bet · G501NU11 · 1981-12-31 00:00:00 — betänkande 1981/82:11 över motion om åtgärder för att främja utländska företagsetablering i I motion 1980/81:1387 av Hädar Carsm. (fp) hemställs att begär att regeringen låter utreda vilkaåtgärder som kan vidtas för att främja utländska företags etableringar iSverige, inkl. frågan om eventuella särskilda exportzoner. Skrivelser i ärendet har inkommit från luftfartsverket,Tjörns kommun och . Företrädare förhandelsdepartementet, industridepartementet, styrelsen för teknisk utvecklingoch direktinveste-ringskommittén (I 1977:06) har inför utskottet lämnat upplysningari ärendet. Motionärerna anför att allt flerländer gör ansträngningar för att locka till sig nya utländska investeringaroch företag. De nämner att ett antal utländska affärsdelegationer i detta syftehar besökt . Dessa har lockat svenska företag med olika förmåner. Somett exempel anges att arbetar aktivt för att dra till sig utländskaetableringar. Mer än hälften av delstater har i detta syfte öppnat kontori . Förmånerna är många och omfattande, anför motionärerna. Främst rördet sig om skattereduktioner och rabatter, finansieringshjälp, fri utbildningav speciell arbetskraft samt stöd till industriområden i form av vägar, hamnar,järnvägsspår etc. Som ett annat exempel nämner motionärerna fördelar som företagkan erhålla om de etablerar sig i . Härtill kommer, anför de, att s.k. frizoner eller exportzoner växer fram inte bara i utan också iindustriländer som och . Motionärerna menar att också Sverigeborde presentera attraktiva åtgärder för att främja utländskaföretagsetableringar. Utländska direktinvesteringar isvenskt näringsliv prövas från valutapolitiska utgångspunkter av riksbankensvalutastyrelse. I tabell 1 redovisas verkställda utländska direktainvesteringar i fördelade på ländergrupper enligtriksbankens statistik. 1981/82. NU1981/82:11 2 Utländska direkta investeringar i åren1975-1980 (milj. Anm. Med direkt investering menas kapitaltillskott i formav aktiekapital, lån eller annat obundet kapital från moderbolag ellerkoncernbolag i annat land. Dotterbolagen kan även finansiera sig genom egenupplåning i , Sådan finansiering ingår ej i tabellen. Källa: RiksbankensKredit- och Valutaöversikt 1981:3. Som framgår av tabell 1 uppgick dedirekta utländska investeringarna i till 1 289 milj. kr.,vilket innebaren väsentlig ökning jämfört . Ökningen förklarasfrämst av att de direkta investeringarna från och år 1980kraftigt översteg tidigare års investeringar. Sammanlagt under perioden1975-1980 uppgick de utländska direktinvesteringarna i till 4 393milj. verkställdes enligt statistik svenskadirektinvesteringar i utlandet till ett belopp om 16 853 milj. kr. fanns i enligt statistiskacentralbyråns register över utlandsägda företag 2 145 rörelsedrivande företagdär utländska företag eller fysiska personer ägde eller mer av aktie-eller andelskapitalet. motsvarade av samtligarörelsedrivande företag och hade 171 000 anställda. De flesta av de utlandsägdaföretagen - 1 672 företag - hade utländskt moderbolag, dvs. ägdes till mer än50 % av utländskt företag eller koncern. Tabell 2 visar hur de svenska företagen med utländskamoderbolag fördelade sig på näringsgrenar . Som framgår av tabellen är det industriföretagen (SNI 3)som dominerar bland de utlandsägda dotterföretagen mätt i antal anställda.Drygt hälften av de 106 000 personer som är anställda vid sådana företagarbetar i industrin vid 317 företag. Av dessa personer är i sin tur drygthälften anställda inom verkstadsindustrin. I industrin är de utländska dotterföretagens andel av dentotala sysselsättningen och i varuhandeln . Betydande variationer idet utländska inflytandet förekommer dock mellan olika delbranscher. Avsamtliga anställda inom kemisk etc. industri arbetar således i företagmed utländska moderbolag. De utländska oljebolagens oljebaserade industri ochgummiindustrin är här viktiga inslag. I livsmedelsindustrin etc. uppgårmotsvarande andel till efter betydande utländska uppköp av