bet · G501NU29 · 1981-12-31 00:00:00 — Av framgick att vissalanthandlare inte fick tillfredsställande ersättning för sina omkostnader.Motionärerna betecknar det som en viktig glesbygdsfråga att bensinbolagensagerande inte tvingar till nedläggning av bensindepåer i glesbygderna. Vid deförhandlingar som statliga myndigheter för med oljebolagen om bl. a. priser ochberedskaps-lagring bör därför drivmedelsförsörjningen beaktas. Uppgifter i anslutning till motionen Den i motionen åberopadeSPK-utredningen finns sammanfattad i en promemoria . Dennapromemoria har i huvudsak följande innehåll. Antalet s. k. singelanläggningar för bensinförsäljning harsuccessivt minskat . Med singelanläggning menas ettförsäljningsställe, t. ex. i anslutning till en lanthandel, med en eller flerapumpar men utan tillgång till särskilda lokaler eller serviceanordningar. Frånår 1968 minskade det totala antalet singelanläggningar i landetfrån 3 644 till 581. Ett flertal singelanläggningar har övertagits av resp.lanthandlare och klassas numera hos oljeföretagen såsom konsumentanläggningar.I de fall lanthandlaren fortsätter att sälja bensin under visst varumärke ochfrån pump med oljeföretagets emblem - vilket är förhållandet hos det övervägandeantalet lanthandlare - åtnjutes en rabatt som överensstämmer med den marginalsom bensinhandlare anslutna till () har. Oljeföretagen har vid förfrågan uppgivit att de ekonomiskavillkoren för lanthandlare som säljer drivmedel under visst varumärke i stortöverensstämmer med dem som gäller för andra drivmedelsåterförsäljare. Antaletmärkeslösa pumpar uppges vara ringa. Dessa kan i regel ej i oljeföretagensregister särskiljas från storförbrukare vilka köper drivmedel i tankbil. Innehavare av märkeslösa pumpar har inte åtagit sig någraförpliktelser gentemot viss drivmedelsleverantör utan kan anskaffa drivmedeldär det för tillfället är förmånligast. Om däremot långsiktigt leveransavtalföreligger och försäljning sker under visst varumärke garanteras lanthandlarensedvanlig bensinhandelsmarginal. SPK har från () vidflera tillfällen begärt att få preciserat vilka lanthandlare som fått erläggahögstpris i stället för tankbilspris och vilka leverantörer det gällt. Sådanauppgifter är en förutsättning för att SPK skall kunna ta upp överläggningar medoljeföretagen om deras prissättning till lanthandlare med omärkta pumpar. SSLFhade när promemorian utarbetades ännu inte lämnat begärda uppgifter. Om en lanthandlare inköper drivmedel fill högstpris harhan möjlighet att vid betjäning - utöver högstpriset- uttaga ett särskilttillägg om per liter bensin och per liter dieselolja. Härutöver fårzontillägg uttas med beroende på lokalisering. NU1981/82:29 13 SSLFinkom tillhandelsdepartementet med en promemoria, vari uppgavs att en lanthandlare kundetvingas att till sin leverantör betala samma bensinpris som han hade rätt attta ut av konsumenten. SSLF hemställde att regeringen skulle vidta åtgärder föratt förhindra att enskilda bensinstationer eller pumpanläggningar skulletvingas bort från marknaden på grund av oljeföretagens prispolifik. Genom SPK:sförsorg gjordes en närmare undersökning, avseende ett 30-tal bensinpumpar iJämtlands och . Sammanfattningsvis konstaterades att det idessa län inte fanns något exempel på att en lanthandlare tvingats att betala sammapris fill oljebolaget som han hade rätt att ta ut av konsumenten samt att SSLFinte hade något underlag som bekräftade att bensinbolagen skulle tillämpa denpåstådda prispolitiken gentemot lanthandeln. inom SSLF har ifebruari 1982 beslutat uppdra åt förbundets kansli att göra en inventering aversättningsnivån och lönsam-hetssituafionen vid försäljning av bensin vialanthandeln. är en kommitté inom förbundet med bevaknings-,samordnings- och beredningsansvar för sitt verksamhetsområde. Enligt förordningen (1979:638) kanstöd till kommersiell service i glesbygd lämnas för att "upprätthålla enmed hänsyn fill geografiska och befolkningsmässiga förhållandentillfredsställande försörjning med