bet · G501SoU42 · 1981-12-31 00:00:00 — För vållande till kroppsskada eller sjukdomär påföljden böter eller fängelse . Utsätter någon av grovoaktsamhet annan för livsfara eller fara för svår kroppsskada eller allvarligsjukdom kan han enligt 3 kap. 9 § dömas för framkallande av faraför annan till böter eller fängelse i högst . Kravet på angivelse från målsägaren vid brotten vållandetill kroppsskada eller sjukdom - för fall då skadan eller sjukdomen åsamkatsmålsäganden i verksamhet som arbetstagare - har genom en lagändring som träddei kraft slopats. Syftet med ändringen var atf öka möjligheternaför de räftsvårdande myndigheterna aft ingripa mot arbetsmiljöbroft. En utförlig redogörelse för arbefsmiljölagenssanktionssysfem finns intagen i utskottets betänkande SoU 1979/80:5 (s. 2-7)vartill hänvisas. När det gäller andra sankfionsformer än straff mot den sombegår brott mot arbetsmiljön skall nämnas atf regeringen lagt fram enproposifion om ekonomiska sanktioner vid brott i näringsverksamhet (prop.1981/82:142 om ändring i broffsbiilken). Lagförslaget syftar till aff göra defmöjligt att förverka sådana företagsekonomiska vinster som har uppkommit hosnäringsidkare i anledning av aft brott har begåtts i utövningen av derasverksamhet. Bestämmelserna avses fa sikte inte bara på direktabrottsför-tjänsfer utan även på värdet av sådana ekonomiska fördelar som på effmera indirekt sätt kan härledas till brottet. Bestämmelserna är avsedda affkunna fillämpas såväl vid brott mot som vid specialstraffräffsligaöverträdelser. För brott mot arbetsmiljön kommer således den nya sankfionsformenaff kunna tillgripas i vissa fall. Också på annat sätt övervägs frågan om nya sanktionsformerpå området. Efter regeringens bemyndigande har chefen förjustitiedepartementet tillkallat en kommitté med uppdrag aft pröva frägan omutvidgade regler om näringsförbud. Kommittén har enligt sina direktiv(kommittéberätfelsen 1982 del II s.225) fill uppgift att förutsättningslöst ta ställning fill def allmänna behovetav och de principiella och praktiska aspekterna på utvidgade regler omnäringsförbud mot oseriösa näringsidkare som på ett kvalificerat sätt hardokumenterat aft de inte är beredda aff följa de regler som gäller förverksamheten. Sådana förbud skulle, enligt vad departementschefen framhåller iårets budgetproposition (bil. 5, s. 25), kunna vara ett verksamt medel för attmotverka systematiskt överträdande av bl. a. den lagstiftning som gällerarbetarskydd. SoU1981/82:42 11 Regeringen har i den nyligenframlagda propositionen 1981/82:154 om ny arbetstidslag m. m. föreslagit aff enöverfidsavgift införs som påföljd för arbetsgivare som överträder lagreglernaom övertid. Riksåklagaren har låtit sammanställa enpromemoria om arbetsmiljöbroft. Arbetsmiljöfrågor har också aktualiserats avriksåklagaren i tvä cirkulär, 1:95 (RÅFS 1979:1) och C 80. Av det förstnämndacirkuläret följer atf åklagaren som regel skall leda förundersökningar angåendebrott mot arbetsmiljölagsfiftningen i vid mening. I def andra cirkuläret framhållsbl. a. aff utvecklingen i samhället ger anledning att i den brottsbekämpandeverksamheten i högre grad än fidigare rikta uppmärksamheten på andra områden ände traditionella. Som exempel nämns bl. a. den lagstiftning som rörarbetslivet. I årets budgetproposition (1981/82:100 bil. 15 s. 128 f.)har arbetsmarknadsministern aviserat en större formell tydlighet ihandläggningen vid yrkesinspektionen i