svenskalivsmedelsföretag. Mer än en tredjedel av antalet anställda och över NU1981/82:11 3 Företag med utländskt moderbolag . Jordbruk, skogsbruk. Livsmedels-, dryckesvaru- och tobaksindu- Textil-, beklädnads-, läder- och lädervaru- Massa-, pappers- och pappersvaruindustri. Kemisk industri, petroleum-, gummivaru-. Järn-, stål- och metallverk El-, gas-, värme- och vattenverk Varuhandel, restaurang- och hotellrörelse Bank- och försäkringsverksamhet, fastig- och -förmedling. Offentlig förvaltning och andra tjänster Källa: SCB SMF 1981:7. hälften av alla utländska dotterföretag återfinns dock ipartihandeln, där utlandsandelen mätt i antal anställda når . Det ärsålunda de utländska företagens marknadsföring i partihandelsledet(försäljningsbolagen) som helt dominerar utanför industrin. I tabell 3 (s. 4) redovisas på grundval avfinansstatistiken för företag hur de utlandsägda företagens andelar avverksamheten vid alla rörelsedrivande bolag i har utvecklats under åren1972-1979. Som framgår av tabellen har de utlandsägda företagensandel av sysselsättningen och av de flesta ekonomiska variablerna ökat mellanåren 1978 och 1979. En ökning kan likaså konstateras för flertalet angivnavariabler vid en jämförelse . Däremellan var andelarnabetydligt lägre för flera variabler, exempelvis vad gäller andel avinvesteringar och andel av nettovinsten . NU1981/82:11 4 De utlandsägda företagens andelar av vissaekonomiska variabler utgör i % av "'Skillnaden i andel av antalet anställda jämförtined tabell 2 förklaras av att uppgifterna har beräknats utifrån olikakällmaterial, finansstatistiken resp, centrala företagsregistret (Se SCB SMF1981:7 s, 2), Källa: SCB SMF 1981:7, Exportzoner: dennition m. m. Exportzoner- även kalladeindustriella frizoner eller exporttillverknings-zoner (på engelska ExportProcessing Zones) - har etablerats främst i ett växande antalu-länder men också i industriländer, bl. a. och . 1 fannsfram ett knappt tiotal frizoner. Efter en kraftig ökning under1970-talet är antalet nu uppe i drygt 60. En exportzon kan definieras som ett avgränsatindustriområde, formellt undantaget från delar av ett lands lagstiftning isyfte att erbjuda förmånliga villkor för i första hand utländska företag,vilkas produktion är inriktad på export. I många av zonerna erbjuds förmånlignärhet till hamnar och flygplatser, färdiga industrianläggningar till förhyrning,subventionerad industriell infrastruktur samt en rad ekonomiska incitament,såsom tull- och skattebefrielse och fri hemtagning av vinster. Förenkladeadministrativa rutiner för etablering, in- och utförsel av varor etc. utgörytterligare lockmedel. NU1981/82:11 5 Undersökning om exportzon i m. m. i länhar tillsatt en arbetsgrupp med uppgift att undersökaförutsättningarna för inrättande av en exportzon i . I arbetsgruppeningår representanter för , , luftfartsverketsamt och handelskammare. En konsultfirma haranlitats för att genomföra visst utredningsarbete. Detta arbete beräknas varaslutfört då enligt uppgift avser att hosregeringen ansöka om tillstånd att inrätta en exportzon (frihamn) i . Frågan om en exportzon på har i november 1981aktualiserats i en skrivelse från Tjörns kommun till näringsutskottet. Bestämmelser om frihamn finns itullagen (1973:670) och i tullstadgan (1973:671). Tillstånd att inrätta frihamnmeddelas av regeringen. F. n. finns frihamnar inrättade i , Göteborgoch . I frihamn får oförtullad vara förvaras utan tidsbegränsning. För att bedriva industriell verksamhet i frihamn krävstillstånd. Tillstånd meddelas av generaltullstyrelsen, om verksamheten avserendast utrustnings- eller kompletteringsarbete eller annat mindre omfattandearbete, och i annat fall av regeringen. Den svenska rättsordningen kansägas utgå från att utländsk företagseta-blering är fri här i landet. I fleraförfattningar föreskrivs emellertid undantag från denna princip. Det gällerbestämmelser om att utländska rättssubjekt eller svenska juridiska personer somstår under utländskt inflytande inte alls eller bara