastighetstaxering (prop. 1980/81:111, SkU 42, SFS 1981:280-282 samtprop. 1981/82:19, SkU 17, SFS 1981:1119-1121). Fastighetstaxeringen hade ursprungligen som enda syfte attge underlag för den särskilda kommunala fastighetsbeskattningen, som nubetecknas garantibeskattning. har fastighetstaxeringen och de uppgiftersom inhämtas vid denna taxering fått allt större betydelse också för andraregler inom skattelagstiftningen liksom inom andra rättsområden. Som exempel i det sistnämnda avseendet kan nämnas attuppgifter om fastigheter spelar en ökande roll inom samhällsplaneringen. Deuppgifter som i stor mängd samlas in vid fasfighetstaxeringen har sedan 1970års allmänna fastighetstaxering bearbetats ADB-mässigt och förts in i ettfastighetstaxeringsregister. Fastighetstaxeringen har också stor betydelse förgarantibeskattningen. Denna innebär i princip att varje kommun skall garanterasatt en inkomst som fr. o. m. taxering motsvarar avtaxeringsvärdet av de skattepliktiga fasfigheterna i kommunen beskattas där.Garanfibeskattning-en ger en merinkomst för kommunen endast om den är effektiv.Det är den SkU1981/82:39 3 om det s. k. procentavdraget inte kan eller endast delviskan utnyttjas samt om garantibeloppet helt eller delvis kvarstår trotsgrundavdrag. Även andra delar av skattelagstiftningen är beroende avresultatet från fastighetstaxeringen. I detta sammanhang kan främst nämnas denschablonmässiga inkomstbeskattningen av en- och tvåfamiljsfastigheter samtfastigheter som tillhör allmännyttiga bostadsföretag ochbostadsrättsföreningar. Uppgifter om värden kommer också till användning t. ex.vid bestämmande av underlag för byggnadsavskrivningar,realisafionsvinstbeskattning och fördelning av inkomst av fastighet mellanolika kommuner samt vid beräkning av förmögenhetsskatt, arvs- och gåvoskatt,stämpelskatt och skogsvårdsavgift. Beslut om fastighets beskattningsnatur harockså avgörande betydelse för till vilken förvärvskälla inkomsterna frånfastigheten skall föras. Även utanför beskattningen har rättsverkningar knutitstill taxeringsvärdena och andra uppgifter från fastighetstaxeringen. Här kan nämnasanvändningen i samband med olika kapital- och fonderingsregler, jordförvärvs-och jordhävdslagstiftningen samt förköpslagen (1967:868). Enligt FTL utgör marknadsvärdet denallmänna värderingsgrunden vid taxeringen. Marknadsvärdet skall därvid vara detpris taxeringsenheten sannolikt betingar vid en försäljning på den allmännamarknaden. I den proposition (1979/80:40) som innehöll förslaget tillFTL uttalade statsrådet i fråga om allmän värderingsgrund vidfastighetstaxeringen bl. Jag vill i det sammanhangetframhålla att frågan om värderingsgrund diskuterades ingående i förarbetenatill ändringarna i fastighetstaxeringsreglerna till taxering (SOU1973:4 och prop. beslutade då att den gällanderegeln om att marknadsvärdet skall vara värderingsgrund alltjämt skall gälla(SkU 1973:70). Någon anledning att nu föreslå någon ändring i dennagrundprincip anser jag inte föreligga. I det sammanhanget vill jag emellertid i korthet ta uppden ibland framförda uppfattningen att avkastningsvärden genomsnittligt ärlägre än marknadsvärden. Avkastningsvärdet definieras som det sammanlagdanuvärdet av vid värdetidpunkten mest sannolika framtida nettoavkastningar.Värdet kan betecknas som ett objektivt avkastningsvärde om man vid beräkningenutgår från ett driftprogram och en räntefot, som är normal för den aktuellafastighetstypen i trakten. Väljs förutsättningarna med hänsyn till en bestämdperson, vanligen fastighetsägaren, kan värdet kallas ett subjekfivtavkastningsvärde. Om man skulle utgå från ett avkastningsvärde i stället förett marknadsvärde får detta förutsättas vara ett objekfivt avkastningsvärde.Det synes ej omöjligt att uppskatta en normal åriig nettoavkastning vidvarierande produktions- och brukningsförhållanden. Det svåra avgörandet blirvilken kapitaliseringsränta som skall väljas och detta avgör helt omavkastningsvärdenivån eller marknadsvärdenivån skall bli högst. 