bet · G501JuU58 · 1981-12-31 00:00:00 — omstraffansvar för onykterhet vid förande av tåg m. m. 1981/82:204 jämtemotioner) I proposition 1981/82:204 har regeringen() föreslagit att anta i propositionenframlagda förslag till 1. lag om ändring i lagen (1951:649) om straff förvissa trafikbrott, 2. lag om ändring i lagen (1976:1090) omalkoholutandningsprov, 3. lag om ändring i körkortslagen (1977:477). Rörandepropositionens huvudsakliga innehåll hänvisas till vad som anförs i detföljande under rubriken på s. 5. Isamband med propositionen behandlar utskottet de väckta motionerna 1981/82:168 av () ochElla (), 1981/82:169 av () och tredje vicetalmannen (), 1981/82:867 av () och TyraJohansson (s), 1981/82:868 av () och (), 1981/82:921 av () och () samt 1981/82:1222 avElver () och (). Motionsyrkandena redovisas pä s.3. De lagförslag som ärfogade till propositionen har följande lydelse. Lagom ändring i lagen (1951:649) om straff för vissa traFikbrott Härigenom föreskrivs att i lagen (1951:649) omstraff för vissa trafikbrott skall införas ett nytt moment, 4§ 4 mom., avnedan angivna lydelse. Den som vid förande av motordrivet fordoneller spårvagn varit så påverkad av starka drycker, att det kan antagas, atthan icke på betryggande sätt kunnat föra fordonet eller spårvagnen, dömes förrattfylleri till fängelse i högst eller, där omständigheterna ärmildrande, till böter, dock lägst tjugofem dagsböter. Tillsamma straff dömes föraren, om han av annat berusningsmedel var så påverkad somnyss sagts. Densom fört motordrivet fordon eller spårvagn efter att ha förtärt starka dryckeri sädan mängd att alkoholkoncentrationen i hans blod under eller 'Senaste lydelse 1978:92. 1 1981/82. JuU1981/82:58 2 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse efter färden uppgick till eller däröver,skall anses ha varit så påverkad av starka drycker under färden, som i förstastycket sägs. 2 mom. Är det ej styrkt, att förareav motordrivet fordon eller spårvagn var så påverkad, som i 1 mom. förstastycket sägs, men har han fört fordonet eller spårvagnen efter att ha förtärtstarka drycker i sådan mängd att alkoholkoncentrationen i hans blod under ellerefter färden uppgick till 0,5 men ej till , dömes till böter, docklägst tio dagsböter, eller fängelse . Vad som sägs i 1 mom. tredjestycket och 2 mom. gäller ej förare av motordrivet fordon, som är avsett attföras av gående. Bestämmelserna i I och 2mom. gäller även förare av motordrivet spårfordon på järnväg eller tunnelbana. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring 1 lagen (1976:1090) omalkoholutandningsprov Härigenom föreskrivs att 2§ lagen(1976:1090) om alkoholutandningsprov skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2§' Alkoholutandningsprov fårrutinmässigt företagas på 1. förare av motordrivet fordon som stoppas vid i förvägbeordrad trafikkontroll, 2. den som kanantagas under förande av motordrivet fordon ha, med eller ulan skuld, haft deli uppkomsten av trafikolycka, 3. den som kanmisstänkas för 3. den som kan misstänkas för attunder förande av motordrivet att under förande av motordrivet fordon ha begåttbrott enligt l-3§ fordon ha begått brott enligt l-3§ lagen (1951:649) om straffför vissa lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott eller sådan enligtvägtra- trafikbrott eller sådan enligt vägtrafikkungörelsen (1972:603)straffbe- fikkungörelsen (1972:603) straffbelagd förseelse somavser lagd förseelse som avser a. färdhastighet, a. färdhastighet, b. skyldighetatt stanna fordon, b. skyldighet att stanna fordon, c. skyldighetatt ha föreskriven/or- c. skyldighet att ha föreskrivenlyk- donslykta tänd. ta eller strålkastare tänd. Bestämmelsernai första stycket Bestämmelserna i första stycket om förareav motordrivet fordon om förare av motordrivet fordon gälleräven förare av spårvagn. De gäller / tillämpUgadelar även förare gällerej förare av motordrivet for- av motordrivet spårfordon påjärn- ' Senaste lydelse 1978:93. