bet · G501TU1 · 1981-12-31 00:00:00 — betänkande 1981/82:1 om utredning av fartygsolyckor i motion 1980/81:75)9 av BirgerRosqvist m. fl. (s) yrkas att hos regeringen begär en översyn ochförslag om ändrad handläggning av utredningar om sjöolyckor. Över motionen har yttrandeninhämtats från , sjöfartens . Svenska sjöfolksförbundet.Svenska niaskinbefälsförbundet och (ångfartygsassurans förening). Se bilaga till detta betänkande. 1 motion 1980/81:739 (s) vrkas attriksdagen hos regeringen begär en översyn och förslag om ändrad handläggning avutredningar om sjöolyckor. Tillsynen av att för .sjö.Scikerheten gällandelagar, förordningar och föreskrifter efterlevs åvilar sjöfartsinspektionen somär en särskild avdelning inom . Säkerhetssektionen som sorterarunder denna avdelning har till uppgift att granska rapporter och utreda olyckorsom inträffat på svenska fartyg eller olyckor i vilka svenska fartyg varitinblandade. Även olyckor som inträffat på svenskt område med utländska fartygskall granskas och utredas av säkerhetssektionen. Den nuvarandeorganisationsformen innebär enligt motionen att som myndighetutreder sig själv vid olyckor där exempelvis uppgifter om farledsbeskaffenheten,dvs. ett av verkets ansvarsområden, kan ha varit av avgörande betydelse förhändelsen. Det framhålls att den utredande säkerhetssektionen således kan fåarbeta under en lojalitetskonflikt med det egna verket. Enligt motionärerna bördärför frågan om ändrad organisation i denna del av nuvarandeverksamhet prövas. De framhåller att säkerhetssektionen skulle kunna bli enenhet helt fristående från sjöfartsinspektionen, eller också skulleutredningsverksamhet rörande sjöolyckor där verket själv kan tänkas varainblandat kunna överföras till sjöfartens . framhåller i sittremissyttrande att säkerhetssektionens funktion behövs hos verket och att omverksamheten förläggs till sjöfartens en ny enhet för analysoch uppföljning av olyckor måste byggas upp. Det framhålls vidare att dennuvarande fördelningen av arbetet mellan verket och sjöfartens haverikommissionär ändamålsenlig och att den i motionen efterlysta självständigheten försäkerhetssektionen redan existerar genom den ställning somsjöfartsinspektionen har gentemot verket i övrigt. anser att ettsärskiljande av säkerhetssektionen och dess haveriutredningsverksamhet frånverkets organisation radikalt skulle förändra ursprungssyftet med en centralmyndighet för sjöfartsfrågor. Verket ser därför inget behov av en ytterligare översynutöver den som redan pågår inom . Sjöfartens haverikotmnission framhåller att etthaveriutredningsorgans viktigaste produkt är dess rekommendationer som oftastriktas till säkerhetsmyndigheten, vilken har möjlighet att påverka säkerhetengenom tillsynsverksamhet eller förbättring av farleder m. m. För atthaveriutredningsverksamheten skall vara meningsfull måste säkerhetsmyndighetensnabbt och effektivt ta sig an rekommendationerna. Ett samspel och en klarrollfördelning mellan utredningsorganet och säkerhetsmyndigheten framstårenligt som en av hörnstenarna i ett väl utvecklatsäkerhetssystem. Kommissionen som anser att ett sådant system ännu inte finnsinom svensk sjöfart och att utredning av sjöolyckor bör handhas av en neutralinstans som är helt oberoende av säkerhetsmyndigheten tillstyrker förslaget imotionen. hälsar med tillfredsställelse attkommunikationsdepartementet ser över frågor om sådan undersökningskommissionsom sägs enligt 314 S sjölagen, då dessa frågor är av största betydelse försjöfartsnäringen. Föreningen anser vidare att gränserna mellan sjöfartsverketoch den särskilda ansvarsområden inte är klara ochatt den fortsatta synen