1* 1981/82. SkU1981/82:39 4 Jord- och skogsbruksfastigheter harunder senare år uppvisat en värdestegring som klart överstiger inflationendvs. de har i hög grad varit realvärdesäkra. Den reala förräntning som kunnaterhållas vid alternativa placeringar synes under senaste årtiondet knappast haöverstigit . Vid ett förräntningskrav av denna storieksordning tordenuvarande marknadsvärdenivå inte framstå som oskäligt hög. Innan de problemsom en övergång fill taxering med utgångspunkt i åriig nettoavkastning ochskälig förräntning medför har blivit föremål för en grundlig utredning är jaginte beredd att förelä ett frångående av marknadsvärdet som grund förtaxeringsvärdet. Även markområden som är låsta avlångtidskontrakt skall enligt huvudregeln värderas med utgångspunkt imarknadsvärdet. I fråga om detta slag av tillgångar gäller emellerfid i vissafall särskilda regler om kapitalskattelättnader. Regler om kapitalskattelättnader för företagsförmögenhetinfördes första gången . Dessa ersattes med nya bestämmelser 1974 och 1977.Reglerna innebär att det enligt särskilda föreskrifter framräknadesubstansvärdet av förmögenhet som lagts ned i jordbruk eller rörelse fårreduceras till av det värde varmed tillgångarna överstiger beloppet avskulder och andra avgående poster. För att förhindra att lättnadsreglernaskulle stimulera till passivt ägande i jordbruksfasfigheter och till annanspekulation i fastigheter gällde ursprungligen en spärregel. Innebörden avdenna var att det skattepliktiga förmögenhetsvärdet av förvärvskällan inte ficktas upp till ett lägre belopp än som motsvarade värdet av jordbruk, skog ochbyggnader minskat med de skulder som belöpte på dessa tillgångar. beslutade vissa ändringar iförmögenhets-, arvs- och gåvobeskattningen i syfte att anpassa reglerna fill dehöjningar av taxeringsvärdena som skedde vid allmännafastighetstaxering (prop. 1980/81:193, SkU 61, SFS 1981: 634 och 635). Beslutetinnebar att spärregeln slopades. Slopandet kompletterades med en bestämmelseatt som tillgångar i rörelse endast skall räknas sådana bostadsbyggnader somanvänds som personalbostäder. Vidare bestämdes att vissa fastigheter - trotsatt de inte utgör rörelsefillgångar i skatterättslig mening - skall anses somen särskild förvärvskälla inom inkomstslaget rörelse och således få behandlasenligt reglerna för företagsförmögenhet. Som förvärvskälla i rörelse skall enligt riksdagsbeslutetunder vissa förutsättningar anses också byggnader och mark, som är belägna påviss ort och som av fastighetsägaren regelbundet och i viss omfattning hyrs utför fritidsändamål till annan än närstående. Sådana tillgångar kan såledesvärderas enligt de bestämmelser som gäller i fråga om företagsförmögenhet.Bakgrunden till denna bestämmelse är att utarrenderade tomter på en jordbruksfastighetenligt en tvingande regel i FTL skall brytas ut och åsättas beskattningsnaturenannan fastighet och att man i dessa - liksom i många fall SkU1981/82:39 5 där uthyrningsstugorna redan tidigare utgjortsjälvständiga