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse don, som är avsett att föras av väg, tunnelbanaeller spårväg. gäller ej förare av motordrivetfor- don, somär avsett att föras av gående. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i körkortslagen (1977:477) Härigenom föreskrivs att 23 §körkortslagen (1977:477) skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 23 §' Om körkortshavaren vidförande av ett motordrivet fordon eller en spårvagn har gjort sig skyldig tillgrov vårdslöshet eller visat uppenbar likgiltighet för andra människors liveller egendom eller företett tydliga tecken på påverkan av starka drycker ellerannat ämne, eller om han till följd av sjukdom, skada eller dylikt saknarförutsättningar att föra kör-kortspliktigt fordon på ett trafiksäkert sätt,skall körkortet omhändertas. Misstänks att körkortshavaren vidförande av ett motordrivet fordon eller en spårvagn har brutit mot 4§ lagen(1951:649) om straff för vissa trafikbrott, och hade han före färdens slutförtärt starka drycker i sådan mängd att alkoholkoncentrationen i hans bloduppgick till under eller efter färden, skall körkortetomhändertas sedan analysbeviset har erhållits. Är det fråga om ett brott mot 4§ 2 mom. nämnda lag, men uppgick alkoholkoncentrationen inte till ,skall körkortet inte omhändertas om omständigheterna vid brottet kan ansesmildrande. Bestämmelserna i andra stycketgäller även vid förande av ett motordrivet spårfordon på järnväg ellertunnelbana. Denna lag träder i kraft . I motion 1981/82:168 av GunillaAndré (c) och () hemställs att hos regeringen begärförslag innebärande att trafik-onykterhetsbrott faller under samma lagrumoavsett om det gäller vägtrafik eller spårbunden trafik. ' Senaste lydelse 1980:977. JuU 1981/82:58 4 I motion 1981/82:169 av () ochtredje vice talmannen () hemställs att hosregeringen begär att lagförslag utarbetas innebärande att motsvarandetrafikbrottslagstiftning för rattonykterhet och rattfylleri som gäller förmotortrafik pä väg även skall gälla för järnvägstrafik. I motion 1981/82:867 av () och TyraJohansson (s) hemställs med hänvisning till vad som anförts i motion1981/82:866 att begär att regeringen utreder om den nuvarande nedregränsen för rattonykterhet bör ändras till 0,3 %o. I motion 1981/82:868 av () och TyraJohansson (s) hemställs med hänvisning till vad som anförts i motion1981/82:866 att hos regeringen begär en skyndsam utredning avmöjligheten att trafiknykterhetslagstiftningen vidgas till att gällaframförande av fordon pä räls. I motion 1981/82:921 av () och Maj-LisLandberg (s) hemställs att hos regeringen begär förslag till ändringav lagstiftningen för onykterhet vid framförande av rälsbuss i enlighet medvad som anförs i motionen. r motion 1981 /82:1222 av () ochMargareta () hemställs att hos regeringen begär lagförslaginnebärande att nuvarande trafiknykterhetslag ändras sä att promillegränsen förrattonykterhet sänks till 0,3 %o och för rattfylleri till 1,0 %o. Några fall har inträffat som har riktatuppmärksamheten pä att det inte finns nägra bestämmelser om straffrättsligtansvar för den som i onyktert tillstånd framför järnvägsfordon. Motbakgrund härav har frågan om att införa en ansvarsbestämmelse mottrafikonykterhet pä området aktualiserats i och . Inomjustitiedepartementet har upprättats en promemoria i ämnet. Promemorian, somär intagen som bilaga till propositionen, har remissbehandlats. Förslagen ipropositionen bygger pä promemorian och vad som har kommit fram vidremissbehandlingen av den. Underden allmänna motionstiden har i väckts fyra motioner 168, 169,868, 921 i vilka efterlyses lagstiftning i ämnet. JuU 1981/82:58 5 I propositionen föresläs att straffbestämmelsernaom rattfylleri och rattonykterhet skall bli tillämpliga