bet · G501SoU53 · 1981-12-31 00:00:00 — betänkande 1981/82:53 om ändringar i lagen om beredande av sluten psykiatrisk vårdi vissa fall, m. m. 1981/82:72) I proposifion 1981/82:72 omändringar i lagen om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall (LSPV),m. m. har regeringen (socialdeparfemenfef) föreslagit aff anta ipropositionen framlagda förslag fill 1. lag om ändring i lagen (1966:293)om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall, 2. lag om ändring i lagen (1976:371)om behandlingen av häktade och anhållna m. fl. Eff lagförslag i propositionen(mom. 3 i hemsfällan) har behandlats av socialförsäkringsutskoftef i betänkandeSfU 1981/82:5. I mofion 1981/82:151 av m. fl. (s)hemställs 1. aff riksdagenbeslutar atf försöksufskrivning skall begränsas fill aff i princip gälla högstett år, 2. atf riksdagenbeslutar atf utskrivningsnämnden efter den första varsjätte månad skall göra en ny anmälan för aff pröva behovet av fortsatt vårdenligt LSPV, 3. aft riksdagenbeslutar atf utskrivningsnämnden och centrala nämnden tillförs eft förstärktlekmannainslag och social expertis, 4. aff riksdagenbeslutar aff en ny paragraf om patienternas rättigheter införs, 5. aft beslutar atf avslå förslaget affavskaffa gällande ansökningsförfarande. I mofion 1981/82:154 av förste vice falmannen IngegerdTroedsson (m) och i (m) hemställs 1. aft a) avslår propositionen i vad denavser upphävande av bestämmelserna om ansökan i LSPV, b) - om yrkandet under a) inte skullebifallas - i lagen anger vilka som har rätt och/eller plikt aff hos läkarepåkalla läkarundersökning för utfärdande av vårdintyg, varvid personkretsen börbestämmas i anslutning fill nuvarande bestämmelser i 4 § LSPV, 1 1981/82. SoU1981/82:53 2 2. atf , med avslag påproposifionen, beslutar att kravet på tvåläkarprövning upprätthålls även i des. I motion 1981/82:156 av . (vpk) hemställs att med godkännande av proposition 1981/82:72i övrigt beslutar anta följande såsom mofionärernas förslag betecknade förslagtill Lag om ändring i lagen (1966:293) om beredande av sluten psykiatrisk vårdi vissa fall Regeringens förslag Motionärernas förslag Patientenfår------------------ eget liv. Utskrivningpå försök skall avse Utskrivning på försök skall avse ,högst som kan , högst som kan förlängas åt förlängas med högst . Patienten får åläggasatt Patienten får åläggas att iaktta sär-iaktta särskilda föreskrifter ochstål- skilda föreskrifter och ställas under las under tillsyn av lämpligperson. tillsyn av lämpUg person. Bestämmelsernai---- :--------- på försök. Har enpatient------------------ sitt ställningstagande. --------------- på försök. Efter den i första stycket angivna anmälan skallmotsvarande anmälan ske var sjätte månad, så länge patienten vistas påsjukhuset. består av lag- består av lag faren ordförande som är eller varit faren ordförande som är eller varit innehavare av ordinarie domar- innehavare av ordinarie domar- tjänst, en läkare som bör ha specia- tjänst, en läkare sorii bör vara sär- listkompetens inom gruppen psykis- skilt kunnig i psykiatri, en person ka sjukdomar och en person rned som är särskilt insatt i sociala frågor erfarenhet i allmänna värv. och ytterligare två ledamöter. består av består av lagfaren ordförande som är eller lagfaren ordförande som är eller varit innehavare av ordinarie domar- varit innehavare av ordinarie domar- tjänst, tvä läkare som/ta/-5pecw/wf- tjänst, två läkare som är särskilt kompetens inom gruppen psykiska kunniga i psykiatri, en person som är sjukdomar och två personer med särskih insatt i sociala frågor och erfarenhet i allmänna värv: ytterligare två ledamöter. Förledamot--------------- även suppleant. Den som är i/itagen för vård med stöd av denna lag skallså snart hans tillstånd medger det genom överläkarens försorg upplysas om sinrätt att få intagningen prövad av utskrivningsnämnden, SoU1981/82:53 3 Regeringens förslag Motionärernas förslag att i övrigt föra talan mot beslutsom har fattats med stöd av lagen, att anlita ombud eller biträde enligt förvaltningslagen(1971:290), att begära rättshjälp genom offentligt biträde enligträttshjälpslagen (1972:429).