enheter - kunnat förutse mycket betydande höjningar avtaxeringsvärdena. I samband med behandling våren 1981av en proposition om besvärsregler vid allmän fastighetstaxering prövadeutskottet med anledning av mofionér och skrivelser också frågor om vissainredningsmaterials (bl. a, treglasfönster och trä) inverkan på en fasfighetstaxeringsvärde (SkU 1980/81:42). Utskottet menade att taxeringsvärdetsjälvfallet påverkas av alla faktorer som är ägnade att höja eller sänkaprisnivån och anförde bl. ------- Fasfighetens standard utgör naturligtvis enbetydelsefull sådan faktor.God isolering, värdebeständiga inredningsdetaljer o. d. höjer således värdenivån och bör enligt utskottets mening göra det. Det kan inte anses rimligt att ett hus med treglasfönster skall åsättas samma värde som ett hus utan sådan isolering enbart av den anledningen att en bättre isolering av energipolifiska skäl är önskvärd. Med ett sådant resonemang skulle man med samma fog kunna göra gällande att ett vinterbonat hus skall ha samma värde som ett icke vinterbonat. De riktvärden som kritiseras i mofionerna och skrivelsentas fram av värderingsexpertis i samverkan med fastighetstaxeringsnämnderna ochallmänheten. De bygger normalt på de bästa utredningar om fastigheternasmarknadsvärden som går att få fram som underlag för värderingen. Naturiigtviskan oriktiga beräkningar förekomma. Av den anledningen har riktvärdenameddelats i anvisningsform och inte i form av bindande föreskrifter. Betydelsenav trä och andra inredningsdetaljer som värdefaktorer vid fastighetstaxeringenfår naturligtvis inte överdrivas. Genom att riktvärdena meddelas i anvisningsformär fastighetstaxeringsinstanserna oförhindrade att i varje enskilt ärende ellermål pröva riktigheten av anvisningen och avgöra om den skall fillämpas ellerfrångås. Härtill kommer att den skattskyldige har möjlighet att i deklarationenange om exempelvis trätak eller trägolv inte håller normal standard och därförinte bör föranleda högre poäng. Utskottet framhöll också att detvar medvetet om att krifik kunde riktas mot enskildheter i det nya systemet ochatt det kunde finnas anledning att göra ändringar i förenklande syfte sedanerfarenhet vunnits av den praktiska tillämpningen. Vattenfallsfastigheter skall enligtriksdagsbeslut (prop. 1979/80:40, SkU 17, SFS 1979:1152-1155) taxerasenligt en avkastningsmetod. Denna bygger på en kapitalisering av den framtidaproduktionens nettovärde. Totalvärdet av en nybyggd anläggning beräknas så attenhetens s. k. taxeringseffekt, varmed förstås dess på föreskrivet sättberäknade effekt i kilowatt, multipliceras med ett riktvärde som bestäms medhänsyn till kraft- SkU1981/82:39 6 Enhetens markvärde utgör skillnadenmellan totalvärdet och av kostnaderna för att uppföra en anläggning(återanskaff-ningskostnaden). Värmekraftsanläggningar värderas enligtproduktionskostnadsmetoden, dvs. med utgångspunkt i anläggningskostnaderna.Värderingen genomförs härvid i två steg. Först bestäms en anläggningsåteranskaffningskostnad och därefter nedräknas denna till ett tekniskt nuvärdemed hänsyn till anläggningens ålder och beskaffenhet. En strikt värdering av vattenkraften enligt enavkastningsmetod och av värmekraften enligt en produktionskostnadsmetod skulleleda till att de samlade elkraftstillgångarna åsattes ett för högt värde. Föratt skapa en rimlig nivå när det gäller värderingen av de samladeelkraftstillgångarna antog en jämkningsregel (prop.1979/80:86, SkU 46, SFS 1980:149 och 150). Denna innebär att vattenkraftensavkastningsvärde