efter tillstånd fårförvärva viss egendom, utöva viss verksamhet m. m. En central plats i detta sammanhang intas av lagen(1916:156) om vissa inskränkningar i rätten att förvärva fast egendom m. m.Enligt lagen får utländska medborgare förvärva fast egendom eller gruva elleridka gruvdrift bara efter särskilt tillstånd som meddelas av regeringen ellermyndighet som regeringen bestämmer. Med utländska medborgare jämställsutländska bolag, föreningar, andra samfälligheter oeh stiftelser. Inte hellerfår svenskt handelsbolag vari finns bolagsman, för vilken de i lagenföreskrivna inskränkningarna i rätten att förvärva fast egendom gäller, svensktaktiebolag vars aktiebrev får ställas till innehavaren eller svensk ekonomiskförening förvärva fast egendom eller gruva eller idka gruvdrift utan tillståndi varje särskilt fall. Detsamma gäller i fråga om svenskt aktiebolag vars aktiebrev NU1981/82:11 6 skall ställas till viss man. Sådant bolag kan emellertidundgå tillståndsplikten genom att visst förbehåll, s. k. utlänningsklausul, tasin i bolagsordningen. Klausulen skall gå ut på att utländska rättssubjekt ellertillståndspliktiga svenska rättssubjekt genom teckning eller överlåtelse fårförvärva bara en mindre del av bolagets aktier, nämligen vid varje tidpunktmindre än av röstetalet för bolagets samtliga aktier och avbolagets hela aktiekapital. Aktier som får förvärvas av utländska rättssubjektbrukar kallas fria aktier och andra aktier bundna aktier. Innehåller bolagsordningen utlänningsklausul - ellersträngare föreskrifter - får klausulen inte ändras utan medgivande avregeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. Sådant medgivande skallinte lämnas om det strider mot väsentligt allmänt intresse att bolagets aktierförvärvas av rättssubjekt för vilket de i lagen föreskrivna inskränkningarna irätten att förvärva fast egendom gäller. Förvärv av aktie som sker i strid motklausulen är ogiltigt. Särskilt tillstånd krävs om rörelse eller del av rörelseskall övergå från ett icke tillståndspliktigt till ett tillståndspliktigträttssubjekt. Vissa tillämpningsföreskrifter till lagen finns ikungörelsen (1971:705) om utredning och tillstånd i ärende enligt lagen(1916:156) om vissa inskränkningar i rätten att förvärva fast egendom m. m. Enligt lagen (1968:555) om rätt för utlänning ochutländskt företag att idka näring här i riket får utlänning i princip inte idkanäring i annat än efter tillstånd som meddelas av regeringen ellermyndighet som regeringen bestämmer (kommerskollegium). Från denna huvudregelfinns dock flera undantag. I lagen regleras också utländskt företags rätt attdriva verksamhet här i landet genom s. k. filial. Filialen skall ledas av en iSverige bosatt verkställande direktör samt ha egen bokföring som är helt skildfrån det utländska företagets bokföring. Filialen skall registreras hos patent-och registreringsverket. Beträffande handelsbolag finns regler sotnbegränsar utlännings rätt att ingå i sådant bolag. Reglerna finns numera ilagen (1968:557) om vissa inskränkningar i rätten att sluta svenskthandelsbolag m. m. Enligt denna lag får ett utländskt eller utlandsägt bolaginte sluta svenskt handelsbolag eller inträda i sådant bolag utan regeringenstillstånd. Dessutom krävs att bolaget erhåller tillstånd enligt lagen om rättför utlänning och utländskt företag att idka näring här i riket. Sådanttillstånd meddelas av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. I aktiebolagslagen (1975:1385) finns bestämmelser sominskränker utlänningars rätt att vara stiftare av svenska aktiebolag samtinneha uppdrag som styrelseledamot och verkställande direktör. Ett aktiebolag kan bildas av en eller flera stiftare vilkaskall vara svenska medborgare och bosatta i eller svenska juridiskapersoner. Handelsbolag får vara stiftare endast om varje obegränsat ansvarigbolagsman är i bosatt svensk medborgare. NU1981/82:11 7 lande direktör skall vara svenska medborgare och bosatta iSverige. Undantag från kraven kan medges av kommerskollegium. Dispens