dagligvaror eller drivmedel iglesbygder". Stöd kan lämnas bl. a. till näringsidkare med fastaförsörjningsställen där dagligvaror eller drivmedel säljs. Det kan därvid haformen av avskrivningslån, investeringslån, kreditgaranfi eller driftstöd. Enförutsättning är att kommunen har genomfört en planering av varuförsörjningen,så att behovet av stöd kan bedömas. En landsomfattande kampanj förlandsbygdshandeln har inletts vid början. Initiativ därtill har tagitsav , företag och organisationer inom handeln samt ett antalandra myndigheter och organisationer. Syftet är att genom olika åtgärder ökalandsbygdshandelns möjligheter till överlevnad och utveckling. Systemet med statliga bidrag tillvissa oljetransporter i glesbygd infördes vid början. Med stöd av ensärskild lag får regeringen, om det behövs för att minska sådana prisskillnaderpå olja som förorsakas av ortstillägg, föreskriva det högsta ortsfillägg somfår tas ut vid försäljning av olja till förbrukare i inre och västraSvealand. Från det särskilda anslaget för ändamålet får enligt vissa reglerkompensation i form av transportbidrag lämnas till säljarna för sådanatransportkostnader som de inte kan täcka till följd av föreskrifter om högstaortstillägg. Innansystemet infördes hade vid en rad tillfällen under 1960- NU1981/82:29 14 och 1970-talen behandlat frågan om en regional utjämningav bensin- och oljepriserna. Två utredningar i ämnet hade genomförts, av vilkaden sista låg till grund för regeringens förslag om bidragssystemet. tillämpning av den nuvarande ordningenföreslår regeringen nu i budgetpropositionen att bidragssystemet skall slopassom ett led i de aktuella besparingsansträngningarna. Till följd avoljeprisstegringen har ortstilläggen kommit att utgöra en allt mindre del avoljepriset, säger handelsministern. Han betecknar bidragssystemets effekter förde enskilda konsumenterna som begränsade och pekar också på de administrativakostnader som systemet för med sig. I tre motioner- 1981/82:449 (c, fp), 1981/82:617 (vpk) och1981/82:808 (s) - riktas invändningar mot regeringens förslag. Alla tremotionerna går ut på att den nuvarande prisutjämningen skall behållas. De yrkandensom ställs får dock inte i något av fallen denna effekt. I de båda förstnämndamotionerna begärs fortsatt anslag för ändamålet-med 20 milj. kr. resp. 22 milj.kr.-men motionärerna har försummat att yrka avslag på regeringens förslag omupphävande av den lag som utgör grund för utbetalningen av bidrag. Ett sådantyrkande finns i den sistnämnda motionen, där i stället yrkande om erforderligtanslag för nästa budgetår saknas. I motion 1981/82:617 begärs dessutom attriksdagen skall anmoda regeringen om att söka åstadkomma en total utjämning avbensin- och oljepriserna genom avskaffande av zon- och ortstilläggen pågrundpriserna. Utskottet delar motionärernas uppfattning att detnuvarande prisutjämningssystemet - som har tillämpats i endast tid- bör bibehållas i oförändrad omfattning. Därför föreslår utskottet attregeringens förslag om upphävande av den gällande lagen i ämnet avslås och atterforderligt anslag anvisas för /83. Medelsbehovet kan, somanförs i mofion 1981/82:449 (c, fp), med hänsyn till oljekonsumtionensutveckling beräknas till 20 milj. kr. för /83, samma belopp somhar anvisats för det nu innevarande budgetåret. Frågan om en fullständig utjämningav bensin- och oljepriserna genom avskaffande av zon- och ortstillägg harprövats av vid olika tillfällen, senast i samband med beslutet om detprisutjämningssystem som tillämpas (NU 1979/80:42). Som har nämnts tas dennu upp i motion 1981/82:617 (vpk). Liksom förra gången vill utskottet påpekaatt särskild lagstiftning skulle erfordras för att motionärernas förslag skallkunna förverkligas. Utskottet finner inte att det föreligger förutsättningarför sådana åtgärder som motionärerna önskar och avstyrker alltså det nu berördamotionsyrkandet. I detta sammanhang tar utskottetupp motion 1981/82:826 (fp), som avser drivmedelsförsörjningen i glesbygd.Motionärerna