skall justeras med hjälp av en omräkningsfaktor så, att detsammanlagda värdet av vattenkraften och värmekraften motsvarar detavkastningsvärde som erhålls om landets samlade krafttillgångar värderas medledning av gällande ehariffer. För att tillförsäkra vattenkraftskommunerna enmed hänsyn fill vattenkraftsanläggningarnas lönsamhet skälig andel av detsamlade värdet av vattenkraftsanläggningarna antog enbestämmelse av innebörd att man vid fördelningen av det kapitaliseradeavkastningsvärdet av den samlade elkraften i landet på vattenkraft ochvärmekraft skall lägga lägst på vattenkraften. beslutade i enlighet medett regeringsförslag ändringar av vissa skatteregler medhänsyn bl. a. till de höjda taxeringsvärdena som väntades vid 1981 årsfastighetstaxering (prop. 1980/81:42, SkU 11, SFS 1980:1054-1058 och 1962).Förslaget avsåg bl. a. sänkning av reparfi-tionstalet från 2 till 1,5. I sambandmed behandlingen av detta förslag prövade skatteutskottet en socialdemokratiskparfimotion i vilken motionärerna - med åberopande av besluttidigare avseende vattenkraftsanläggningarna - yrkade attrepartitionstalet för sådana anläggningar även i fortsättningen skulle utgöra2. framhöll med anledning härav att denvärderingsmetod som vid fastighetstaxering skulle användas i fråga omvattenkraftsanläggningar med all sannolikhet skulle komma att medföra fördelartotalt sett - jämfört med fastighetstaxering - för såvälvattenkraftsanläggningarna som berörda kommuner, och detta även med denföreslagna sänkningen av repartitionstalet. Utskottet hänvisade också till attfastighetstaxeringskommittén i sitt betänkande (SOU 1979:81) med förslag tilländrade regler för taxering av bl. a. vattenkraftsanläggningar uttalat att detinte kunde uteslutas att taxeringsvärdehöjningarna i enstaka fall kunde bli avden storleksordningen att det var motiverat att under en övergångstid införavissa begränsningar i de verkningar som höjningarna medförde i fråga omgarantibeskattningen. Det kunde enligt utskottet förutsättas att kommittén SkU1981/82:39 7 skulle uppmärksamma den nya garanfiskattens effekter påvattenkraftsanläggningarnas taxering och föreslå de justeringar avbestämmelserna som kunde anses motiverade. Mot utskottets beslut reserverade sig (s). Nytaxeringsgrunder vid särskild fastighetstaxering antog nyaregler om särskild fasfighetstaxering (prop. 1981/82:19, SkU 17, SFS 1981:1119-1121). De nya bestämmelserna innebär i huvudsak en samordning av de reglersom tidigare gällt enligt kommunalskattelagen (1928:370) och taxeringslagen(1956:623). Särskild fastighetstaxering skall även i fortsättningen ske varjeår mellan de allmänna fasfighetstaxeringarna. Nytaxeringsgrunderna som tidigare fanns ikommunalskattelagen har förts över fill FTL med vissa redaktionella ändringar.De beloppsmässiga spärregler som är knutna till vissa av nytaxeringsgrundernahar justerats något. Minimibeloppet, , har höjts fill . beloppsregel som främst berör villafastigheter har också införts. Nytaxering skall sålunda alltid ske om småhusets eller tomtmarkens fysiskabeskaffenhet ändrats så att värdet bör höjas eller sänkas med minst 100 000 kr.Ytterligare en nyhet är att man vid nytaxeringsprövningen skall väga sammanalla förändringar som en fastighet berörts av, även om de faller inom ohkanytaxeringsgrunder. Kvittning av värdehöjande och värdesänkande förändringarkommer därför att kunna ske i större utsträckning . Den s. k.femtedelsregeln - som innebär att nytaxering skall ske när en taxeringsenhetsvärde