även på förare avmotordrivna järnvägsfordon och tunnelbanetåg. Vissa följdändringar föreslås ikörkortslagstiftningen och i lagsfiftningen om alkoholutandningsprov. Lagändringarna föreslästräda i kraft . Regler om ansvar för traflknykterhetsbrott finns ilagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott (trafikbrottslagen). De gällerförare av motordrivna fordon och spärvagnsförare. I 2 § vägtrafikkungörelsen(1972:603) finns en definition av begreppet fordon. Enligt denna förstås medfordon en "anordning på hjul, band, medar eller liknande som är inrättadför färd pä marken och ej löper pä skenor". Denna definition anses gällaocksä för begreppet fordon i trafikbrottslagen (prop. 1951:30 s. 284, 292 och 1§ I mom. i det i samma prop. intagna förslaget fill vägtrafikförordning, prop.1972:137 s. 29). Järnvägs- och tunnelbanetåg är alltså inte att anse som fordoni trafikbrottslagens mening, och lagens föreskrifter om trafiknyk-terhetsbrottgäller inte förare av sådana tåg. Iövrigt innebär reglerna i trafikbrottslagen om traflknykterhetsbrott i huvudsakföljande. Densom för ett motordrivet fordon eller en spårvagn och därvid är så påverkad avstarka drycker att det kan antas att han inte kan föra fordonet ellerspårvagnen på ett betryggande sätt gör sig skyldig till rattfylleri. Bevisningi rattfyllerimäl kan föras t. ex. genom vittnesuppgifter om förarens körsätteller uppträdande i övrigt. I allmänhet använder man dock en presumtionsregel,den s. k. promilleregeln. Den innebär att den som har fört ett motordrivetfordon eller en spårvagn efter att ha förtärt starka drycker i en sådan mängdatt alkoholkoncentrationen i hans blod under eller efter färden uppgick till1,5 %o eller däröver skall anses ha varit sä påverkad som krävs för ansvar förrattfylleri (4 § 1 mom.). Omalkoholkoncentrationen uppgått till 0,5 men inte 1,5 %o döms föraren för engärning som i praxis kallas rattonykterhet (4 § 2 mom.). Straffetför rattfylleri är fängelse i högst eller, om omständigheterna ärmildrande, böter, dock lägst 25 dagsböter. Straffet för rattonykterhet ärböter, dock lägst 10 dagsböter, eller fängelse . Förutomför vägtrafiken finns straffbestämmelser om onykterhet i trafik för sjötrafikenoch lufttrafiken (sjölagen/1891:35, s. 1/ och luftfartslagen /1957:297/). Straffrättsligtansvar för den som under alkoholpåverkan framför tåg torde f. n. bara kunnakomma i fräga i vissa speciella fall, då något särskilt förhällande utöversjälva körningen föreligger. Bestämmelserna i (BrB) om vällandetill annans död (3 kap. 7 §), vällande till kropps- JuU 1981/82:58 6 skada(3 kap. 8 §) och allmänfarlig vårdslöshet (13 kap. 6 §) hör till dem som främsttorde kunna bli aktuella. Föratt nägon av de nämnda bestämmelserna i 3 kap. BrB skall vara tillämplig krävsatt någon har avlidit eller vållats kroppsskada som inte är ringa. För ansvarför allmänfarlig vårdslöshet krävs antingen att en olycka av visst kvalificeratslag har inträffat eller att fara för en sädan olycka har framkallats. Irättspraxis har antagits att den framkallade faran mäste ha varit av konkretnatur, t. ex. genom att föraren har kört sä fort att det har förelegat risk föratt tåget skulle spåra ur eller genom att han har fört tåget mot rött ljus. Omvarken nägon olycka inträffat under färden eller en konkret fara för olycka kanvisas ha förelegat, torde en lokförare som i påverkat tillstånd har framförtett tåg inte kunna fällas till ansvar enligt någon av brottsbalkensstraffbestämmelser. Såvittgäller lokförare hos kan vidare erinras om att dessa hördetill den kategori tjänstemän för vilka fram till desärskilda reglerna i om ämbetsbrott gällde. Om en sädan lokförareframförde ett tåg i alkoholpäverkat tillstånd, gjorde han sig skyldig till tjänstefeloch kunde dömas till ansvar för detta. Brottet tjänstefel har genom 1975 årsämbetsansvarsreform numera avskaffats