hävdar att oljebolagen i vissa fall tillämpar en hård prispolitikgentemot handlare i glesbygd vilka önskar sälja bensin. Motionen går ut på att regeringen med skärpt NU1981/82:29 15 uppmärksamhet bör följa utvecklingen på detta område. Utskottet fäster liksom motionärerna stor vikt vid attbensin kan hållas till salu även på små orter i glesbygd. För en lanthandlarepå en sådan ort kan bensinförsäljning vara ett viktigt komplement till denövriga rörelsen och bidra fill ökad köptrohet från kundernas sida. Den kansålunda medverka till att rörelsen kan fortbestå. Rimliga villkor för dennaförsäljning är alltså ett angeläget önskemål. Som framgår av redogörelsen i det föregående finns detknappast belägg för sådana missförhållanden som motionärerna åberopar.Utskottet konstaterar att den organisation som företräder lanthandlarna, , har tagit initiativ till en inventering aversättningsnivån och lönsamhetssituationen vid försäljning av bensin vialanthandeln. Denna undersökning bör kunna ge underlag för en bedömning av omdet behövs åtgärder för att slå vakt om bensinhandeln i glesbygd. Medhänvisning till det anförda avstyrker utskottet motion 1981/82:826 (fp). 1. beträffandebidrag till vissa oljetransporter i glesbygd attriksdagen med avslag på proposition 1981/82:100 bilaga 14 punkt D 6, med bifallfill motionerna 1981/82:449 och 1981/ 82:808 och med anledning av mofion1981/82:617 yrkande 2 fill Bidrag till vissa oljetransporter i glesbygd /83 anvisar ett förslagsanslag av , 2. beträffandeavskaffande av ortstilläggen på oljeprodukter att avslår mofion1981/82:617 yrkande 1, 3. beträffandedrivmedelsförsörjningen i glesbygd att avslår motion 1981/82:826. PATENT- OCH REGISTRERINGSVERKET M. Regeringen har underpunkten E 1 (s. 73-77) föreslagit att till Patent- ochregistreringsverket för /83 anvisa ett förslagsanslag av . I detta sammanhang behandlar utskottet motionerna 1981/82:810 av (),vari hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om överförande av patent- och registreringsverketstjänsteförslagsnämnds uppgifter på den för domstolsväsendet upprättadetjänsteförslagsnämnden, 1981/82:1481 av (), vari hemställs attriksdagen 1. begär att regeringen anmodar patent- och registreringsverket atttillse att forskarbiblioteket hålls intakt och aktuellt tills nyhuvudman utsetts och fortsatt verksamhet säkrats. NU1981/82:29 16 2. begär att regeringen låterutreda möjligheterna för uppfinnare och forskare att genom stöd från STU ochutvecklingsfonderna få möjlighet att själva utföra förundersökningar ochforskning i i stället för att tvingas anlita de kostnadskrävandetjänster patentverket tillhandahåller. Patent- och registreringsverkets forskarbibliotek Uppgifter om patentverkets biblioteks- och informationsservice programUppdragsverksamhet (se prop. 14 s. 75), vilket finansieras helt genomintäkter, innefattar på patentområdet - inom ett delprogram Patent - bl. a.nyhetsgranskning av uppfinningar utan samband med patentansökan,konsultinriktad verksamhet, publiceringsverksamhet och annan externinformation, extern utbildningsverksamhet samt försäljning av vissa skrifterm. Den nämnda externa informationen avser teknisk dokumentation samt externservice i läsesal och forskararkiv. Den sist angivna biblioteksservicen är fördelad på de s.k. övre och nedre läsesalarna. I den övre läsesalen finns patentlitteratur samtnyligen utlagda patentansökningar från och det europeiska patentverket,allt ordnat på patentklasser. Vidare finns där patentverkspublikationer från enrad länder och en servicedisk, där övrig litteratur från kanbeställas. Läsesalen är bemannad med sakkunnig personal. I den nedre läsesalenfinns klassordnade patentskrifter från de övriga nordiska länderna, frånFörbundsrepubliken och från samt publicerade internationellaPCT-ansökningar (, dvs. den världsomspännandesamarbetskonventionen på patentområdet). Det material som hålls tillgängligt pådetta sätt utgörs av dubbletter. Samma material finns också åtkomligt hosverkets patentgranskare. Den