genom förändring av enhetens fysiska beskaffenhet förändrats så atttaxeringsvärdet bör sänkas eller höjas med minst en femtedel - kvarståroförändrad. Vid remissbehandUngen av fasfighetstaxeringskommitténsbetänkande (Ds B 1981:5) Särskild fasfighetstaxering, som låg till grund förriksdagsbeslutet och som i fråga om nytaxeringsgrunderna var enigt,gjorde () gällande att femtedelsregeln bordetillämpas särskilt för skogsbruksvärdet och att värdeförändringar som uppgickfill . alltid skulle utgöra grund för nytaxering av skogsvärdet. Någotförslag i enlighet med LRF:s yrkande förelades inte . Inkomstberäkningen av en- ochtvåfamiljsfasfigheter sker i allmänhet enligt en schablonmetod. Denna metodinnebär att man som intäkt endast skall redovisa en viss procent avfastighetens taxeringsvärde enligt en progressiv skala. Från detta beloppmedges avdrag för ränteutgifter och SkU1981/82:39 8 För den som själv är bosatt påfastigheten tillkommer dessutom ett s. k. extra avdrag på högst . Schablonmetoden skall användas om fastigheten uteslutandeutnyttjas såsom bostad åt ägaren - stadigvarande eller som sommarnöje - ellerockså som stadigvarande bostad åt annan. Om fastigheten brukar användas ävenför annat ändamål, t. ex. uthyrning åt sommargäster, blir schablonreglernatillämpliga endast om bruttointäkterna härav uppgår fill mindre betydandebelopp. Om de årliga intäkterna av denna uthyrning översfiger . ochockså överstiger av fasfighetens taxeringsvärde, skall inkomstberäkningenske enligt de vanliga regler som gäller för hyresfasfigheter, vilket bl. a.innebär att de faktiska intäkterna - dvs. erhållna hyror m. m. och hyresvärdetför den egna bostaden - skall redovisas och att avdrag medges för samtligaomkostnader för fastigheten. fastställdes av i maj1980 (prop. 1979/80:137, SkU 50, SFS 1980:269). I samband därmed väcktes avrepresentanter för m en motion med yrkande att beloppsgränsen skullefastställas fill . I en annan motion undertecknad av m-, c- ochfp-ledamöter yrkades en väsentlig höjning av beloppsgränsen. Motionernaavstyrktes enhälligt av skatteutskottet, som anförde bl. Till grund för nuvarande reglerligger uppfattningen att merinkomster genom uthyrning till sommargäster skallbeskattas om uthyrningen sker regelbundet och inte är av alltför obetydligomfattning. Som skäl härför har bl. a. åberopats att sådan uthyrning oftast haren mer rörelsemässig prägel än uthyrning fill stadigvarande bostad. I dettasammanhang har också beaktats att ägare till jordbruksfastigheter ochflerfamiljshus alltid beskattas även för intäkt genom uthyrning av sommarnöjen,och att en obegränsad skattefrihet för sådan verksamhet då det gäller villorinte skulle överensstämma med kravet på en rättvis beskattning. Neutralitet mellan olika boendeformer I proposition 1980/81:42 medförslag om ändrade regler för villabeskattningen m. m. års allmännafastighetstaxering uttalade vederbörande statsråd bl. a. att strävandena attsöka upprätthålla neutralitet i kostnadshänseende mellan olika boendeformerkunde komma att kräva en samordning med åtgärder på andra områden änbeskattningens och att han för sin del ansåg åtskilligt tala för att en mergrundläggande omprövning av villabeskattningen skedde för framtiden, där hänsynkunde tas till de ändrade förutsättningar som rådde på detta område. I sju av de motioner utskottetbehandlar i detta betänkande yrkar mofionärerna ändringar i bestämmelserna omfastighetstaxering. StigJosefson m. fl. (c) begär i motion 502 en utredning med uppgift att SkU 