syfte atf ge ökad klarhet i vilkenrättslig innebörd skriftliga besked från yrkesinspektionen är avsedda atf ha.Utskottet har behandlat frågan i betänkande SoU 1981/82:39. Ett med det nu aktuella yrkandet i mofion 1981/82:1115identiskt yrkande angående tillsättande av en utredning för aft klargöraomfattningen av uteblivna åtal vid allvarliga arbetsolycksfall under 1970-talefsamt vilka åtgärder som behövs för aff lagen skall tillämpas och ansvarutkrävas har behandlats av dels vid /80, dels vidinnevarande . Vid båda tillfällena avslogs motionen i den aktuelladelen (SoU 1979/80:5 och SoU 1981/82:20). I det sistnämnda betänkandet uppgavutskottet bl. a. atf en sektion vid def 29:e i augusti1981 hade behandlat ämnet Arbetsmiljön - ansvarsplanering och sanktioner. I effbakgrundsmaterial till sekfionsdiskussionen hade chefen för arbetarskyddsstyrelsenGunnar - som var ordförande i arbetsmiljöufredningen -anfört bl. I de handlingsmönster somarbetsmiljölagsfiftningen drar upp spelar samhällsingripanden genomkriminalisering öch straffåtgärder en relativt underordnad roll. Den särskildasamhälleliga fillsynsorganisafionen som byggts upp syftar främst fill aft nåmålet andra vägar. I den preventiva verksamheten satsas också stora och ökanderesurser på en utbyggnad av en effektiv företagshälsovård. Forskning,utbildning och information i olika former spelar en framträdande roll.Offentlig provning och kontroll av maskiner och andra tekniska anordningarägnas stor uppmärksamhet. 1 den mån trots alla andra bemödanden samhälleligatvångsåtgärder blir nödvändiga användes i första hand förvaltningsräftsligamedel i form av föreläggande och förbud genom tillsynsmyndigheternas försorg. Föreläggande och förbud från yrkesinspektionen bildargrundpelarna i sankfionssystemet och har i denna egenskap stora förtjänster. Utskottet ansåg i betänkandet atfden lämnade beskrivningen helt överensstämde med def synsätt påsanktionssystemet enligt arbetsmiljölagstiftningen som präglat lagstiftningenoch som varit vägledande för arbetet på SoU1981/82:42 12 arbetsmiljöområdet sedan den nya lagens ikraftträdande.Det sagda hindrade infe, enligt ufskoffet, alt även ansvarsreglerna och derastillämpning måste ägnas uppmärksamhet. Utskoffef utgick därför från attregeringen i lämpligt sammanhang lämnar en redovisning av vilkaåtgärder som vidtagits inom polis- och åklagarmyndigheterna för atf utreda ochbeivra arbetsmiljöbrott och vilka resultat dessa åtgärder har åstadkommit i rätfsfillämpningen.Redovisningen borde innefatta en bedömning av i vad mån det är motiverat atfytterligare insatser görs för aft polis- och åklagarmyndigheter skall bibringaskunskaper om arbetsmiljölagsfiftningen och dess ansvarsregler. Då det gäller tillämpningenav ansvarsreglerna utgick utskottet från atf regeringen överväger möjligheternaoch lämpligheten av aft särskild statistikföring rörande arbetsmiljöbroftinförs. Slufligen anser sig ufskoffet här böra nämna attjusfifieufskotfet i sift av godkända betänkande JuU 1981/82:36behandlat frågan om påföljder för bl. a. arbetsmiljöbrott. finns ienlighet med beslut (prop. 1977/78:74, SoU 1977/78:24, rskr1977/78:147) eft datorbaserat informationssystem om arbetsskador, ISA.Arbefarskyddsstyrelsen är huvudman för systemet, vars syfte är aff ge ettförbättrat underlag för arbetarskyddets förebyggande arbete. innehåller alla anmälningar om arbetsolyckor,färdolyckor och arbetssjukdomar som inträffat och anmälts