- skall finnas anslagen inom sjukhuset väl synligför patienterna. 37 § 38 § Tillsynöver------------------ av . Den med anledning av propositionenväckta motionen 1981/82:155 av () behandlas i utskottetsbetänkande SoU 1981/82:45 om vissa socialfjänsffrågor. I proposifion 1979/80:1 orhsocialtjänsten ingick bl. a. eft förslag fill lag om ändring i lagen (1966:293)om beredande av sluten psykiatrisk vård r vissa fall (LSPV). Förslaget varavsett aff till väsentlig del utgöra svaret på den sedafi länge kontroversiellafrågan om vård utan samtycke av vuxna alkohol- och narkotikamissbrukare meninnehöll också ändringar som infe hängde samman med missbruksproblemafiken utanavsåg aft undanröja vissa allmänna brister i lagen. Förslaget till ändringar iLSPV avslogs i isin helhet av utan att def skedde någonprövning i sak av de senare ändringarna. enades om aff begära nyaöverväganden rörande vård av missbrukare oberoende av samtycke. Def ansågs dåmest ändamålsenligt aff lämna återstoden av LSPV-förslagef utan sakprövning idef sammanhanget. Ungefär uppdrog regeringen efter förslag avriksdagens socialutskott åf en parlamentarisk beredning, socialberedningen (S1980:07), atf utarbeta ett nytt förslag till vård av missbrukare oberoende avsamtycke men också aff bl. a. se över LSPV i sin helhet och infe bara medavseende på vården av missbrukare. Socialberedningen avlämnade delbefänkandefLVM - Lag om vård av missbrukare i vissa fall (SOU 1981:7), vilket låg fillgrund för den av regeringen senare framlagda proposifionen 1981/82:8. Dennaantogs med vissa ändringar av (SoU 1981/82:22, rskr SoU 1981/82:53 4 1981/82:91).Lagen (1981:1243) om värd av missbrukare i vissa fall (LVM) trädde i kraft den1 , samfidigt som den fidigare antagna socialtjänstlagen(1980:620). Ijuni 1981 avlämnade socialberedningen delbefänkandef Ändringar i lagen omberedande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall, LSPV (Ds S 1981:7), variföreslogs vissa begränsade ändringar i LSPV. Dessa överensstämde i huvudsakmed vissa av de förslag som lagts fram redan i proposifionen om socialtjänsten.Denna del av socialfjänsfpropositionen byggde på eff förslag från enarbetsgrupp inom , LPV - Lag om viss psykiatrisk vård(redovisar 1977:14). Socialberedningen hade även tagit upp enändring i LSPV som byggde på eft förslag av utredning om behandling avpsykiskt avvikande (den s. k. Bexeliuskommif-tén). Några direkt nya frågoraktualiserades inte i socialberedningens delbetänkande, vilket närmast avsågaff åstadkomma en lösning av mera begränsade praktiska frågor i avvaktan påresultatet av den totala översynen av LSPV. nu framlagda proposifionen 1981/82:72 föreslås atf socialberedningensförslag med mindre ändringar läggs fill grund för lagsfiftning. anför (s. 25) att hon i allt väsentligt delar beredningensuppfattning atf dessa förslag kan behandlas för sig och infe föregriperberedningens större genomgång av LSPV. Förslagen har varit aktuella en längretid och har tidigare bedömts vara så angelägna aff de, med vissa undantag, harunderställts . Statsrådet säger sig därför ha gjort bedömningen atfförslagen bör underställas igen möjligt. Hon erinrar vidareom aff socialberedningen i tilläggsdirektiv (Dir. 1981:55) anmodats atf bl. a.redovisa sina principiella överväganden i fråga om LSPV . Honframhåller, efter samråd med chefen för , som angeläget aftsocialberedningen nalkas sift utredningsuppdrag förutsättningslöst. Deändringar i LSPV som föresläs i propositionen bör ses i det begränsadeperspektivet att de avser atf underlätta tillämpningen av nuvarandelagstiftning, och de får enligt statsrådet infe bli styrande för utredningensfortsatta arbete enbart som följd av att de gjorts så . Som framgått av bakgrundsredogörelsen gårsocialberedningens förslag, liksom proposifionen, fillbaka på det förslag somlades fram i propositionen om . I något fall ärberedningens förslag mer vittgående