på sjöförklaringsinstitutet måste klarläggas. Redareföreningentillstyrker motionärernas förslag om en översyn av handläggningsordningen ifråga om sjöolyckor men anser att frågan måste ses i ett större sammanhang.Enligt föreningen bör översynen ske inom ramen för en offentlig utredning. Svenska maskinhefälsförhundetoch instämmer i de synpunkter som förs fram imotionen och tillstyrker yrkandet om en översyn av gällandehandläggningsordning för utredning av sjöolyckor. ångfartygs assurans förening anser att det nu ärlämpligt att göra en genomgripande översyn av hela det svenska systemet förutredning av sjöolyckor, innefattande bl. a. sjöförklaringar, utredningar omsjöfartsverkets säkerhetssektion och utredning om sjöfartens haverikommission.Enligt Assuransföreningen bör utredning av sjöolyckor göras av en enhet som ärfristående från och som med fördel torde kunna inordnas i Därigenom borde haverikommissionenkunna ges ansvaret för utredning av alla sjöolyckor och ges arbetsformer sompassar för både större och mindre fall. framhåller också attdet är viktigt att även olyckor med utländska fartyg utreds. Utskottet konstaterar att samtligaremissinstanser som yttrat sig över motionen anser att behov föreligger av enöversyn i någon form av handläggningsordningen för utredning av sjöolyckor. av remissinstanserna fäster i likhet med motionärerna särskild vikt vidatt en organisation skapas som garanterar att olyckorna kan utredas av eninstans som är fristående från säkerhetsmyndigheten, dvs. Andraremissinstanser anser att frågan måste ses i ett större sammanhang och att detnu är lämpligt att göra en genomgripande översyn av hela det svenska systemetför utredning av sjöolyckor. Utskottet vill för sin del understryka att en välfungerande utredningsverksamhet i samband med sjöolyckor är ett viktigt led iarbetet för en tillfredsställande sjösäkerhet. Utskottet delar motionärernasoch remissinstansernas uppfattning att den nu gällande handläggningsordningenbör ses över. Enligt vad utskottet erfarit pågår f. n. inomkommunikationsdepartementet en sådan översyn. Syftet har därvid främstangivits vara att ta ställning till vilka olyckor som skall utredas,utredningsmetodiken samt organisations-och finansieringsfrågor. Med hänvisning till det pågående utredningsarbetet som bl.a. omfattar de frågor som motionärerna aktualiserat synes motionen inte påkallanågon åtgärd frän sida. Utskottet vill dock betona vikten av attkommunikationsdepartementet vid sin översyn, som bör bedrivas skyndsamt, nogaprövar de i motionen väckta förslagen. Utskottet som förutsätter att så skerhemställer att lämnar motion1980/81:759 (s) om utredning av fartygsolyckor utan åtgärd. Närvarande: (), ().Essen (), NilsHjorth (s), (). RuneTorvvald (c), BirgerRosqvist (s). (), (), (), RuneJohansson (s), (), (), ()och (). Yttranden över motion 1980/81:759 () Hur utredningar av sjöolyckor skallbedrivas av staten är en stor och mångfacetterad fråga. Formerna förutredningsverksamheten har diskuterats ingående inom underflera år såväl principiellt som från praktiska synpunkter med avseende på bl.a. resurser och organisation. Någon slutlig lösning har ännu inte nåtts menvissa justeringar har genomförts eller håller på att genomföras inom ramen förgällande organisation. I organisationsöversyn, som gjorts isamarbete med statskontoret, har frågan behandlats ingående, se förslag tillkommunikationsdepartementet . En arbetsgrupp inom ser f. n.