sominnebär att mer än en tredjedel av bolagets styrelseledamöter inte behöveruppfylla kraven på svensk nationalitet och hemvist lämnas av regeringen. Vid sidan av de redovisade lagarna finns det bestämmelserom kontroll av utländskt inflytande inom speciella näringsgrenar. För bank- ochkreditväsendet finns sådana regler i lagen (1955:183) om bankrörelse och förförsäkringsväsendet i lagen (1948:433) om försäkringsrörelse. Andra exempel påbestämmelser om utlänningars verksamhet i finns i sjölagen (1891:35 s.1), luftfartslagen (1957:297) och tryckfrihetsförordningen. Regler som syftar till att förhindra att gällandeförvärvsförbud kringgås finns i lagen (1925:221) om bulvanförhållanden i frågaom fast egendom och lagen (1934:239) om bulvanförhållanden i fråga om aktier ivissa bolag. A v betydelse när det gäller såväl svenskars somutlänningars förvärv av fast egendom är slutligen jordförvärvslagen (1979:230)och lagen (1975:1132) om förvärv av hyresfastighet m. m. Utländska direktinvesteringar i svenskt näringsliv fårenligt valutalagstiftningen i princip göras endast efter tillstånd avriksbankens valutastyrelse. Tillståndskravet omfattar direktinvesteringar somåsyftar bl. a. förvärv av aktiekapital eller andelar i ett tidigare inteutlandsägt företag, nyetableringar av företag, förvärv av ytterligare aktiereller andelar i ett redan delvis utlandsägt företag, ökning av aktiekapitaleller andelskapital i ett helt eller delvis utlandsägt företag samt lån ochtillskott till utlandsägt företag. Valutaregleringen sker med stöd av valutalagen (1939:350).Valutalagen är en fullmaktslag som har antagits i beredskapssyfte. Devalutareglerande föreskrifter som regeringen har meddelat med stöd av denna lagåterfinns i valutaförordningen (1959:264, ändrad senast 1975:206). Dennaförordning har fått sin giltighet förlängd i sänder. OECDis riktlinjer för multinationella företag m. m. Organisationen för ekonomisktsamarbete och utveckling () antog en kapitalliberaliseringsstadga,som bl. a. reglerar internationella direktinvesteringar. Enligt stadgansartikel 1 a åtar sig medlemsstat att fortlöpande avskaffa restriktioner förkapitalrörelser i den utsträckning det är nödvändigt för effektivt ekonomisktsamarbete. Det finns emellertid möjligheter att göra sådana undantag som tillviss del kan minska ett lands förpliktelser enligt stadgan. Den internationella debatten om demultinationella företagens verksamhet ledde bl. a. till att diskussioner togsupp inom om utarbetandet av en s. k. uppförandekod för multinationellaföretag. Under dessa diskussioner väcktes tanken att också medlemsstaternasagerande gentemot företagen borde beaktas. NU 1981/82:11 8 På grundval av ett omfattandearbete inom olika organ hos - bl. a. en särskild kommitté förinternationella investeringar och multinationella företag () -antog regeringarna i organisationens medlemsländer (utom ) endeklaration om internationella investeringar och multinationella företag.Regeringen har i en särskild förordning (SFS 1976:1111) givit till känna attOECD har antagit deklarationen. I deklarationen ingår fem huvudpunkter. Dessa ärriktlinjer för Multinationella företag (I), Nationell behandling (II), Främjande och hämmande åtgärderavseende internationella investeringar (III), Samrådsprocedurer (IV) och Översyn (V). Riktlinjerna förnationell behandling föreskriver att medlemsländerna i överensstämmelse medbehovet att upprätthålla allmän ordning, att skydda väsentligasäkerhetsintressen och att fullgöra åtaganden rörande internationell fred ochsäkerhet bör medge företag som arbetar inom deras territorier och ägs ellerkontrolleras direkt eller indirekt av medborgare i annat medlemsland behandlingenligt sina lagar, förordningar och sin administrativa praxis, i enlighet medinternationell rätt och ej mindre fördelaktig än den som i samma situation medgesinhemska företag. En inofficiell svensk översättning av deklarationen ochriktlinjerna har publicerats av industridepartementet (se vidarenedan). I