externa service som lämnas läsesalsbesökare medföringa särskilda intäkter och belastar alltså övriga aktiviteter inomdelprogrammet. Antalet besökare /82 var 7 600; samma siffraupptas i budgetarna för budgetåren 1981/82 och 1982/83. Personalinsatserna fördenna externa service beräknas för vart och ett av de tre budgetåren till sjupersonår och kostnaderna till resp. , . och 1 535 000kr. Ett problem i verksamheten är patentskriftsmaterialetssnabba tillväxt. har gjort en utredning av tillväxten och avverkets behov av utrymme för materialet. Utredningen har gett vid handen attdet finns akuta behov av ytterligare utrymmen och att dessa behov kommer attskärpas . I sin anslagsframställning för budgetåret1982/83 redovisar patentverket dels planer på byggande av arkivutrymmen, delsbesparingsmöjligheter i form av ambitionssänkningar i läsesalsverksamheten. Omen prioritering blir nödvändig är enligt verket en nedskärning av servicen iden nedre läsesalen minst kännbar. En viss besparing kan även NU1981/82:29 17 uppnås genom slopande av den begränsade öppethållning påkvällstid som förekommer. Uppdragsverksamheten omfattar som nämnts ocksånyhetsgranskning av uppfinningar utan samband med patentansökningar.Granskningen utförs av ingenjörer vid patentavdelningen vid sidan av denprimära uppgiften att handlägga patentansökningar. Personalåtgången för dennadel av uppdragsverksamheten beräknas till resp. 9, 10 och föringenjörer under budgetåren 1980/81-1982/83 och till 5,5 personår för annanpersonal under vart och ett av dessa budgetår. Ekonomiskt går verksamheten medöverskott. Bland avnämarna av detta slags tjänster är styrelsen för tekniskutveckling (STU). lämnar patentverket försöksvis också enspeciell snabbservice fill STU på detta område. Utskottet har tagit del av enskrivelse om patentverkets dokumentationsservice som STU i februari 1981riktade till industriminister . Åsling och av patentverketsremissyttrande över denna skrivelse. Vidare har utskottet fått del av enskrivelse i samma ämne som två patentundersökare har ingett tillhandelsdepartementet. STU konstaterar att en inte oväsentlig volymingenjörsarbete har överförts från STU fill patentverket inom ramen förpatentverkets uppdragsverksamhet. I ett antal projekt är det emellertid enligtSTU nödvändigt att dess egna patenfingenjörer även framgent själva fårgenomföra nyhetsgranskning på basis av klassordnad utländsk patentlitteratur.Den enda samhällsekonomiskt rimliga lösningen är enligt STU att patentverkethåller utländsk patentlitteratur tillgänglig enligt nuvarande principer. betonar i remissyttrandet att man inte harfattat något beslut som innebär att STU skulle helt eller delvis utestängasfrån viss patentdokumentation. För det fall att den nedre läsesalen måstestängas av i brist på medel förklarar sig patentverket berett att i denfortsatta utvecklingen av uppdragsverksamheten söka sådan samverkan med STU attSTU:s informationsbehov kan fillgodoses på bästa möjliga sätt. De båda patentundersökarna framhäver i sin skrivelsepatentmaterialets betydelse som inspirationskälla och "idésanerare"för konstruktörer, produktutvecklare och uppfinnare. De menar att mångaundersökningar bäst företas av upphovsmännen eller företagarna själva.Utvecklingsavdelningar och enskilda uppfinnare behöver, sägs det i skrivelsen,ett helt intakt forskararkiv. NU1981/82:29 18 Motion 1981/82:1481 Motionären lämnar inledningsvisvissa uppgifter om den berörda biblioteksverksamheten. Hon uppger attpatentverket av ekonomiska skäl och utrymmesskäl avser att i etapper lägga nedsin biblioteks- och forskarservice. Ett tungt vägande skäl skulle också varaatt verket härigenom skulle få ökad efterfrågan på de betaldaförundersökningstjänster som verket erbjuder. I detta sammanhang riktarmofionären kritik mot patentverket för eftersläpning i ärendebehandlingen ochdålig service. En nedläggning av forskarbiblioteket skulle, säger motionären,lända till obotliga skador för uppfinnarnas verksamhet. Motionären