över frågan om utredning av sjöolyckor. Verket har lämnat synpunkter tillutredningen, kopia bifogas.' Verket vill särskilt framhålla attsäkerhetssektionens funktion behövs hos . Äterföring i form avuppgifter om haverier kommer sannolikt att begränsas om verksamheten förläggstill Sjöfartens de direkta kontakterna minskar. Verket måstei så fall bygga upp en ny egen enhet för analys och uppföljning av olyckor. Detbör beaktas att verket aktivt deltar i det internationella sjösäkerhetsarbetetdär olycksutredningar och analyser av dessa är en viktig grund. För sin dagliga verksamhet behöver säkerhetssektionen närakontakter med verkets experter inkl. personal vid inspektions- och lotsdistriktsamt tillgång till de handlingar som finns på centralförvaltningen. anser att nuvarande fördelning av arbetetmellan verket och sjöfartens är bör ta hand om ett begränsat antal svåra olyckor. Den i motionen efterlysta självständigheten försäkerhetssektionen existerar redan för sjöfartsinspektionen gentemot verket iövrigt, se S 19 instruktion. Ett särskiljande av säkerhetssektionen och desshaveriutredningsverksamhet från verkets organisation skulle radikalt förändraursprungssyftet med en central myndighet för sjöfartsfrågor. serdärför inget behov av en ytterligare översyn, utöver den som redan pågår inomkommunikationsdepartementet, som föreslås i motionen. Beträffande och dess verksamhet hänvisas till bifogade- inlägg avkommissionens ordförande vid Det symposium i den 26mars 1981 angående säkrare navigation. Uppenbart är att alltför många onödiga olyckor drabbarsvensk sjöfart, olyckor som ej sällan medför mycket stora skador på fartyg ochden miljön. går också människoliv till spillo. ' rhir ul liil.iLlI TU1981/82:1 5 drabbar även utländska fartyg som trafikerar svenskafarvatten och bl. a. har att hålla sig till svenska farleder,säkerhetsanordningar i dessa samt sjökort och seglingsbeskrivningar. Om olycksfrekvensen nedbringades på detta område skullebl. a. mycket stora kostnader kunna sparas. Känt är inte minst från luftfarten att det viktigastemedlet att nå en förbättrad säkerhet är att ha tillgång till ett välutvecklat haveriutredningssystem. Enbart genom en bred, lättillgänglig ochkorrekt information till allmänheten och berörda intressenter om en olycka ochdess orsaker nås en högst gynnsam effekt för säkerheten. Utan professionellahaveriutredningsorgan torde inte sådan information kunna åstadkommas i varjefall inte . Ett haveriutredningsorgans viktigaste produkt är dessrekommendationer. Dessa syftar till att förhindra ett upprepande av olyckaneller eljest att eliminera risker i säkerheten som uppdagats under utredningensgång. riktas dessa rekommendationer till säkerhetsmyndigheten. Denna harju oftast möjlighet att påverka säkerheten genom tillsynsverksamhet ellerförbättring av farleder m. m. För att göra haveriutredningsverksamheten meningsfullförutsätter detta att säkerhetsmyndigheten snabbt och effektivt tar sig anrekommendationerna. Utredningsorganet har för sin del att självständigt följaupp att dess rekommendationer behandlas. Ett samspel och en klar rollfördelningmellan utredningsorganet och säkerhetsmyndigheten framstår som en av hörnstenarnai ett väl utvecklat säkerhetssystem. Ett sådant system finns ännu inte inom svensk sjöfart. Avvad sagts framgår att en förändring på detta område är synnerligenangelägen. Utredning av sjöolyckor bör handhas av en neutral instansoch vara helt oberoende av säkerhetsmyndigheten i sin utredande verksamhet. tillstyrker förslaget i motionen. Anmärkas må att en arbetsgrupp inomkommunikationsdepartementet f. n. arbetar med frågor som berörs i motionen. Inom behandlas f.n. frågan om bästa sättet att utreda fartygsolyckor. Föreningen har medanledning av en skrivelse från (bil. 1)' avgettbifogade svar (bil. 2)-. svar vill föreningen nu särskilt