än socialtjänstproposifionen, men ihuvudsak kan konstateras atf beredningens förslag är av mera begränsad räckviddän def förslag som tidigare förelades . Orsaken till detta torde varaaft beredningen, som också har i uppdrag atf göra en total översyn av LSPV,velat undvika aff i detta läge ta upp förslag som innebär störreorganisatoriska förändringar eller på annat sätt medför konsekvenser somberedningen inte kan underlåta SoU 1981/82:53 5 affbeakta vid den fortsatta översynen. Beredningens önskan har uppenbarligenvarit atf åstadkomma en så förutsättningslös diskussion som möjligt av LSPV:sregelsystem. Utskoffefdelar denna syn på socialberedningens fortsatta arbete med atf se över LSPV ochnoterar i det sammanhanget atl även föredragande statsrådet särskilt uttalatatf beredningen bör nalkas sitt uppdrag förutsättningslöst. Den partiellaöversyn som nu har aff pröva fär således infe uppfattas som effställningstagande för aff LSPV även måste hat. ex. ett på sammasätt utformat beslutsförfarande. Beredningen bör vara fri aff pröva ohkamöjligheter atf lösa såväl de principiella som de lagtekniska frågorna, medsiktet inställt på bl. a. atf finna lösningar som begränsar användningen avtvångsvård inom psykiatrin. I detta ligger bl. a. krav på en fungerandeeftervård, varom mera nedan. Defnu sagda hindrar infe aft man kan ha anledning aff redan nu övervägagenomförandet av även andra av de i propositionen om socialtjänstenaktualiserade ändringsförslagen. Yrkanden om ett mera fullständigt genomförandeav vissa av dessa tidigare framlagda förslag framförs i motionerna 1981/82:151av m. fl. (s) och 1981/82:156 av m. fl. (vpk). Åandra sidan yrkas i motion 1981/82:154 av förste vice talmannen () och i (m) sådana ändringar ipropositionsförslaget som innebär atf nuvarande lagstiftning behålls t. v. päytteriigare punkter. Utskottethar i def läget valt aff försöka åstadkomma en praktisk lösning, som innebäraff LSPV utan större ölägenheter kan fortsätta aft tillämpas till dess eff välgenomarbetat förslag fill en större reform föreligger. Det är svårt aff bedömahur läng tid som kan behövas för atf slutligt utreda och diskutera fram ettmera genomgripande förslag. De försök som gjorts har visat att enmodernisering av LSPV ingalunda är någon enkel uppgift. Det finns därföranledning aft räkna med att det dröjer ett antal är innan får tillfälleaff fa ställning till eft nytt lagförslag. Mot denna bakgrund anser utskottetatf def finns skäl att tillgodose vissa motionsönskemål om ytterligareändringar i LSPV redan nu och därigenom skapa eft lugnare klimat för enfortsatt diskussion om de grundläggande frågorna. Utskottetsförslag till ändringar i LSPV fogas som bilaga 1 till detta betänkande.Förslagen kommenteras nedan under resp. sakrubriker. Borttagandeav kravet på ansökan För all intagning enligt LSPV skall fä ske krävs f.n. antingen en ansökan från vissa särskilt uppräknade personer jämte ettvårdintyg, eller eft förordnande av domstol som påföljd för brott. Ipropositionen föreslås att kravet pä en särskild ansökan om intagning skall tasbort. I dessa fall skall i stället vårdintyget tjänstgöra som endainfagningshandling. a. behörighetskraven för intygsuffärdande läkare. 1*1981/82. SoU 1981/82:53 6 bestämmelserom att vårdintyg endast får utfärdas i omedelbar anslutning fill personligundersökning av den som intyget avser och om atf undersökning för vårdintygbara får genomföras om det finns skälig anledning därtill. Propositionsförslagetöverensstämmer i dessa delar med socialfjänsfpropositionen och motiveras påföljande sätt (prop. s. 30). Kravet på ansökan har alltmer kommit aft framståsom en formalitet. har vårdbehovet konstaterats genom ett vårdintygredan innan ansökan skaffas fram. kan det också innebära en onödigtidsutdräkt som hindrar nödvändig behandling aff försöka finna någon behörigperson som kan underteckna en ansökan. Den sjukes anhöriga kan vidare varanegafivt inställda fill aft behöva framträda som ansvariga för intagningen.