sedan systemet togs ibruk. Normalt omfattar statistiken endast arbetsolyckor som lett tillsjukskrivning. Undantag görs för skador som lett till lyte eller men, t. ex.bullerskador, som ingår i statistiken även om de inte lett fill sjukskrivning. omfattar skador som drtibbar arbetstagare,egenföretagare och värnpliktig personal. Statistiken bygger på dearbefsskadeanmälningar som arbetsgivaren sänder till . Frånkassan sänds en kopia fill yrkesinspektionen där anmälningtirna räknas,granskas och kompletteras. Slutlig registrering och granskning sker hosarbefarskyddsstyrelsen. För aft informationssystemet skall motsvara de krav somställs finns en intressenfgrupp som skall ge arbetarskyddsstyrelsen synpunkter påinnehållet i publikationer från . I infressenfgruppen ingår förutom arbetarskyddsstyrelsenockså LO, TCO, SAF, SCB, statens arbetsmiljönämnd, . Kommun- ochLandstingsförbunden m. fl. a. i forskning om arbetsskadornas uppkomst.På sikt kan uppgifterna i också samköras med andra informationssystem, t.ex. cancerregistret, för aff man skall kunna studera olika samband mellanarbetsskador och arbetsmiljöförhållanden. ställde sig posifiv fill en utvecklingav ADB-verksamheten vid arbefarskyddsstyrelsen (prop. 1980/81:100 bil. SoU1981/82:42 13 SoU 1980/81:24, rskr 1980/81:263). Avsikten är att påsikt skall byggas uf så aff alla yrkesinspekfionsdisfrikt ocharbetarskyddssfyrelsen centralt kan föra in och fa ut information ur systemetmed hjälp av bildskärmsterminaler. Utbyggnaden av skall samordnas med enomläggning av yrkesinspektionens arbefsställeregisfer () fill data. Syftetär att arbetarskyddsstyrelsen härigenom skall få eff avsevärt förbättratunderlag för författningsarbetet. En närmare redogörelse för de bådaADB-systemen gavs i förra årets budgetproposition (s. 123 f.) vartill hänvisas. I detta sammanhang kan nämnas atf läkare har skyldighet,enligt 3 kap. 18 § arbetsmiljölagen, 2 a § och 18 § arbefsmiljöförordningensamt med stöd av arbefarskyddsstyrelsens föreskrifter (AFS 1979:1), aff anmälaalla samband som han eller hon bedömer föreligga mellan ohälsa och arbete ochsom är oväntade eller anmärkningsvärda. I begreppet ohälsa inbegrips såvälpsykiska som kroppsliga besvär och symptom. Anmälan skall göras fillyrkesinspektionen. Läkaren skall ägna särskild uppmärksamhet åf frågan omeventuellt samband då samma sjukdom iakttas hos flera individer med en gemensamarbetsmiljö eller en gemensam faktor i arbetsmiljön. Omplacering eller ledighet för graviditet Arbefsmiljölagen innehåller ingabestämmelser som särskilt tar sikte på de gravida kvinnornas situation. Allmäntgäller atf om visst slag av arbete innebär risk för ohälsa eller olycksfall kanregeringen eller arbefarskyddsstyrelsen föreskriva läkarundersökning samtmeddela förbud atf till arbetet anlita den som vid undersökningen företettsjuklighet eller svaghet, som gör honom särskilt mottaglig för sådan risk (3kap. 15 §). I den mån vissa grupper av arbetstagare kan bedömas varasärskilt utsatta kan bl. a. förbud meddelas mot atf arbetet utförs avarbetstagare som tillhör sådan grupp (16 §). Enligt en särskild bestämmelse ilagen får kvinna som ammar sift barn infe vägras ledighet härför (4 kap. 4 §). En närmare redogörelse för vad som anfördes i förarbetenatill lagen samt under riksdagsbehandlingen av lagstiftningsärendet i häraktuellt hänseende återfinns i socialutskottets betänkande SoU 1981/82:15 (s.15). I nämnda betänkande