bet · G501FiU21 · 1981-12-31 00:00:00 — Orsaken till dessa mycket kraftiga förbättringar av detfinansiella sparandet finns alt söka dels i den låga volymökningen, dels i attskatteunderlaget, på grund av eftersläpningseffekter, ökar snabbare än denantagna pris- och lönekostnadsutvecklingen. En högre pris- och lönekostnadsökningoch en snabbare volymökning skulle givetvis försämra situationen en del. Enprocentenhets snabbare pris- och lönekostnadsutveckling skulle t. ex. innebäraen minskning av det finansiella sparandet med . Det kanhär nämnas att resultatet av allmänna fastighetstaxering har mycketstor betydelse. Mer än kan hänföras till denna faktor genomatt den får dubbel effekt . Den inverkar då både påförskottsulbetalningarna och på slutavräkningen av kommunalskatt. Vidareerhålls ett båttre utfall än väntat av den s. k. förenklade beräkningen av detkommunala skatteunderlaget som innebär att de skatteplikfiga socialaersättningarna har tillförts det kommunala skatteunderlaget. Enligt föredraganden behöver vissa åtgärder vidtas för år1983 för att begränsa det finansiella utrymmet i kommunsektorn. Åtgärderna ärett led i regeringens besparingsarbete. De i budgetarbetet aktualiseradebesparingarna på vissa specialdestinerade statsbidrag uppgår till sammantagetnärmare 600 milj. kr., varav ca 190 milj. kr. är direkt kopplade till minskningi verksamhetsvolym. Därutöver bör enligt föredraganden ytterligarebegränsningar göras på . Neddragningarna avspecialdestinerade statsbidrag finns redovisade i bilagorna för social-,kommunikafions-, budget-, utbildnings-, jordbruks- och arbetsmarknadsdepartementen. Med hänsynfill att landstingen allmänt sett har en bättre ekonomisk 1981/82, 5 saml. FiU 1981/82:21 14 situationän kommunerna och att de i allmänhet har varit mindre framgångsrika att bromsasin volymexpansion bör en relativt sett större del av begränsningen på 3miljarder kronor falla på dessa. Det är också motiverat av att en större del avneddragningen i specialdestinerade statsbidrag faller på kommunerna. Indragningenav flnansiella resurser bör ske genom att på olika sätt reducera det kommunalaskatteunderlaget. Sådana åtgärder har statsmakterna tidigare beslutat om införår 1982. Detfinns starka skäl att minska de mest iögonenfallande skillnaderna i ekonomiskaförutsättningar. Därför bör den egna skattekraften minskas för de kommuner somhar den allra högsta skattekraften. Kommuner och landsfingskommuner föreslåsdärför fr. o. m. inte få fillgodoräkna sig skatteinkomster från den delav det egna skatteunderlaget som överstiger av medelskattekraften. Dennanivå har valts eftersom den motsvarar den högsta grundgarantin iskatteutjämningssystemet. Detta system kommer i sig inte att beröras av denföreslagna begränsningen. Inte heller beräkningen av medelskattekraften berörs.Sammanlagt innebär denna åtgärd att statens utbetalningar till kommunernaminskar med över 200 milj. kr. Åtgärden berör, om man ser till situationen år1982, fyra kommuner, nämligen , , och . Vidarebör vissa mer generellt verkande åtgärder vidtas för att begränsa detfinansiella utrymmet i kommunsektorn för . En central utgångspunkt föromfattningen och inriktningen av dessa åtgärder är att de inte skall behövakompenseras med kommunalskattehöjningar . Med hänsyn till utvecklingenav det finanstella sparandet bör detta vara realistiskt. En ytterligarereducering av skatteunderlag från juridiska personer bör ske från år 1982fill fr. o. m. . Härigenom minskar det finansiella utrymmet medinemot , varav ca 640 milj. kr. för kommuner och ca 440 milj.kr. För att uppnå totalt ca är ytterligareåtgärder nödvändiga. Del har legat närmast till hands att generellt reduceradet skatteunderlag som kommunsektorn får tillgodoräkna sig. Med hänsyn tillfördelningen mellan kommuner och landstingskommuner bör reduceringen göras medhögre procenttal för de . Förslaget innebär att de kommunalaskatteinkomsterna får räknas på ett skatteunderlag som, efter neddragning till60 % av skatteunderlaget