Även om regeln om ansökan främst tjänar rättssäkerhetens intresse bör alltsåkonstruktionen med en formell ansökan som förutsättning för intagning intebehållas. Detta nödvändiggör all i stället större krav ställs på vårdintyget. Detbör framhållas aft även om kravet på ansökan fas bort detta inte innebär någraminskade skyldigheter för t. ex. socialnämnden aff enhgt den grundläggandeansvarsregeln i 3 § socialtjänstlagen (1980:620) medverka till atf en sjukperson kommer under vård. I tvä av mofionerna yrkas avslag på förslaget aftavskaffa kravet på formell ansökan om intagning enligt LSPV. I motion1981/82:151 (s) anförs bl. a. att ansökningsförfarandel i många fall ipraktiken blivit en formalitet men atf def dock torde stå klart att def haft enåterhållande verkan på fvångsomhändertagandena. En avveckling avansökningsförfarandet innebär enligt mofionärerna en principiellt viktigförändring som nära hänger samman med den övriga beslutsprocessen enligt LSPV.Denna omfattas av socialberedningens fortsatta översyn. Motionärerna anserdärför att ansökningsförfarandet t. v. bör finnas kvar i avvaktan på förslagfrån socialberedningen om eft tillfredsställande rättsskydd för prövning avintagning pä sjukhus enligt LSPV. Äveni motion 1981/82:154 (m) yrkas avslag pä propositionsförslaget i denna del. Iandra hand yrkas aft, om man ändå avskaffar ansökningsförfarandet, def i LSPVåkall anges vilka som har rätt och/eller plikt aff hos läkare påkallaundersökning för vårdintyg. Personkretsen bör därvid bestämmas med utgångspunkti vilka som f. n. har rätt aff göra ansökan. Motionärerna anför bl. a. atfansökningsförfarandet fyller viktiga räftssäkerhefsfunktioner och att denomständigheten aff kravet pä ansökan alltmer kommit att uppfattas som enformahfet infe är grund för aft avskaffa förfarandet. I stället bör en bättretillämpning av reglerna eftersträvas. Utskottethar förståelse för motionärernas tveksamhet inför aft vidta större förändringari LSPV:s beslutssystem som en större översyn av lagen pågår och kanvänfas bli föremål för prövning inom eft fåtal år. Utskottet kan åandra sidan inte se några större nackdelar med atf i avvaktan härpå anpassalagreglerna till det prakfiska livefs krav om det kan ske utan försämring avrättssäkerheten. I den delen vill utskottet framhålla aff vårdintyget redan nuär en avgörande förutsättning för atf intagning skall SoU1981/82:53 7 få ske enligt LSPV. Det framstår dessutom somotillfredsställande om någon som av en därtill behörig läkare konstaterats lidaav psykisk sjukdom och vara i oundgängligt behov av vård enligt LSPV infeskulle kunna fäs in på sjukhus till följd av formella hinder. Utskottet harsvårt atf se atf den sjukes behov tillgodoses bättre genom aft man i det lägetmåste försöka nå kontakt med t. ex. någon släkting fill honom eller medsocialnämndens ordförande. Dessa personer kan knappast bedöma sjukdomen ellervårdbehovet bättre än den läkare som har patienten framför sig. Den sjukesanhöriga kan vidare i vissa fall ha en befogad oro för aff utsättas för senarerepressalier om de framträder som ansvariga för tvångsinfagningen.Sekretesslagstiftningen ger eff visst men icke fullständigt skydd för detta.Även hänsynen till den sjukes egen integritet bör beaktas i sammanhanget. Genomaff kontakt måste tas med kanske flera släktingar till honom eller henne kanuppgifter om den psykiska sjukdomen spridas fill personer som annars infe utanpatientens medgivande kunnat få dessa sekretesskyddade uppgifter. Ett avskaffande av kravet på ansökan innebär således aftfrågan om vård eller inte enligt LSPV i högre grad blir en fråga mellanpatienten och läkaren, där utomståendes önskemål i princip inte skall inverka.Under förutsättning aff def finns garantier för aft läkaren är opartisk och hartillräcklig kompefens för den psykiatriska bedömningen kan detta inte ansesvara någon nackdel. Vad gäller frågan om aff begränsa rätten atf påkallaläkarundersökning för vårdintyg till vissa angivna personer har utskottet svårtaft se att def skulle innebära mer än en administrativt