föreslår attlokalfrågan löses genom att patent- och registreringsverkets namnbyrå flyttasfrån och samordnas med verkets bolagsbyrå i . En rationell lösning vore, hävdar motionären, attkostnaderna för patentbiblioteket betalas av styrelsen för teknisk utveckling(STU) och att de regionala utvecklingsfonderna utnyttjas på sådant sätt attlandets uppfinnare kan få del av den kunskap som finns samlad i biblioteket.Att patentverket sorterar under ser motionären som enorsak till "att den tekniska och industriella utveckling som sorterarunder industridepartementet håller på att saboteras". Patentbesvärsrätten är enförvaltningsdomstol som prövar besvär mot beslut av patent- ochregistreringsverket i ärenden rörande patent, mönsterskydd, varumärken ochnamn samt utgivningsbevis för periodisk skrift. Den kom genomomvandling av patent- och registreringsverkets patentavdelning. Bestämmelser omdomstolen finns i lagen (1977:729) om patentbesvärsrätten. Ipatentbesvärsrätten finns patenträttsråd, som skall vara tekniskt kunniga ellerlagfarna. Patenträttsråd utnämns av regeringen. Antalet patenträttsrådstjänsterär 16. Av dem innehas normalt tre av jurister, de övriga av tekniker(civilingenjörer). Föreskrifter om tjänsteförslagsnämnden förpatentbesvärsrätten finns i förordningen (1977:822) med instruktion för patent-och registreringsverket. Enligt 28 § gäller att tjänst som patenträttsråd, somej är patentbesvärsrät-tens ordförande, tillsätts av regeringen efter förslagav "en till verket hörande nämnd, tjänsteförslagsnämnden förpatentbesvärsrätten''. 129 § föreskrivs-med giltighet fr. o. m. den 1 januari1982 - bl. a. följande. Nämnden består av ordförande, vice ordförande och sexandra ledamöter. För varje annan ledamot än ordföranden finns en ersättare.Samtliga utses av regeringen för av . Regeringen har för förordnat tvåhovrättslagmän till ordförande resp. vice ordförande i tjänsteförslagsnämnden.Övriga ledamö- NU1981/82:29 19 ter är patent- och registreringsverkets generaldirektöroch ytterligare en representant för verket, patentbesvärsrättens ordförande ochytterligare ett patenträttsråd samt två personalrepresentanter (båda - tillföljd av personalorganisationernas nomineringar - från patentverket). Enligt 29 § i dess tidigare lydelse hadetjänsteförslagsnämnden som ordförande generaldirektören i patentverket och somvice ordförande patentbesvärsrättens ordförande. Nämnden hade då en ledamotmindre än . T. o. m. kom alla ledamöter utom en - en hovrättslagman -från endera av de båda berörda myndigheterna. Motion 1981/82:810 Den ändring i bestämmelserna som redovisas ibudgetpropositionen (bil. 14 s. 77) är ett steg i rätt riktning, sägermotionären, men den nya ordningen är dock icke helt tillfredsställande. i instruktionen för patent- och registreringsverketanges vara "en till verket hörande nämnd" kan enligt motionärenkritiseras från "principiell rättssäkerhetssynpunkt" såsom "ejägnat att garantera en fristående bedömning från patentbesvärsrättens sida vidhandläggning av besvär över patent- och registreringsverkets beslut". Åvenom inga klagomål mot patentbesvärsrättens oväld förekommit synes de angivnaförhållandena ej stå i överensstämmelse med detjänstetillsättnings-bestämmelser som gäller för andra domstolar, sägermotionären. Han betecknar den av honom föreslagna ändringen som rationell ochkostnads-besparande. Som framgår av budgetpropositionen(bil. 14 s. 77) innebar den i ett föregående avsnitt angivna ändringen ibestämmelserna om attregeringen efterkom önskemål som hade givit till känna (NU1980/81:50, rskr 1980/81:408). En tidigare framställning från i sammaämne (NU 1977/78:64, rskr 1977/78:349) hade blivit resultatlös. bådauttalanden föranleddes av motioner av (). En fråga (1981/82:270)av denne om en självständig instruktion för patentbesvärsrätten besvarades avhandelsminister den 11 mars 1982.1 debatten berördes äventjänsteförslagsnämnden. fördomstolsväsendet (instruktion 1975:507, ändrad 1976:895, 1977:967) avgerförslag till regeringen