enlighet med huvudpunkt V deklarationverkställdes inom en översyn av riktlinjerna och besluten. a. den rapport från den tidigare nämnda som liggertill grund för översynen - har publicerats under titeln - Review of the 1976 Declaration andDecisions (1979). Industridepartementet har utgett skriftenInternationella investeringar och multinationella företag - översyn av 1976års deklaration och beslut. Denna innehåller bl. a. en sammanfattning avkommittérapporten och de ändringar som regeringarna gjorde i riktlinjerna förmultinationella företag. I publikationen återfinns också den ovan nämndainofficiella översättningen av deklarationen och riktlinjerna och i anslutningdärtill en sammanfattning av de förklarande kommentarer till riktlinjerna somkommittén funnit skäl att göra mot bakgrund av de erfarenheter man fått avriktlinjernas hittillsvarande tillämpning. Dessa kommentarer "har tillsyfte att mer i detalj bestämma riktlinjernas omfattning och betydelse men inteatt ändra själva innehållet" (industridepartementets sammanfattning s. 4), I det reviderade beslutet om främjande och hämmandeåtgärder för internationella investeringar sägs följande(industridepartementets sammanfattning s. 41): Samråd skall äga rum inom ramen förkommittén för internationella investeringar och multinationella företag påbegäran av ett medlemsland som anser att dess intressen kan ogynnsamt påverkasgenom att dess flöde av internationella direkta investeringar berörs avåtgärder, vilka ett annat land har vidtagit och som särskilt utformats för att främja eller hämma NU 1981/82:11 9 internationella direkta investeringar. Under fullthänsynstagande till de nationella ekonomiska målsättningarna för dessa åtgärderoch utan förfång för sådan politik som utformats i syfte att uppnå regionalbalans, är syftet med samrådet att undersöka möjligheterna att i störstautsträckning begränsa sådana effekter. Internationella investeringar ochmultinationella företags verksamhet är föremål för uppmärksamhet vid en rad avOECD;s kommittéer. Den centrala och samordnande uppgiften på detta områdeankommer, som förut antytts, på den s. k. . Flertalet kommittéer är inriktade på frågor omdirektinvesteringar och multinationella företags verksamhet i industriländerna.Till dessa kommittéer hör industrikommittén, konkurrensbegränsningskommittén,skattekommittén, kommittén för vetenskap och teknologi samt kommittén förosynliga transaktioner och betalningar. En översiktlig redogörelse för arbetetinom bl. a. de nämnda kommittéerna har utarbetats av utredningen om utländskaövertaganden av svenska företag och publicerats i betänkandet (SOU 1978:73)Kontroll av utländsk företagsetablering i m. m. (s. 206-211). Vissa utredningar m. m. om internationella investeringar Frågan om ett generellt system förkontroll av utländsk företagsetablering och utlandsägda företags verksamhet iSverige övervägdes av utredningen om utländska övertaganden avsvenska företag (ordförande: landshövding ), I utredningensbetänkande (SOU 1978:73) Kontroll av utländsk företagsetablering i m.m. har på initiativ av skilda ledamotsgrupper redovisats tre olika förslag lag om kontroll av utländsk företagsetablering här i riket. Den nyalagstiftningen är avsedd att ersätta främst de bestämmelser i lagen (1916:156)om vissa inskränkningar i rätten att förvärva fast egendom m. m. (lag)som ger vissa möjligheter till prövning av övertaganden av vissa svenskaaktiebolag. Utredningen varenig i uppfattningen att utländskadirektinvesteringar kan tillföra olika nyttigheter såsom kapital,sysselsättningstillfällen, exportmöjligheter och nya kunskaper i fråga om teknik,marknadsföring och företagsledning samt att de utländska direktinvesteringarnapå dessa och andra sätt kan bidra till det svenska näringslivetsdifferentiering, effektivitet och internationella konkurrenskraft. Däremot gickmeningarna starkt isär när det gällde att bedöma i vad mån de utländskadirektinvesteringarna här i landet motiverar en samhällelig kontroll avutländsk företagsetablering