framhålla att föreningen med tillfredsställelse hälsade att frågorom sådan som sägs i 314 § sjölagen nu skulle komma attses över därför att dessa ärenden är av största betydelse för sjöfartsnäringen, att gränserna mellan och den ansvarsområden inte är klara, att denfortsatta synen på sjöförklaringsinstitutet måste klarläggas, samt attöversynen bör ske inom en sedvanlig offentlig utrednings ram. Redareföreningenvidhåller de uppfattningar som yttrandet innehåller. Ytterligare kan anföras att frågan om ändrad organisationför också behandlas f. n. inom . Det är intelämpligt att nu bryta ut den särskilda frågan om utredning av fartygsolyckor. ' H;ir ci hil.icl. TU1981/82:1 6 Från dessa utgångspunkter villredareföreningen tillstyrka motionärernas förslag om en översyn avhandläggningsordningen i fråga om utredningar om sjöolyckor men tillägga attfrågan måste ses i ett större sammanhang än vad motionärerna gör. Föreningen skullehälsa med stor tillfredsställelse om en offentlig utredning i dessa frågortillsattes möjligt. harmed anledning av angivna motion funnit anledning att kraftigt tillstyrka dessgenomförande. I föreliggande motion analyserasbetydelsen av som tillsynsmyndighet för svensk sjöfart. Mankonstaterar att har varierande arbetsuppgifter i vilka bl. Vad gäller sjösäkerheten och tillsynen av försjösäkerheten gällande lagar, förordningar och föreskrifter åvilar dettaSjöfartsinspektionen, en avdelning inom . hyser inom sig säkerhetssektionen somhar till uppgift att granska rapporter och utreda olyckor som inträffat påsvenska fartyg eller i de fall som svenska fartyg varit inblandade. Även deolyckor som inträffat på svenskt farvatten med utländska fartyg skall granskasoch utredas. Sjösäkerhetsdirektören är den som ansvarar för . Nuvarande organisationsform medger att sommyndighet utreder sig själv vid inträffade olyckor där är part imålet. Mot detta förfaringssätt har många reagerat enär det utgören risk för att säkerhetssektionen får arbeta under en form avlojalitetskonflikt med det egna verket. Detta förhållande är enligt våruppfattning föga önskvärt. Blotta grunden för misstanke om partiskhet är tillutomordentligt stor skada för myndigheten som ansvarar för att sjösäkerhetenska upprätthållas. Vi anser att en ändrad organisationsform avutredningsmyndigheten möjligt kommer till stånd. Enligt vår uppfattningbör säkerhetssektionen bli en enhet helt fristående från Sjöfartsinspektionen.Eller eventuellt bör man överföra säkerhetssektionen till som i så fall skall permanentas och helt finansieras avstatsmedel. Med hänvisning till det anförda hemställer vi om attriksdagen beslutar att hos regeringen begära en omedelbar översyn och förslagom ändrad handläggning av utredningar om sjöolyckor. harunder en följd av år kunnat konstatera en försämring av de sjöfackligaorganisationernas möjligheter att i utredningar kunna påverka deombordanställdas villkor vad gäller säkerhet och bemanning. Organisationernaframför krav och synpunkter som i vissa fall delas av expertermen trots detta inte återfinns i slutprodukterna dvs. de bestämmelser ochkungörelser som utfärdas. Förbundet instämmer därför i motionärernaskonstaterande att ställningstaganden är styrda av direktivfrån kommunikationsdeparte- TU1981/82:1 7 mentet, vilket också fått till följd, att sjöfartsverketstillämpning av bestämmelser och kungörelser sammanfaller medkommunikationsdepartementets tolkningar. I sakfrågan delar Svenska Maskinbefälsförbundetmotionärernas uppfattning, att myndighet inte skall företaga utredningar - avdet slag det här är fråga om - inom sitt eget ansvarsområde. Förbundetsuppfattning är att alla