för den civila förvaltningen. Dedisciplinpåföljder för tjänsteförseelse som har införts i lagen (1976:600) omoffentiig anställning varning och löneavdrag har i praktiken inte alltidansetts kunna tillämpas vid förfaranden av det slag som avses . Ansvarför onykterhet vid förande av tåg m. m. Det är oomstritt att straffbestämmelser behövs föratt motverka onykterhet i trafiken pä vägarna, till sjöss och i luften. Deskäl som motiverar dessa straffbestämmelser har enligt utskottets meninggiltighet även för den spårbundna trafiken. Det räcker med att här erinra omatt förare av järnvägsfordon och tunnelbanefordon regelmässigt har ansvar förett stort antal människors liv och hälsa, och det råder ingen tvekan om att dennedsatta omdömes- och reaktionsförmäga som följer med alkoholförtäring gör attförare av sädana fordon riskerar att begå fel som kan leda till allvarligatrafikolyckor. Vidare kan sägas att den nuvarande ordningen som innebär attden som ertappas med att berusad framföra järnvägsfordon eller tunnelbanetägofta undgår ansvar är stötande och saknar stöd i allmänhetensrättsmedvetande. Mot bakgrund av vad som har sagts anser utskottet att detstår helt klart att en allmän straffbestämmelse bör införas mottrafikonykterhet i järnvägstrafik, och utskottet välkomnar förslaget härom ipropositionen. Utskottet har inte nägon erinran mot den lagtekniska lösning somföresläs och godtar således förslaget till lag om JuU1981/82:58 7 Övriga lagförslag föranleder inget uttalande av utskottet. Motionerna168, 169, 868 och 921 i vilka efterlyses förslag till sådana straffbestämmelsersom utskottet nu har ställt sig bakom fär anses tillgodosedda genom vad somsålunda förekommit. I motionerna 867 och 1222 efterlyses en sänkning avpromillegränsen för rattonykterhet frän nuvarande 0,5 %o till 0,3 %o. I densistnämnda motionen efterlyses också en sänkning av promillegränsen förrattfylleri frän nuvarande 1,5 %o till 1,0 %o. Underförra behandlade utskottet motionsyrkanden av samma innebörd.Utskottet anförde då att utredningen (Ju 1980:05) om alkoholutandningsprov sombevismedel vid trafiknykterhetsbrott, som chefen för hadetillkallat , skulle komma att bl. a. överväga frågan ompromillegränserna vid trafiknykterhetsbrott. Med tanke på det utredningsarbetesom pågick ansåg utskottet att någon åtgärd inte var påkallad frän riksdagenssida med anledning av motionsyrkandena. följde utskottet (JuU1980/81:32 s. 9). Närfrågan om en sänkning av promillegränserna nu återkommer finner utskottet, somhar inhämtat att utredningen om alkoholutandningsprov som bevismedel vidtrafiknykterhetsbrott avser att avsluta sitt arbete under är 1983, inte skälatt inta annan ståndpunkt än . Utskottet avstyrker således bifalltill motionerna 867 och 1222. Utskottet vill tillägga att det, som utskottethar anfört i annat sammanhang, är ett viktigt trafiksäkerhetsintresse attuppfattningen att man måste hälla isär alkoholförtäring och bilkörningvidmakthålls (JuU 1980/81:1 s. 18). Det sagda måste vara en utgångspunkt fördet fortsatta lagstiftningsarbetet på området. 1. att antar det genom proposition 1981/82:204 framlag da förslaget till lag om ändring i lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott, 2. att antar det genom propositionenframlagda förslaget till lag om ändring i lagen (1976:1090) om alkoholutandningsprov, 3. att antar det genom propositionenframlagda förslaget till lag om ändring i körkortslagen (1977:477), 4. beträffande utredning om straff för onykterhet iJärnvägstrafik m. m. att avslårmotionerna 1981/82:168, 1981/82:169, 1981/82:868 och 1981/82:921, JuU1981/82:58 8 5.beträffande promillegränserna vid trafiknykterhetsbrott attriksdagen avslår motionerna 1981/82:867 och 1981/82:1222. Närvarande:Bertil (), (), (), iRöstänga (fp), (), (), (), GunillaAndré (c), (), (), (), Karl-GustafMathsson (s), (), () och ().