redogörs också för behandlingen vid tidigare riksmötenav motioner rörande frågan om risker för på grund av kvinnansarbetsmiljö och om rätten fill ersättning för gravida kvinnor som avförebyggande skäl måste avstå från förvärvsarbete under graviditeten. Regeringen uppdrog på initiativ av (SfU 1980/81:5) åt utredningen (S 1980:08) för översyn av föräldraförsäkringenm. m. att utreda frågan huruvida ekonomisk kompensation bör ges åt kvinnor, somav förebyggande skäl avstått från förvärvsarbete under graviditet. a. klarlägga i vilka fall det av medicinska skäl är motiverat meduppehåll i förvärvsarbetet, i vilken utsträckning och på vad sätt inkomst- SoU1981/82:42 14 bortfall skall täckas och om arbetsgivarens skyldighet aftomplacera kvinna till annat arbete skall utvidgas. I det av socialutskottet fidigare under innevaranderiksmöte avgivna betänkandet SoU 1981/82:14 om lagstiftning fill skydd förofödda m. m., vilket godkänts av , förordade utskottet att sådanaändringar i arbefsmiljölagen borde övervägas som syftar till aff klart geuttryck för behovet av skydd för ofödda. Utskottet förordade vidare aff enkartläggning skulle komma fill stånd beträffande fall där en kvinna på grund avolika orsaker befinner sig i en sådan situation aff hon kan tänkas förbiseeller infe inse riskerna för det väntade barnet av aft hon handlar ellerunderlåter aft handla på ett visst sätt. under innevarande behandladesocialutskottet (SoU 1981/82:15) en mofion kommunisterna,där det liksom i den nu aktuella motionen 1981/82:1115 yrkande 4 föreslogs affkvinnor som planerar graviditet eller är gravida fär lagstadgad rätt fillomplacering eller till ledighet med bibehållen lön om def skulle finnas riskför fosterskador. Utskottet avstyrkte motionen med hänvisning till innehållet iföräldraför-säkringsufredningens tilläggsdirektiv och till vad utskottetförordat i betänkande SoU 1981/82:14 om ändringar i arbetsmiljölagen fillförmän för ofödda. har regeringen överlämnat sistnämnda betänkandetill föräldra-försäkringsufredningen med uppdrag aff som eft led i uppdragetaff utreda frågor om omplaceringsskyldighef m. m. fa upp frågan om behovet avförtydliganden av arbefsmiljölagen i fråga om skydd mot fosterskador. Enligtdirekfiven bör utredningsarbetet bedrivas skyndsamt. Enligt 2 kap. 3 § arbefsmiljölagenskall arbetslokal vara så utformad och inredd atf den är lämplig frånarbetsmiljösynpunkf. I den utsträckning som föranleds av arbetets art ocharbetstagarnas behov skall finnas utrymmen och anordningar för personlig hygien,förfäring och vila samt för första hjälp vid olycksfall eller sjukdom (2 kap. 8§). Arbefarskyddsstyrelsen utfärdade redan mot bakgrund av motsvarandebestämmelser i den numera upphävda arbefarskyddslagen dels lokalanvisningar,dels anvisningar för personalrum. Anvisningarna gäller fill dess aff de ersättsav nya regler som arbetarskyddssfyrelsen ger uf med stöd av arbefsmiljölagen. Lokalanvisningarna (nr 88, utfärdade ochreviderade 1978) innehåller defaljbesfämmelser om bl. a. arbetslokals förläggning,utförande och storlek, rumshöjd, luftutrymme, belysning, ventilation,uppvärmning, ljudisolering samt transportvägar. Personalrumsanvisningarna (nr23, utfärdade , reviderade 1974 och 1978) klargör detaljerat hurpersonalrum skall dimensioneras, anordnas och utrustas. Särbestämmelser finnsför skolanläggningar (23:1), sjukvårdsanläggningar (23:2), handeln (23:3) ochjordbruket (23:4). SoU1981/82:42 15 Inom