betungande rutin, somdessutom också skulle leda till en onödig spridning av känsliga uppgifter ompatienten. Undersökning för vårdintyg får dessutom enligt proposifionen skeendast om det finns skälig anledning därtill. Ufskoffet anser def därföruteslutet aff sådana undersökningar företas annat än då någon uppvisar tydligatecken pä psykisk sjukdom eller där läkaren får konkreta uppgifter som geranledning fill misstanke aft sådan sjukdom föreligger. Def är självklart att enbegäran från någon helt utomstående om atf undersökning för vårdintyg skall skemåste prövas ytterst kritiskt. I praktiken torde def bara bli personer i densjukes nära omgivning som har sädan kännedom om hans eller hennes sjukdom affdef kan komma i fråga aff på deras begäran föranstalta om undersökning förvärdintyg. Därfill kommer de fall som aktualiseras av sociala myndigheter ellerav polisen. Utskottet anser således infe att förslaget atf avskaffaansökningsförfarandet möter hinder från räffssäkerhefssynpunkf. Def finnsdärför skäl aff tillmötesgå de länge framförda önskemålen om en mera praktiskarbetsrutin för intagning på sjukhus enligt LSPV. Utskottet vill också peka påreglerna om s. k. konvertering, varom mera nedan. Ett.smidigt och snabbtbesluts-förfarande i dessa fall förutsätter bl. a. aff man infe behöverinförskaffa ansökan innan beslut fattas. Socialberedningen har emellerfid aftförutsätt- SoU1981/82:53 8 ningslöst pröva frågan om ansökan såsom ett led ibeslutsförfarandef enligt LSPV. Utskoffef tillstyrker med hänvisning till det anfördaproposifionens förslag i här behandlad del och avstyrker motion 1981/82:151yrkande 5 och motion 1981/82:154 yrkande 1. Nuvarande 10 § LSPV innebär attbeslut om intagning enhgt 8 § eller om fortsall vård enligt 9 § infe fårmeddelas av den läkare som har utfärdat vårdintyget. Denna regel kompletterasav bestämmelsen i 6 § tredje stycket, vilken innebär atf vårdintyg inte fårgodtas för intagning på def sjukhus där den intygsuffärdande läkaren ärverksam. Om det innebär betydande olägenhet aff anlita annan läkare får dockvårdintyg av läkare vid sjukhuset godtas för intagning där, under förutsättningaft intagningen sker på annan klinik än den där läkaren är verksam. Dessaregler utgör tillsammans grunden för den s. k. tvåläkarprövningen enligt LSPV.Kravet på tvåläkarprövning säkerställer alltså atf patientens vårdbehov skallha prövats av minst två av varandra oberoende läkare för aft intagning enligtLSPV skall kunna komma i fråga. Tvåläkarprövningen har tillkommit i patientens intresseför aff förhindra obefogade tvångsintagningar. Med den utformning den fått inuvarande LSPV har den emellertid i viss utsträckning ansetts komma i konfliktmed kravet på en ändamälsenhg och individuellt anpassad värd. Sålunda är detinte möjligt för en läkare vid en psykiatrisk klinik atf besluta att en patientsom vårdas där frivilligt enligt sjukvårdslagens bestämmelser i fortsättningenskall vara intagen med stöd av LSPV. Sådan s.k. konvertering kan vara mofiveradbl. a. i def fallet aff patientens tillstånd försämras eller om något inträffarsom gör aff patienten plötsligt vill lämna sjukhuset men på grund av sitt tillståndinte bör få göra def. I proposifionen föreslås nu samma möjlighet tillenläkarprövning i konverferingsfall som i propositionen om , dvs.aft vårdintyg som utfärdats av läkare vid den klinik där intagning skall skekan godtas för intagning om patienten redan är intagen på sjukhuset enligtsjukvårdslagen och def skulle uppstå betydande olägenhet av atf anhfa annanläkare. Om en läkare vid kliniken utfärdat vårdintyget skall emellertidintagningen prövas av utskrivningsnämnden. Som skäl anförs bl. s. 33)aff den patient som pä egen begäran vårdas på sjukhus på grund av psykisksjukdom redan måste ha bedömts vara i behov av sådan vård. Själva situationengör att man kan förutsätta aff patientens tillstånd i dessa fall slår fulltklart för vårdpersonalen. Även här bör givetvis huvudregeln om två läkare sålångt möjligt följas. Är det en