från juridiska personer, reduceras förkommuner och för landstingskommuner. De senare åtgärderna innebär attdet finansiella utrymmet begränsas med , varav ca 515milj. för kommuner och ca 1435 milj. kr. Dekyrkliga kommunerna berörs inte av förslagen. För dessa kommer att gälla ett skatteunderlagsom för de juridiska personernas del uppgår fill i likhet med vad somgäller för . böråtgärderna förutom att de i berörda delar FiU 1981/82:21 15 kommeratt ligga till grund för beräkning av medelskattekraft endast avse förskott påkommunalskatt. Avtabell 15 framgår de fördelningsmässiga effekterna av de samlade åtgärderna. Itabellen anges effekterna bl. a. i skattetermer, dvs. vad de motsvarar i utdebitering.Det skall självfallet inte uppfattas så att kommunerna och landstingen behöverhöja skatten utan är bara ett sätt att ge en någorlunda rättvisande bild av hurförslagen slår på olika kommuner och landsting. Påraderna 1 och 4-27 i tabellen redovisas effekterna av åtgärderna för dekommuner och det landsting som har en skattekraft vilken överstiger den iskatteutjämningssystemet garanterade. Närdet gäller kommuner och landsfingskommuner som får fillskott av skattekraftgenom skatteutjämningssystemet berörs de relativt sett lika mycket. Variationeruppkommer enbart fill följd av olika skattesatser. Det bör framhållas attsiffrorna är beräknade ufifrån förhållanden. Ilikhet med vad som gäller för bör särskild kompensafion utgå för år1983 i samband med prövning av extra skatteutjämningsbidrag för att särskiltutsatta kommuners förhållanden skall kunna beaktas. Även om det, som fidigareredovisats, finns förutsättningar för en generellt sett mycket god finansiellsituation , också sedan hänsyn tagits till åtgärdernas effekter, bör 200milj. avdelas som en särskild ram fill kommuner och landstingskommuner somför drabbas hårt av åtgärderna och bedöms ha en särskilt svag ekonomisksituation. Detär som nämnts inte acceptabelt att kommuner och landstingskommuner kompenserarsig genom skattehöjningar. Det finns, anför föredraganden, bl. a. mot bakgrundav erfarenheterna års kommunala budgetar, heller ingen anledningtro att så annat än i undantagsfall skall ske för är 1983. FiU 1981/82:21 Effekter för kommuner och landsting av förslag ipropositionen till generella åtgärder' frän jur. p till för landsting och kommuner till 136'. kr./skr.' 2'i( ' Skatteunderlaget från Juridiska personer begränsas till609r. återstående totala skatteunderlag reduceras med I 7c for kommuner och4/?, för landsting saml eget skatteunderlag maximeras till av medelskaltekraften.Effekterna bvgger på preliminär utdebitering för är 1982 och skatteunderiagetför enligl RSV:s prognos . Kronor perskattekrona vid oförändrat utdehiteringsbehov. FiU 1981/82:21 17 I motion 1661 av m. fl. (s) anförs attdel är nödvändigt att återskapa ekonomisk balans inte minst för attupprätthålla de ekonomiska grundvalarna för en stor offenflig sektor och densociala välfärd som denna bär upp. Ett inslag i den polifik som måste föras äratt stimulera en ökad produkfion, vilket i sin tur förutsätter attinvesteringarna kraffigt kan höjas. Om utrymme skall beredas för att dels öka investeringarna,dels ta ned underskottei i bytesbalansen, måste konsumtionen hållas tillbaka.Ökningstakten för den offentliga konsumtionen måste nedbringas. Enligt motionärernabör emellertid den kommunala konsumtionen prioriteras framför den statliga. Detfinns i den kommunala sektorn två verksamheter som även i det rådande lägetmåste fillåtas expandera i viss utsträckning. Det gäller äldreomsorgen ochbarnomsorgen. För att en fortsatt utbyggnad skall kunna ske på dessa bådaområden och med hänsyn till vissa automatiska kostnadsökningar till följd avförändringar i befolkningssammansättningen m. m., bör den kommunalakonsumtionen totalt sett få öka . Denna ram innebär en klartlägre ökningstakt än vad som fidigare realiserats i den kommunala sektorn menligger å andra sidan högre än den ram på årlig konsumtionsökning somregeringen