arbetarskyddssfyrelsen pågåreft projekt med att arbeta om anvisningarna för arbetslokaler och personalrumtill föreskrifter. Utöver bestämmelser meddelade i eller med stöd avarbetsmiljölagstiffningen finns regler i byggnadslagstiftningen omkonstruktion och utformning av arbetslokal eller byggnad som inrymmerarbetslokal. De krav som finns i byggnadslagstiftningen kan emellertid endastställas då en helt ny byggnad uppförs eller i samband med aff ändringar äraktuella beträffande en befintlig byggnad (48 a och 49 §§ byggnadsstadgan/1959:612/). Med stöd av 76 § byggnadsstadgan har statens planverk iSvensk Byggnorm meddelat närmare föreskrifter om fillämpningen av kraven ibyggnadsstadgan. Föreskrifterna är tvingande. Därutöver innehåller SvenskByggnorm råd och anvisningar. Ett särskilt avsnitt behandlar lokaler förindustriell eller hantverksmässig verksamhet. Arbetsgivaren är skyldig atf göra anmälan fillyrkesinspektionen senast fre veckor innan arbetslokal eller personalrum, förvilka byggnadslov infe behövs, skall fas i bruk för stadigvarande användning iverksamhet där arbefsmiljölagen är tillämplig (1 § arbefsmiljöförordningen).Underlåter arbetsgivaren detta kan han dömas till böter eller fängelse. Enligt förarbetena fill arbefsmiljölagen (prop.1976/77:149, s. 232) måste arbefarskyddsmyndigheterna, då de överväger atf frånarbetsmiljösynpunkf ställa krav på upprustning av arbetslokal, göra enavvägning med hänsyn till vad som är möjligt och rimligt och även fa hänsynfill byggnadslagstiftningens krav vid ändring av befintlig byggnad. Iproposifionen (s. 253 f.) uttalade föredragande statsrådet vidare följande iett avsnitt som avser arbetsgivarens skyldigheter. Det är som utredningen harframhållit nödvändigt med en nyanserad bedömning när man ställer kraven påarbetsmiljön. De insatser som krävs för aft förbättra arbetsmiljön får intevara orimliga i förhållande fill de resultat som kan uppnås. Inte bara arbetetsnatur utan även yttre förhållanden av olika slag kan inverka. Det är sålundaklart atf helt andra krav kan ställas vid nyanläggning - där man bl. a. har afffa hänsyn fill aff anläggningen kan beräknas vara i bruk under åtskillig tidframöver - än när def gäller befinfliga arbetslokaler med små möjligheter tillförändringar. Jag hänvisar till mina fidigare uttalanden om den avvägning sommåste ske när det gäller aft ställa krav på utformningen av befintligabyggnader. Också arbetslokalernas belägenhet och omgivning kan spela in. Detfinns utan tvivel fall där man -med hänsyn till andra allmänna värden ellerbehov - kan ha anledning aff göra vissa eftergifter i de krav som annars skulleha ställts på arbetsmiljön. Vid bedömningar av detta slag är det särskiltangeläget aft alla parter medverkar. En god säkerhet för atf arbetstagarnasintressen beaktas i tillämpningen ligger bl. a. i aft de är representerade iyrkesinspektionsnämnderna. Aff generellt hänvisa till en skälighetsprövning skulleemellerfid enligt min mening kunna leda fel. Med den förordade bestämmelsenavses nämligen inte aft man skall kunna sänka kraven på arbetsmiljön med hänsyntill den enskilde arbetsgivarens förutsättningar i ekonomiskt eller annatavseende. SoU1981/82:42 16 Utredningen har i sin motiveringvidare konstaterat aff man kan vara tvungen atf fahänsyn till sådana omständigheter som ortens arbetsmarknadsläge, äldrearbetstagares möjlighet aff byta arbete och liknande. Eft annat betraktelsesättskulle enligt