i fråga om tjänster vid domstolar och hyresnämnderenligt särskilda bestämmelser. NU1981/82:29 20 Den har åtta ledamöter. F. n.består nämnden av generaldirektör, som är ordförande, och sjudomare i chefsställning. (Ju1979:03; särskild utredare: regeringsrådet ) utreder frågorrörande patentprocessen och sanktionssystemet inom patenträtten. Enligtdirektiven skall utredaren bl. a. överväga för- och nackdelar med en särskildpatentdomstol för handläggning av både patentmål och besvär över patentverketsbeslut i patentärenden. Utredaren skall bl. a. uppmärksamma hur en sådandomstol skulle kunna infogas i det allmänna domstolsväsendet. Utskottet tillstyrker regeringensförslag till medelsanvisning för patent-och registreringsverket. Motion 1981/82:1481 (c) gäller en verksamhet vidpatentverket som faller inom ett delprogram helt finansierat genom direktaintäkter. Såsom beskrivs i den föregående redogörelsen (s. 16) tillhandahållerpatentverket en biblioteksservice som möjliggör för institutioner och enskildaatt ta del av ett omfattande material i form av patentlitteratur ochpatentansökningar. Kostnaderna för denna service i förening med lokalproblemsom förorsakas av materialets snabba tillväxt har aktualiserat frågan om vissainskränkningar i servicen. Motionären önskar att skall begära attregeringen anmodar patentverket att tillse att forskarbiblioteket hålls intakttill dess en ny huvudman har utsetts och fortsatt verksamhet säkrats. Hon villockså få till stånd en utredning om möjligheter för uppfinnare och forskare attmed stöd från styrelsen för teknisk utveckling (STU) och de regionala utvecklingsfondernasjälva utföra förundersökningar etc. i i stället för att tvingasanlita de "kostnadskrävande" tjänster av patentingenjörer m. fl. sompatentverket tillhandahåller inom ramen för sin uppdragsverksamhet. Motionärens framställning och förslag till åtgärder geranledning till vissa invändningar. Utskottet delar emellertid motionärensgrundläggande uppfattning om betydelsen av den biblioteksservice som det ärfråga om. Av den redogörelse som har lämnats framgår att både STU ochföreträdare för de patentundersökare på den privata marknaden som utnyttjarpatentverkets bibliotek har uttryckt oro för konsekvenserna av inskränkningar iverksamheten som patentverket kan komma att se sig föranlåtet att vidta. Detär enligt utskottets mening angeläget att patentverket i samråd med övrigaintressenter söker komma fram till en lösning som medför att den berördabiblioteksservicen i möjligaste mån bevaras. NU1981/82:29 21 gör ett uttalande av denna innebörd. Genom ett sådanttillgodoses motion 1981/82:1481 (c) i väsentlig mån. För patentbesvärsrätten, den särskilda förvaltningsdomstolsom prövar besvär över beslut av patentverket, finns en tjänsteförslagsnämndsom skall yttra sig innan regeringen tillsätter tjänster för ledamöter idomstolen. Som framgår av en redogörelse i det föregående (s. 18 f.) har dennanämnd fått en från principiell synpunkt meratillfredsställande sammansättning än den förut har haft. Denna förändring har genomförtspå begäran. Inom har upphovsmannen fill motion 1981/82:810(fp) på olika sätt aktualiserat frågan och sålunda verksamt bidragit till attden nya ordningen har kommit till stånd. I motionen föreslår han nu attriksdagen skall uttala sig för att tjänsteförslagsnämnden förpatentbesvärsrätten avskaffas oeh dess uppgifter överförs på den mera brettverksamma . Utskottet finner det uteslutet att , helt kortefter att ha fått sina intentioner i fråga om tjänsteförslagsnämnden förpatentbesvärsrätten tillgodosedda, skulle begära nämndens avskaffande. Någonanledning till erinran från rättssäkerhetssynpunkt mot nämndens sammansättningoch ställning anser utskottet inte föreligga. Av den föregående redogörelsenframgår att patentprocessutredningens överväganden kan komma att leda tillgenomgripande organisatoriska förändringar beträffande patentbesvärsrätten oehdärmed också . Med vad här sagts avstyrkerutskottet motion 1981/82:810 (fp).