förordat. Förkommunsektorn sammantaget beräknas konsumtionen 1982 stiga med 1,5 ä , dvs.högre än regeringens mål men nära socialdemokraternas. Det kan inte uteslutasatt den kommunala konsumtionsökningen blir något större än vad denuvarande prognoserna tyder på. Kommunernasfinansiella situation beräknas bh gynnsammare . Kommun- ochlandsfingssektorn kommer totalt sett att få ett mycket betydande finansielltöverskott 1983. Detta överskott kommer, såvitt nu kan bedömas, att varaövergående och dessutom att vara mycket ojämnt fördelat mellan olika kommuneroch landsting. Parallellt med denna utveckling pekar fillgängliga uppgifter påatt det stafliga upplåningsbehovet fortsätter all öka. Sparandet kommer såledesatt vara mycket ojämnt fördelat inom den offentliga sektorn. Motden här redovisade bakgrunden är det nödvändigt att vidta åtgärder som kan utjämnade finansiella över- och underskotten inom den offenfliga sektorn. Detta börske på ett sådant sätt att strävandena att bekämpa inflationen underlättas, attden volymmässiga expansionen inom kommun-och landsfingssektorn ligger inom ensamhällsekonomiskt godtagbar ram och att skattereformen inte äventyras genomfortsatta höjningar av den kommunala utdebiteringen. Regeringenföreslår i budgetproposifionen en rad åtgärder för att 1983 begränsakommunernas och landstingens finansiella utrymme med totalt ca 3 600 milj. kr.Härav avser ca 600 milj. kr. en rad specialdesfinerade statsbidrag. Med hänsyntill det ansträngda statsfinansiella läget accepterar motionärerna flertalet avdessa besparingsförslag. 2 1981182, 5 saml. FiU 1981/82:21 18 Härutöver föreslås i propositionen andra meragenerella åtgärder som tillsammans begränsar kommunernas och landstingensfinansiella utrymme med 3 000 milj. kr. Socialdemokraternaavvisar regeringens förslag till generella begränsningar av kommunernasfinansiella utrymme. Skälen är följande. Regeringens förslag inskränkerkommunernas och landstingens beskattningsrätt. Det är ett principiellt mycketallvarligt steg, som öppnar slussarna för längre gående ingrepp i framtiden.Härigenom hotas den kommunala beskattningsrätten och därmed ytterst detkommunala självstyret. Regeringensförslag är vidare dåligt avpassat till att den finansiella ställningen varierarkraftigt mellan olika kommuner och landsfing. Följden blir i vissa fall attkommuner och landsting med en mycket stark finansiell ställning klarar sigrelafivt lindrigt undan, medan i gengäld andra kommuner och landsting med enredan i utgångsläget ansträngd likviditet drabbas mycket hårt. För desistnämnda kommunerna och landstingen återstår i så fall som enda utväg atthöja utdebiteringen. Detta skulle i sin tur urholka reformen av inkomstskatten,försvåra kommande avtalsrörelser och därmed motverka strävandena att bekämpainflationen och stärka det svenska näringslivets internationellakonkurrenskraft. Socialdemokraternayrkar därför avslag på regeringens förslag rörande begränsning av kommunernasbeskattningsrätt. Socialdemokraterna lägger i stället fram ett annatförslag. Det innebär att ett belopp om av de kommunalaskatteintäkternas ökning 1983 "fryses". Reglerna utformas så att ingaingrepp sker i den kommunala beskattningsrätten. Hänsyn tas till ätt deekonomiska förutsättningarna varierar kraftigt mellan olika kommuner ochlandsting. Reglerna konstrueras så att de skapar goda förutsättningar för attundvika kommunala skattehöjningar, dock utan att dessa förbjuds eller heltförhindras. Utifrån dessautgångspunkter föreslås följande modell: En del av varje kommuns resp. landstings ökning avskatteintäkterna 1983 skall avsättas till en spärrad skatteregléringsfond,varifrån medel får lyftas endast efter beslut av regeringen. En ev. höjning avkommunalskatten 1983 innebär att avsättningen till skatteregleringsfonden blirdesto större. Vid bestämmande av hur stor del avskatteintäktsökningen som skall frysas tas hänsyn till kommunens resp.landstingets finansiella ställning . Beloppen skall för varje kommun och landsfingplaceras på