haverier bör utredas av ett opartiskt organ varsobjektivitet inte kan ifrågasättas. Sjöfartens är ett redanbefintligt organ som enligt förbundets uppfattning uppfyller ovan ställda kravpå objektivitet och opartiskhet och därför i första hand bör komma i fråga somutredningsorgan för fartygsolyckor. En sådan lösning förutsätter emellertid attresurser ställs till kommissionens förfogande. För att ytterligare belysa förbundets inställning i defrågor som berörts inledningsvis bifogas verksamhetsberättelse, därsidorna 45-50 rekommenderas för genomläsning.' ångfartygs assurans förening () Den i motionen väckta frågan harvarit föremål för debatt . är av denuppfattningen att det nu är lämpligt att göra en genomgripande översyn av heladet svenska systemet för utredning av sjöolyckor innefattande bl. a. sjöförklaringar,utredningar av säkerhetssektionen och utredningar av . har en arbetsgrupp som ärsysselsatt med frågan. har i brev givitsynpunkter på frågor som departementet tagit upp i sitt brev och dådessa två brev till stor del handlar om det i motionen berörda problemetbifogas de här i kopia för Er kännedom.' anser att utredning av sjöolyckor börgöras av en enhet som är fristående från och som med fördeltorde kunna inordnas i . borde därigenomkunna ges det övergripande ansvaret för utredning av alla sjöolyckor och gesarbetsformer som passar för både större och mindre fall. För mindrefall kan man tänka sig en enmansutredning. För fall som är lite större och som på ett väsentligt sättberör olika partsintressen kan man, för att i högre grad tillvarata kraven pårättssäkerhet, använda ett sjöförklaringsliknande system; haverikommissionensordförande och hans ställföreträdare är lagfarna domare. Härigenom börfördelarna med sjöförklaringen kunna tillvaratas som nackdelarna tillstor del undviks. I katastroffallen, slutligen, bör göraen fullständig undersökning. En myndighet som på ovanstående sätt ansvarar förolycksutredningar torde behöva några anställda nautiker och tekniker mederfarenhet även av brand, farligt gods och liknande. Viss möjlighet bör finnasi enskilda fall att engagera speciell sakkunskap för de fall där detta krävs.Antagligen är det en praktisk lösning att i första hand rekrytera dessautredare bland de personer som utför dessa arbetsuppgifter inomsäkerhetssektionen. En liten, effektiv organisation som arbetar medolycksutredningar skulle få en stor erfarenhet av sjöolyckor ochderas orsaker. Hiir ej bilHgl. TU1981/82:1 8 Det är viktigt att även utländskafartygs olyckor utreds i enlighet med IMCO konventionerna om utbildning och omundermåliga fartyg etc. så att den internationella säkerhetsstandarden lyftstill en hög nivå. Den myndighet som ansvarar för utredning av fartygsolyckorhar en viktig uppgift i detta sammanhang. Enligt Assuransföreningens erfarenhetseglar de farliga riskerna inte under svensk flagg. Svensk sjöfart har genomlidit en mycket svår tid som harhalverat handelsflottans storlek. Framtiden ser dessutom ut att kunna bli svår.Det är därför, enligt bedömning, mycket viktigt att en nyorganisation för olycksutredning blir kostnadseffektiv. Erfarenhetsmässigt blirlätt en ny organisation "självgenererande" och enligt Parkinsons lagutvecklad till en omfattande och dyr verksamhet. Det kanske viktigasteändamålet med utredningen av sjöolyckor är att komma åt orsaken för att kunnasätta in skadeförebyggande åtgärder och just i detta sammanhang är detAssuransföreningens erfarenhet att i det stora flertalet fall räcker enrelativt snabb undersökning för att visa var felet legat och vad som lämpligenkan göras för att förbättra säkerheten. GOTAB 69517 Slockholm 19S1