akufsifuation, där patienten t. ex. undernatten kräver alt bh utskriven, bör dock beslut som hindrar detta kunna fallasav en läkare. Med de kontrollmöjligheter som finns inbyggda i ett stort sjukhusi SoU1981/82:53 9 dag och med kravet pä prövning av nämnden inom en visskortare lid efter beslutet behöver rättssäkerhetsskäl inte fala emot def reformförslaget. I motion 1981/82:154 (m) yrkas avslag på propositionen idenna del (yrkande2). Mofionärerna, som vill ha kvar kravet på tvåläkarprövningäven i konverteringsfallen, anför bl. a. att de patienter som frivilligt söktvård på sjukhuset inte bör försältas i ett sämre läge i rällssäkerhelshänseendeän andra patienter. Propositionsförslaget bygger på den förutsättningen att, ide fåtaliga fall där kravet på tvåläkarprövning frångåtts, intagningen alltidskall prövas av utskrivningsnämnden. I nämnden bör bl. a. ingå en läkare medspecialistkompetens inom gruppen psykiska sjukdomar. Enligt utskottets förslagfår dessutom nämnderna ett förstärkt lekmannainslag samt social expertis (se s.11). Den prövning som görs av nämnden måste därför anses vara mer kvalificeradän den som kan göras av en ensam ytterligare läkare. Vetskapen om dennaefterföljande granskning av nämnden utgör enligt utskottets mening en effektivgaranti för att infe den nu föreslagna möjligheten utnyttjas annat än när deffinns verkligt tvingande skäl för det. Utskottet vill också erinra om affufskrivningsnämnd enligt propositionsförslaget får rätt aft självständigtbesluta om utskrivning av patient (17 § fjärde stycket), också def enbestämmelse som är ägnad aff stärka nämndens kontrollerande ställning. Utskottet anser således, fill skillnad frän motionärerna,aff propositionsförslaget infe inger betänkligheter fränräffssäkerhefssynpunkf. Några andra invändningar har inte framförts. Utskottettillstyrker därför propositionen i aktuell del. Återkommande prövning av vårdbehovet I socialtjänstproposifionenföreslogs en ny 20 a § av innebörd dels aff om en patient vårdats enligt LSPVunder en fid av fre månader och fortfarande ansågs behöva sådan vårdöverläkaren skulle anmäla detta till utskrivningsnämnden, dels atf sädananmälan i fortsättningen skulle ske sä länge patientenvårdades på sjukhuset. Bakgrunden till förslaget var önskemål om att stärkapatienternas rättssäkerhet genom aff nämnden efter def att patiententagits in för vård skulle pröva behovet av fortsaft vård enhgt LSPV. Denåterkommande anmälningsskyldigheten skulle vidare ge nämnden insyn i denfortsatta vården av patienten. Socialberedningen delade uppfattningen att det frän rättssäkerhetssynpunktinnebär fördelar att nämnden överväger förutsättningarna för atfbereda någon vård enligt lagen. bör def, menade beredningen,vara möjligt atf göra en säkrare bedömning av patientens sjukdom. Beredningen föreslogdärför i enlighet med socialfjänsfpropositionen aff överläkaren skall anmälade fall till nämnden där värden bedöms behöva fortsätta utöver av tremånader. Nämnden kan härefter i SoU 1981/82:53 10 förekommandefall ta upp frägan om utskrivning eller utskrivning på försök. Däremotville beredningen inte föreslå en återkommande anmälningsskyldighetvar tredje månad . Enligt beredningens uppfattning måsteman i många fall ifrågasätta värdet av en sådan återkommande nämndprövning. Bl.a. kunde erinras om det stora antalet äldre patienter med en kronisksjukdomsbild som knappast undergår några större förändringar. En sädanregelbunden prövning i nämnd skulle också innebära en avsevärt ökad arbetsbördaför nämnderna, i varje fall om prövningen skulle bli av annat än rent formellnatur. Andra former av återkommande kontroll kan eventuellt vara bättre ägnadeaft tillgodose behovet av insyn i den fortsatta vården. Frågan borde därförövervägas närmare vid den kommande översynen av LSPV, menade beredningen. Propositionsförslagetöverensstämmer med socialberedningens förslag. Itvä motioner föreslås emellertid en utvidgad återkommande prövning avvårdbehovet, i huvudsak enligt socialtjänstproposifionens förslag.