särskilt räntebärande konto i . Härigenom kan motsvarandedel av statens upplåningsbehov täckas vid sidan av banksystemet. Hur och när de avsatta medlen skall disponeras fårtas upp i de återkommande överläggningarna mellan regeringen och kommunförbunden. FiU 1981/82:21 19 Om pris- och löneutvecklingen markantavviker från vad som kan förutses, skall särskilda överläggningar tas uppmellan regeringen och kommunförbunden. Detföreslagna systemet innebär en effektiv spärr mot höjda kommunalskatter 1983.Det förbättrar möjligheterna att undvika skattehöjningar även och1985 då skattereformen skall fullföljas. Dentotala avsättningen fill skatteregleringsfonden bör vara ca 3,5 miljarderkronor. Vid den närmare utformningen av modellen bör för varje kommun ochlandsfing fastställas en viss andel av skatteinkomstökningen 1983 som skallavsättas till skatteregleringsfond i . Denna andel bör framräknas påföljande sätt. Förstframräknas för varje kommun och landsfing, som ett mått på den finansiellaställningen, relafionen mellan finansieringskapitalet vid utgången av 1981 ochsumman av de externa utgifterna . Detta relationstal multipliceras isin tur med en faktor, vars storlek bestäms så att den totala avsättningen tillriksbanken kommer upp till önskad storlek, dvs. Häravberör ca kommunerna och ca 1,9 miljarder kronorlandstingen. Faktorn bör därför, såvitt nu kan bedömas, sättas till 2,4. Dettal som därvid erhållits för varje kommun och landsting uttrycker den andel avskatteinkomstökningen 1983 som skall avsättas fill skatteregleringsfonden iriksbanken. Denovan nämnda modellen bör kompletteras med två spärregler. Kommuner ochlandsting, för vilka finansieringskapitalet i förhållande till de externautgifterna understiger , skall inte behöva göra någon avsättning tillskatteregleringsfonden. Orsaken är deras ansträngda finansiella läge. Lägstaförekommande avsättning skulle därmed bli av skatteinkomstökningen. Denövre spärregeln motiveras med att ingen kommun och inget landsfing bör riskeraatt behöva avsätta hela skatteinkomstökningen till skatteregleringsfonden. Denhögsta andel av en skatteinkomstökning som skall kunna dras in bör sättas till70 %, vilket motsvarar ett finansieringskapital som uppgår fill avde externa utgifterna. Detta innebär att en kommun resp. ett landsting somhöjer utdebiteringen under alla omständigheter får behålla någon del (lägst ) av den intäktsökning som följer av utdebiteringshöjningen. I motionen tar man också upp frågor som rör denkommunala skatteutjämningen. Motionärernakonstaterar att trots de stora insatser som görs via skatteutjämningen kvarståren rad problem. Variationerna i utdebitering är betydande. Skillnadenmellan högsta och lägsta kommunala utdebitering uppgår till nästari . Till en del återspeglarutdebiteringsskillnaderna att ambitionerna mellan FiU1981/82:21 20 olika kommuner faktiskt varierar i fråga om kommunalservice o. d. Sådana skillnader måste accepteras som ett självklart uttryck förden kommunala självstyrelsen, som socialdemokraterna av hävd slår vakt om. Omutdebiteringen i en kommun av detta skäl är högre än i andra kommuneruttrycker detta demokratiskt fattade beslut på kommunnivå som måsterespekteras.-Kommuninvånarna har då ett faktiskt utbyte av den högre kommunalskatten. Det är emellertid knappast troligt att alla skillnader ikommunal utdebitering kan förklaras på detta sätt. Vissa kommuner kan i högregrad än andra dra nytta av en hög skattekraft och även, i en del fall,fillgodogöra sig den service och den näringsstruktur som finns igrannkommunerna. Andra kommuner kan av sociala och befolkningsmässiga skäldrabbas av extra kostnader som inte beaktas av skatteutjämningssystemet. Det finns också inslag i det nuvarandeskatteutjämningssystemet som ger egendomliga resultat. Ett exempel är att vissakommuner med en utbredd småhusbebyggelse får en lägre registrerad skattekrafttill följd av en riklig förekomst av underskottsavdrag. I sådana fall kan detövervägas om de nuvarande metoderna att