utredningen strida mot den vida syn på hälsorisker som bör varautgångspunkten vid bedömningar av arbetsmiljöns beskaffenhet. Mot dettaresonemang har remissinstanserna inte haft någon erinran. För egen del anserjag uppenbart att sådana överväganden som utredningen har hänvisat fill måstekunna fas med i bilden. Def bör understrykas aff de anställdas hälsaunder inga omständigheter får klart sättas på spel. De följder, som i sådantfall ett förbud för en verksamhet kan innebära, måste mötas av samhället medpositiva åtgärder. Def kan här gälla arbefsmarknadspolifiska åtgärder av olikaslag. Motsvarande överväganden kan påkallas om en verksamhet medotillfredsställande arbetsmiljö är nödvändig av andra allmänna skäl än för atftrygga sysselsättningen. Def kan därvid bl. a. bli fråga om åtgärder inomnäringspolitikens ram. Företagare som driver verksamhetutan atf ha arbetstagare anställd faller i huvudsak utanför arbefsmiljölagen.Ensamföretagare är dock skyldig aff följa lagen och med stöd av lagen meddeladeföreskrifter i fråga om teknisk anordning och ämne som kan föranleda ohälsaeller olycksfall samt beträffande gemensamt arbetsställe (3 kap. 5 §).Bestämmelserna om utformningen av arbetslokaler gäller således inte för den somdriver verksamhet utan att ha någon anställd. Enligt 2 kap. 7 § arbetsmiljölagenskall personlig skyddsutrustning användas om betryggande skydd mot ohälsaeller olycksfall inte kan nås på annat sätt. Utrustningen skall tillhandahållasgenom arbetsgivarens försorg. Arbetsgivaren är enligt 3 kap. 2 § samma lagskyldig aft underhålla skyddsutrustningen väl. Enligt förarbetena till arbetsmiljölagen avser uttrycketpersonlig skyddsutrustning eff vidsträckt område (prop. 1976/77:149 s. 238).All utrustning och klädsel, som fordras för af t ef t arbete skall kunnautföras utan af t risk för ohälsa eller olycksfall uppkommer, bör hänföras fillsådan utrustning. Sålunda utgör t. ex. kläder fill skydd mot hetta och klädselsom skall hindra direkt kontakt med bl. a. farliga ämnen personligskyddsutrustning. I förarbetena framhålls vidare aff i arbetsgivarensskyldighet atf tillhandahålla personlig skyddsutrustning ligger atfutrustningen skall bekostas av arbetsgivaren om infe annan överenskommelseträffats. Arbetarskyddssfyrelsen har utfärdat allmänna anvisningarom personlig skyddsutrustning (nr 45:0) samt dessutom om bl. a. andningsskydd,hörselskydd, ögonskydd, fot-och benskydd och säkerhetsbälte med lina (nr45:2-8 m. fl.). En ny kungörelse om personlig skyddsutrustning är under utarbetandeoch beräknas bli behandltid av arbefarskyddsstyrelsens styrelse . SoU1981/82:42 17 Arbetskläder är klädsel som utanaft vara personlig skyddsutrustning är behövlig och ändamålsenlig förförekommande yrken. Arbetskläder bekostas infe av arbetsgivaren annat än omavtal träffats om det. har uppskattningsvis av de anställda i privatindusfri fria arbetskläder. I motion 1589 yrkande 17 har påpekats atf hemforsling ochtvätt i hemmet av starkt nedsmutsade arbetskläder kan medföra en risk förfamiljemedlemmarna aft bli utsatta för skadliga ämneri. Så t. ex. harmänfiiskor i några fall avlidit av asbestcancer eftersom de som barn blivitutsatta för asbestdamm från föräldrarnas arbetskläder, heter det i motionen.Med hänsyn till det anförda finns skäl nämna följande. I den nya asbesfkungörelsen, AFS 1981:23, varsbestämmelser träder i kraft , finns särskilda bestämmelser omhanteringen av skyddskläder som