och utländska företags verksamhet. Mot dennabakgrund har, som antytts, utarbetats tre olika lagförslag, benämndakontrollinjen, likabehandlingslin-jen och förhandlingslinjen. En sammanfattning av den närmare innebörden av de trelagförslagen finns i utredningens betänkande SOU 1978:73 (s. 28-39). NU1981/82:11 10 Betänkandet har remissbehandlats.Frågan bereds f. n. i . Justitieminister i svar på en interpellation (1981/82:32) av () rörande denna fråga uppgett att målet för det arbete som görs iregeringskansliet är att en proposition skall läggas fram . En sammanfattande redogörelse för utredningens förslag,remissinstansernas synpunkter m. m. har redovisats i näringsutskottetsbetänkande /81:10 (s. Inom tillsattesår 1973 en inierdepartemenial arbetsgrupp som har till uppgift att beredafrågor rörande multinationella företag. Gruppen leds av chefen förindustridepartementet. I gruppen ingår såsom ledamöter statssekreterarna ijustitie-, ekonomi-, handels-, arbetsmarknads-och industridepartemetiten samtbiträdande kabinettssekreteraren i och denstatssekreterare i samma departement som är chef för avdelningen förinternationellt utvecklingsarbete. Vidare medverkar vice riksbankschefen.Företrädare för , , , , KF.LRF. och beredstillfälle att delta i de av gruppens sammanträden som anses vara av särskiltintresse för dessa organisationer. Arbetsgruppen har till uppgift bl. a. att sammanställafaktamaterial och göra analyser av problematiken kring de multinationellaföretagen samt att tillsammans med näringslivets organisationer ocharbetsmarknadens parter bestämma de problemområden som från svensk synpunkt årangelägna att belysa. Gruppen skall mot bakgrund av den företagnaprobleminventeringen dels göra en värdering av existerande lagstiftning ochandra kontrollinstrument, dels initiera förslag till de ändringar och kompletteringarsom kan behövas. I gruppens arbetsuppgifter ingår även att dra upp riktlinjerför det svenska handlandet inom internationella organisationer såsom . ,ECOSOC och i frågor som avser multinationella foretag. I detta sammanhang bör särskilt nämnas att gruppen utgörsvensk s. k. contact point gentemot i frågor som gäller tillämpningen avOECD:s riktlinjer för multinationella företag. har en rad andraoffentliga utredningar behandlat frågor som i större eller mindre utsträckningknyter an till problem förknippade med multinationella företag och därmed ocksåfrågor rörande utländska företags investeringar i . Som exempel kannämnas arbetsrättskommittén, koncentrationsutredningen ochkonkurrensutredningen. Betänkandena (SOU 1975:1) Demokrati på arbetsplatsen, (SOU1975:50) Internationella koncerner i industriländer - Samhällsekonomiskaaspekter och (SOU 1978:9) Ny konkurrensbegränsningslag som här avgivits av detre nämnda utredningarna har kortfattat redovisats i näringsutskottets betänkande1980/81:10 (s. 8-9). NU1981/82:11 11 Utredningen om löntagarna ochkapitaltillväxten publicerade expertrapporten koncerneroch löntagarfonder (SOU 1979:9 s. 197-242), har utredningenavgivit en slutrapport (SOU 1981:44) som dock inte direkt behandlar frågor omutländska investeringar i . I vissa pågående offentligautredningar berörs frågor otn internationella investeringar. (I 1977:06) har till uppgiftbl, a. att belysa betydelsen av de internationella investeringarnas expansionför den svenska industristrukturen såväl i det förflutna som i vad gällereffekten på den nationella industriella utvecklingen . Utredningensarbete bör enligt meddelade direktiv i första hand inriktas påtillverkningsindustrins investeringar. I utredningens uppdrag ingår att sökaklarlägga de internationella investeringarnas betydelse för sysselsättningen.Vidare bör behandlas de indirekta återverkningarna på företagensinternationella konkurrenskraft och effekterna på de nationellakonkurrensförhållandena. Utredningen skall uppmärksamma effekterna av deinternationella investeringarna på teknisk utveckling och deras betydelse förproduktivitetsutvecklingen i svensk industri.