mäta skattekraften ger ett rättvisanderesultat. Socialdemokraterna förordar mot denna bakgrund att enbred, parlamentariskt sammansatt utredning tillsätts med uppgift att se överdet nuvarande skatteutjåmningssystemet. Utredningen bör bl. a. få till uppgiftatt undersöka vilka möjligheter som kan finnas att minska de storaskillnaderna i utdebitering till den del dessa inte återspeglar faktiskaskillnader i ambitionsnivå. Strävan att åstadkomma en utjämning bör dock,liksom , inriktas på att utjämna skillnader i kostnadsläge ochskattekraft. Direkta bidrag för att minska hög utdebitering sfimulerar intefill god hushållning med givna resurser: Socialdemokraterna bedömer det inte som realistiskt attstaten i rådande statsfinansiella läge skulle kunna utöka bidragen fillkommunerna genom skatteutjämningssystemet utöver vad som följer av nuvaranderegler. Däremot bör utredningen pröva möjligheterna att åstadkomma en annanfördelning mellan kommunerna och landstingskommunerna inom ramen för de totalainkomster som f. n. går till kommunsektorn. I motion 2018 av m.fl. (m) anförs att den kommunala konsumtionsökningen enligt finansplanensbedömning också skulle komma att ligga över av statsmakterna angivnaramar- konsumtionsökningen skulle bli i stället för . Statsmakternabör inte tillåta att uppställda ramar på detta sätt år överskrids. Två metoder står lill buds då det gäller att hålla denkommunala konsumtionsökningen . Den ena innebär att ensärskild "expansionsavgift" införs. Avgiften bör givetvis vara såutformad att den enbart drabbar de kommuner där konsumtionsökningen överstiger1 %. FiU1981/82:21 21 Avgiften bör utgå med ett belopp som är lika avden del av konsumtionsutgifterna som svarar mot en ökning överstigande 1 %.Dispens från avgiften bör kunna beviljas av regeringen om synnerliga skälföreligger. Alternafivet fill en "expansionsavgift" är attmotsvarande belopp indras och "fryses" på räntefritt konto iriksbanken under viss minimitid, förslagsvis . En förutsättning för attinnehållet belopp skall återbetalas är att vederbörande kommun sedermeraanpassat omfattningen av sin verksamhet till de mål statsmakterna kan komma attfastlägga. Regeringen redovisar i sitt budgetförslag hur kommunsektornsfinansiella situafion beräknas komma att utvecklas . Man påvisar attdenna kan förväntas komma att bli god. beräknas den kommunala sektornsfinansiella sparande under förutsättning av en konsumtionsökning på kommaatt uppgå fill . Regeringen föreslår mot den bakgrunden attåtgärder vidtas i syfte att begränsa kommunsektorns finansiella utrymme.. Moderata samlingspartiet delar regeringens bedömning attåtgärder bör vidtas för att begränsa det finansiella utrymmet för kommunerna.All erfarenhet ger vid handen att det är mycket vanskligt att åstadkomma enönskad utgiftsåterhållsamhet i en situation där kommunerna står finansielltstarka. Storleksordningen av de av regeringen föreslagnaåtgärderna utgår som ovan konstaterats från att den kommunala konsumfionen år1983 skulle öka . Det kan ifrågasättas om begränsningen fill denna nivåär tillräcklig. Den kommunala konsumfionsökningen har under åren 1980 och 1981legat betydligt över den av statsmakterna angivna och av långtidsutredningberäknade utrymmesramen. I motionen förordas en polifik som syftar till att fåner den kommunala konsumtionsökningen till O % fr. o. m. Trots de avregeringen föreslagna åtgärderna skulle den kommunala sektorns finansiellasparande vid en konsumtionsökning på öka med mellan1981 och 1983. Under sådana omständigheter torde risken för enkonsumfionsökning överstigande vara betydande. Vad gäller valet av åtgärder för att åstadkomma den avseddabegränsningen avvisas den av regeringen valda utformningen. Att beröva kommunernaen del av de skatteinkomster som deras skatteunderlag faktiskt genererarframstår som principiellt betänkligt. Det är en avgörande skillnad mellan att åena sidan fill staten dra in kommunala skatteinkomster och att å andra sidandra ner på statliga bidrag till