1981/82:39 9 prövaförutsättningarna för en avkastningsvärdering vid taxering av jordbruksfastighet.Rune () anser att tomter som utarrenderats bör åsättastaxeringsvärde med utgångspunkt i ett marknadsvärde som räknas fram med hjälpav en avkastningskalkyl och begär i motion 167 ett riksdagsuttalande av deninnebörden. Imofion 504 yrkar () - med åberopande av att fastighetstaxeringeni sin nuvarande utformning motverkar energibesparande investeringar i hus -att skall begära sådan ändring av bestämmelserna att ökatenergisparande gynnas. () tar i motion 710 upp frågan om nytaxeringsgrunderna vid särskildfastighetstaxering. Motionären yrkar att den s. k. femtedelsregeln - enligtvilken ny taxering skall ske om ett taxeringsvärde till följd av förändringar ien taxeringsenhets fysiska beskaffenhet bör ändras med minst en femtedel -skallgälla speciellt för skogsbruksvärdet och att värdeförändringar om ,liksom i fråga om småhus, alltid skall utgöra grund för nytaxering av sådantvärde. Imotion 913 av och (båda c) yrkas förslag till nyaregler för beskattning av vattenkraftsanläggningar. Motionärerna anser attkommunerna bör erhålla en årlig kompensation i pengar för upplåtelser av marki samband med vattenkraftsutbyggnad. Det bör enligt motionärernas mening skegenom att man vid garantibeskattningen av vattenkraftsanläggningama tillämparett högre repartitionstal än för andra fastigheter. BoLundgren m. fl. (m) anser att fasfighetstaxeringen bör förenklas. Det kan -menar mofionärerna - uppnås bl. a. genom att man söker ta bort anknytningen avvissa beskattningsregler till fastighetstaxeringsvärdena. Motionärerna begär imotion 510 en utredning om förenklade fastighetstaxeringsregler. Även MarianneKarlsson begär i motion 1189 en översyn av fastighetsbeskattningsreglerna.Syftet med hennes motion är att åstadkomma neutralitet mellan ohkaboendeformer. Fastighetstaxeringenhar reformerats fortlöpande. Omfattande ändringari fastighetstaxeringsreglerna gjordes års allmännafastighetstaxering. Även års fastighetstaxering har -efter förslag av fastighetstaxeringskommittén - vidtagit genomgripandeförändringar av fastighetstaxeringens regelsystem. Början gjordes 1979 då degrundläggande reglerna om allmän fastighetstaxering samlades i en särskildfastighetstaxeringslag (FTL). FTL har därefter 1980 och 1981 kompletterats medbestämmelser om bl. a. taxering av industrifastigheter och om särskildfastighetstaxering samt med processuella regler gällande såväl allmän somsärskild fastighetstaxering. Genomdessa reformer har fastighetstaxeringen förbättrats och förutsättningarna förrättvisa och likformighet vid fastighetstaxeringen blivit större än fidigare.Fortfarande kan emellertid kritik riktas mot systemet både i materiellt ochformellt hänseende. Ett bevis härför utgör enligt utskottets SkU 1981/82:39 10 a. de krav på ändringar i olika avseenden i systemet som utskottet undersenare tid haft att ta ställning till och som redovisats i inledningen tilldetta betänkande. Avden redogörelse utskottet tidigare lämnat framgår också att flera av de frågorsom tas upp i mofionerna prövats av och i andra sammanhang.Mot den bakgrunden och då resultatet av fasfighetstaxering ännu intekan överblickas är utskottet inte berett att nu medverka till omedelbaraändringar av gällande regler. Utskottet anser det däremot motiverat att man medstöd av erfarenheterna års allmänna fastighetstaxering prövar om ochi vad mån förbättringar i nuvarande system kan åstadkommas. Denna uppfattninggrundar utskottet bl.