använts vid rivnings- och reparationsarbete avbyggnad eller teknisk anordning som innehåller asbest. Under sådant arbeteskall fätslutande skyddskläder med huvudbonad samt andningsskydd användas.Skyddskläder och andningsskydd skall rengöras och fas av efter varje arbetspass(22 §). Skyddsklädérna skall förvaras i särskilt utrymme som är avskilt frångång- och arbetskläder. Asbestförorenade skyddskläder får inte tvättastillsammans med andra kläder (23 §). I arbefarskyddsstyrelsens kommentar fillkungörelsen sägs bl. a. atf använda skyddskläder lämpligen bör läggas redan iomklädningsrummet i särskilda plastsäckar, märkta ASBEST-FÖRORENADESKYDDSKLÄDER, före leverans till tvätferi-et. I kommentaren erinras vidare omatf spridning av asbestdamm utanför arbetsplatsen innebär en risk även förpersoner, som inte direkt deltar i arbetet, exempelvis familjemedlemmar och atfdet därför är väsentligt aff den personliga hygienen sköts noggrant. I detta sammanhang kan erinras om vad som gällerbeträffande avdrag vid inkomsttaxeringen för kostnader för fria arbetskläder.Genom lagstiftning infördes en viss avdragsrätt vid inkomsttaxeringenför arbetskläder. Reglerna gjordes tidsbegränsade och avsåg 1976-1978 årstaxeringar (prop. 1975:86, SkU 1975:28, rskr 1975:193). De har redan föriängtstvå gånger, först till aft gälla vid taxeringar (prop.1978/79:50, bil. 2, SkU 1978/79:19, rskr 1978/79:107), därefter till att gällaäven taxeringsåren 1982 och 1983 (prop. 1981/82:30, SkU 1981/82:8, rskr1981/82:14). Reglerna, som togs in i en ny punkt 5 av anvisningarna till 33 §kommuiialskatfelagen, innebär i huvudsak följande. Avdrag medges skatfskyldig som på grund av sift arbete harhaft inte ' oväsentliga kostnader utöver det normala för andra arbetskläder änskyddsutrustning och skyddskläder. Avdrag medges endast om de ökade kostnadernaberor pä aft arbetskläderna på grund av arbetets beskaffenhet utsätts förstarkt slitage, kraftig nedsmutsning eller annars förbrukas osedvanligt snabbt.Avdraget uppgår till . har åriigen fastställt enförteckning över de yrkesgrupper som kan komma i fråga för avdrag. Den senasteförteckningen finns i RSV Dt 1980:26, RSFS 1980:57.1 1* 1981/82. SoU1981/82:42 18 lagrummet har också tagits in uttryckliga bestämmelser omatf kostnader för skyddsutrustning och skyddskläder - i huvudsakligöverensstämmelse med rådande praxis - skall vara avdragsgilla i sin helhet. Medskyddsutrustning avses här bl. a. hjälm, skyddsglasögon, hörselskydd och skodonmed stålhäfta. Med skyddskläder avses här sådana kläder som har särskildaskyddsegenskaper mot frätande ämnen, mekaniska skador eller mot väta, värmeeller kyla som i huvudsak har andra orsaker än klimatförhållandena. 1 den av regeringen framlagda propositionen1981/82:197 om reformerad inkomstbeskattning föreslås atf ett nyttschablonavdrag om . införs avseende kostnader som är avdragsgilla iinkomstslaget tjänst. Schablonavdraget kommer aft avse kostnader förfacklitteratur, arbetskläder, arbetsrum m. m. Däremot kommer avdrag förkostnader för resor till och från arbetet samt resekostnader och ökadelevnadskostnader vid tjänsteresa eller dubbel bosättning aff medges enligtnuvarande regler och alltså ufgå vid sidan av schablonavdraget. Avdrag förkostnader för arbetskläder kommer således atf medges endast i den mån desammanlagda kostnaderna för arbetskläder, facklitteratur, arbetsrum m. m.översfiger . De nya reglerna är avsedda, att tillämpas fr. o. m.