kommunerna. Detta gäller särskilt beträffandefysiska personer. Vad gäller juridiska personer, för vilka en begränsning redaninletts, finner motionärerna inte de principiella invändningarna lika tungtvägande och kan fill denna del i princip acceptera en omläggning av det slagsom regeringen föreslår. FiU1981/82:21 22 Moderata samlingspartiet förordaratt följande åtgärder vidtas för att begränsa kommunernas flnansiella utrymme: Minskning av skattekraftsgarantin förprimärkommunerna och för landsfingen. Det ger en kostnadsminskning för staten på 950 milj. kr. (700 milj. kr. för kommuner och 250 milj. kr. för landstingen). Begränsning av skatteunderlaget för juridiska personer,för primär kommunerna från fill och för landstingskommuner från fill . Det tillför statskassan ca (1,27 miljarder för kommunerna och 1,75 miljarder för landsfingen): Den sålunda förordade metoden kan komma att innebära attvissa kommuner och landsfing drabbas oproportionerligt hårt. Med anledninghärav synes det motiverat att avsätta 300 milj: kr. som en särskild ram förbidrag till kommuner och landsting, som för drabbas speciellt avovannämnda åtgärder och som har en särskilt svag ekonomisk situation. (Regeringen har för motsvarande ändamål avsatt 200 milj. Åtgärderna leder till en neddragning av det finansiellautrymmet för kommuner och landsting med . Den förordade "expansionsavgiften" bör justerasned så att konsumtionsökning överstigande O % avgiftsbeläggs. Debudgetmässiga effekterna härav torde vara begränsade - syftet är ju inte att fåin avgifter utan att bromsa konsumtionsökningen. Ett alternativ utgör ävenhärvidlag en "frysning" av vissa kommunala medel. Mofionärerna förordar vidare ettkommunah skattestopp fr. o. m.l983. I samband med beslut om ett sådant börockså en utredning tillsättas för att utarbeta förslag om införandet avkommunalt skattetak. Det är i sammanhanget av intresse att notera attkonstitufionsutskottet i sitt yttrande 1980/81:22 fastslog attgrundlagsregleringen av den kommunala självstyrelsen inte hindrar lagstiftningom skattetak. I motion 1567 av m. (vpk) anförs att regeringens förslag att begränsa kommunernas ochlandstingskommunernas resurser måste fillba-kavisas. Regeringens skäl för deföreslagna åtgärderna är att kommunerna förväntas få ett stort finansielltöverskott . Detta kan dock ses som tillfälligt och motiverarenligt motionärerna inte de föreslagna åtgärderna. Avsikten medregeringsförslagen är att begränsa den kommunala konsumtionsökningen till 1 %.Men en sådan låg ökning räcker inte ens fill att täcka nuvarande behov och ännumindre till uppfyllande av angelägna behov. Indragningen av despecialdesfinerade statsbidragen drabbar speciellt skolsektorn särskilt hårt.De nedskärningar regeringen föreslår kommer att öka arbetslösheten. De kommeratt förvärra krisen. Dessa regeringsförslag måste av alla dessa skältillbakavisas. Motionärerna föreslår i stället en högre utbyggnadstakt ochförbättringar vid dag- och frifidshem-men samt ökade satsningar på kollektivtrafik. FiU 1981/82:21 23 Riktlinjerför den kommunala konsumtionsutvecklingen Utskottet delar den positiva grundsyn på denoffentliga sektorn som kommer fill uttryck i mofionerna 2016 och 1661. Enligtvad som anförs i motionerna måste emellertid utbyggnaden av den offentligakonsumtionen och av transfereringarna från den offentliga sektorn begränsas medhänsyn till nödvändigheten att skapa erforderligt samhällsekonomiskt utrymmeför att öka investeringarna och ta ned underskottet i bytesbalansen. Inomramen för denna återhållsamma utveckling av de offentliga utgifterna bör likvältvå verksamheter, båda inom den kommunala sektorn, tillålas expandera i viss utsträckning.Det gäller äldreomsorgen och barnomsorgen. För att en fortsatt utbyggnad skallkunna ske på dessa båda områden och med hänsyn fill att kommunernaerfarenhetsmässigt drabbas av vissa automatiska kostnadsökningar till följd avförändringar i befolkningssammansättningen m. m., bör den kommunalakonsumtionen totalt sett få öka .