bet · G501KU35 · 1981-12-31 00:00:00 — Ortsbefolkningen kan aldrig anses tala för kommunen i ettindelningsärende. Det kan bara kommunfullmäktige göra. Enligt statsrådets mening är det självklart attmänniskornas förhållanden i den minskade kommunen och deras inställning tillindelningsändringen måste beaktas. Han anser dock inte att det behövs enbestämmelse i lagen för att garantera att detta sker i tillräckligutsträckning. Intressena hos befolkningen i den minskade kommunen torde alltidsammanfalla med kommunens och tillvaratas av kommunfullmäktige. Frågor omindelningsändring bör inte kopplas bort från kommunfullmäktige och göras tillfrågor om en avvägning mellan två motstående grupper av befolkningen ikommunen. Bestämmelsen bör därför avse ortsbefolkningen, dvs. människorna idet område som genom indelningsändringen skulle komma att överföras till enannan kommun eller brytas ut till en egen kommun. I specialmotiveringen (s. 99-102) behandlas mer ingåendevilka för- och nackdelar som kan vara förknippade med indelningsändringar. a. följande: Fördelar för en kommun med enmindre indelningsändring kan vara exempelvis att kommungränsen kommer att draspå ett lämpligare sätt eller att s. k. enklaver undanröjs, vilket kanunderlätta den kommunala verksamheten . En indelningsändring kan göra detlättare att planlägga och exploatera ett markområde som är beläget i tvåkommuner. Att ett samhälle delas av en kommungräns kan också vara skäl nog fören indelningsändring. Som fördel för en kommun kan vidare nämnas att kommunengenom indelningsändringen får sitt behov av mark för bostäder och industritäckt. Den fördel som en indelningsändrtng skulle medföra för en kommun måstegivetvis alltid vägas mot den nackdel som ändringen kan ha för en annan kommun.Om kommunerna i sådana fall är överens om indelningsändringen och någraolägenheter inte väntas uppkomma från allmän synpunkt, behöver kraven påstyrkan hos de skäl som anförs för indelningsändringen inte sättas särskilt 21 1981/82. KU1981/82:35 322 Det finns inget hinder mot att även enskildaönskemål beaktas i indelningsfrågor under förutsättning att de inte står istrid med de kommunala intressena. Med fördel för en del av en kommun avses främst fördel förbefolkningen i ett område som är avsett att överföras från en kornmun till enannan eller brytas ut att bilda egen kommun. Härmed understryks vikten av attbefolkningens förhållanden ges en central plats vid bedömningen av enindelningsfråga. Det kan exempelvis vara fråga om människornas närhet tillkommunal eller annan service, deras tillgång till kommunikationer och överhuvud taget deras inriktning mot en annan centralort än den egna kommunens. En indelningsändring kan också medföra sådana fördelar frånallmän synpunkt som inte direkt anknyter till kommunala förhållanden men somändå kan utgöra skäl för ändring i indelningen. Den regionala utvecklingen avarbetsmarknad och service samt hushållningen med mark- och vattentillgångarkan tänkas ställa krav på ändringar i den kommunala indelningen. Förbättradeförutsättningar för den kommunala demokratin kan motivera en indelningsändring.Delning av till ytan mycket stora kommuner är ett sådant fall. I fråga ommindre indelningsändringar, som innebär att gränsdragningen förbättras, kanfördelar uppnås inte bara för kommunerna utan även för den statligaverksamheten. Större indelningsändringar, dvs. sammanläggningar,delningar och överföringar av stora områden från en kommun till en annanmotiveras sällan av ett enda skäl. En rad olika faktorer inverkar påbedömningen. Man kan inte bortse från befolkningsutvecklingen. Denäringsgeografiska frågorna har stor betydelse. Det gäller t. ex.tätortsstrukturen, avståndsförhållanden, arbetsmarknad och sysselsättning,bostäder och kollektiv trafik. Indelningsändringens inverkan på kommunalservice, bl. a. hälso- och sjukvård, barnomsorg, skolväsende samt fritids- ochkulturverksamhet måste beaktas. De kommunalekonomiska frågorna kan inte lämnasät sidan. Ökade förvaltningskostnader kan påverka bedömningen. En kraftighöjning av kommunalskatten kan inte undgå att få stor betydelse för allainblandade parters bedömning av en indelningsfråga. De kommunaldemokratiskafrågorna om förändringar i antalet förtroendevalda och alternativa former förmedborgarinflytande genom lokala organ är ytterligare en viktig faktor ibedömningen. I de fall då en indelningsändring sker, samverkar iallmänhet en rad posifiva faktorer till att uppväga nackdelarna och till attändringen erbjuder sådan fördel att den får genomföras. För delning av enkommun är det knappast tillräckligt med uteslutande fördelar avkommunaldemokratisk karaktär. Den nybildade kommunen bör också uppfylla rimligakrav i fråga om befolkningsunderlag, i näringsgeografiskt hänseende etc. För att utgöra skäl för en indelningsändring måstefördelen antas bli bestående. Detta innebär att en indelningsändring börtillgripas endast om den bedöms medföra en lösning under överskådlig framtid avde aktuella problemen. Här bör framhållas att det alltid bör göras enhelhetsbedömning så att alla omständigheter av betydelse vägs in. Om någon formav interkommunalt samarbete kan vara ett alternativ till indelningsändring, börfrågan om sådana samarbetsformer finnas med i bilden vid indelningsfrågansbedömning. KU1981/82:35 323 Även bestämmelsen i 1 kap. 1 §andra stycket om hänsyn till önskemål och synpunkter från kommun och verkan avatt en kommun motsätter sig en indelningsändring kommenteras ytterligare ispecialmotiveringen: Kravet på synnerliga skäl förindelningsändring mot en kommuns vilja innebär att en sådan indelningsändringinte kan förekomma särskilt ofta. Detta gäller särskilt när ändringen är ensammanläggning eller delning som innebär att kommunen upplöses. Med kommun somnärmast berörs av indelningsändringen avses en kommun som skulle förlora ellertillföras område genom ändringen eller som skulle sammanläggas med en annankommun eller delas. Även kringliggande kommuner, som inte direkt skuHe berörasav indelningsändringen, kan givetvis ha intresse av frågan. En sådan kommun kanha samarbete, exempelvis på skolområdet, med en kommun som direkt skulleberöras av indelningsändringen. Orn ändringen skulle förändra förutsättningarnaför ett sådant samarbete eller på något annat sätt vara negativ förkringliggande kommuner och dessa därför motsätter sig ändringen, bör dettanaturligtvis påverka den allmänna bedömningen av indelningsfrågan. Densärskilda vikt som enligt förslaget bör fästas vid en kommuns inställninggäller dock endast de kommuner som direkt skulle beröras av ändringen. Mot ensådan kommuns bestridande får indelningsändringen inte genomföras utan attsärskilt starka skäl föreligger. Kraven på sådana skäl måste givetvis ställas högre ju meromfattande indelningsändringen är. De motiv som en kommun anför för attmotsätta sig en indelningsändring bör beaktas vid prövningen av frågan omsynnerliga skäl föreligger. Det förekommer att en kommun ställer villkor avolika slag i sitt ställningstagande till en indelningsändring. Det får frånfall till fall avgöras om villkoren är av den arten att de måste anses innebäraatt kommunen motsätter sig indelningsändringen. Vid riksdagsbehandlingen avpropositionen väcktes en motion (c) vari bl. a. föreslogs att de särskildahänsynskriterierna, när det gäller befolkningens inställning, i 1 kap. 1 § iförslaget till indelningslag får en sådan utformning att de blir tillämpligaäven i de fall då det är fråga om sammanslagning av hela kommuner. Utskottet(KU 1978/79:40 s. 5) anförde i sitt av godkända betänkande: Befolkningens förhållanden, dessfillgång till samhällsservice o. d. är en av de centrala faktorerna vidbedömningen av en fråga om indelningsändring. Utskottet anser det därför varanaturligt att som ofta skett i praxis stor hänsyn tas till en folkopinion somkommit till klart uttryck. Detta bör enligt utskottet återspeglas i lagtexten.Utskottet anser emellertid att den lagregel som föreslås i propositionen äralltför restriktiv i två avseenden..Dess fillärhp-ningsområde är begränsat delstill sådana indelningsändringar som innebär att en kommun delas, dels till demänniskor som bor i ett område som skall brytas ut till en egen kommun elleröverföras till en annan kommun. Av uttalandena i proposifionen framgår attavsikten inte varit att hänsyn inte skulle kunna tas även till befolkningen ien kommun som föreslagits bli sammanlagd med en annan kommun eller, vid delningav en kommun, fill människorna i den återstående delen av kommunen. Goda skältalar enligt utskottets mening för att 1 kap. 1§ i propositionens förslag tillny indelningslag ändras så att det klargörs att bestämmelsen medger att sådanahänsyn tas. Som bestämmelsen är utformad i propositionen kan den i onödan KU1981/82:35 324 försvåra den ofta komplicerade avvägning mellan olikafaktorer och intressen som måste göras vid avgörandet av frågor omindelningsändring. Bestämmelsen bör således ändras dels i den riktning sornanges i motionen 1978/79:2525, dels så att den vid delning ochområdesöverföring omfattar även hänsyn fill befolkningen i den minskadekommunen. Bestämmelsen fick genom riksdagensbeslut följande slutliga utformning: 1 § Regeringen får besluta om ändring i rikets indelning ikommuner, om ändringen kan antas medföra bestående fördel för en kommun elleren del av en kommun eller andra fördelar från allmän synpunkt. Därvid fårregeringen meddela de föreskrifter som behövs för ändringens genomförande. Vid prövning av frågan om indelningsändring skall särskildhänsyn tas till önskemål och synpunkter från den eller de kommuner som närmastberörs av ändringen. Om en sådan kommun motsätter sig en indelningsändring, fårbeslut om ändringen meddelas endast om det finns synnerliga skäl. Särskildhänsyn skall också tas till befolkningens önskemål och synpunkter. Sedan den nya indelningslagensikraftträdande har frågan om indelningsändring mot en kommunsvilja varit aktuell i två regeringsbeslut. I det ena fallet (reg. beslut1979-12-13) gällde frågan överföring av det s. k. Tullgarnsblocket frånSödertälje kommun till . Såväl kommun som Hölöförsamling motsatte sig indelningsändringen. Regeringen fann att synnerligaskäl inte förelåg att mot kommunens och församlingens vilja genomföraindelningsändringen. Det andra beslutet (reg. beslut ), gällde ändradindelning mellan och kommuner. Kammarkollegiet fann i sittbeslut att det mot kommuns samt Fivelstads och Västra Stenbyförsamlingars bestridande inte anförts tillräckliga skäl för enindelningsändring. Vid besvärsprövningen förklarade sig regeringen delakammarkollegiets bedömning och lämnade besvären utan bifall. Under beredningen av de nu aktuellaregeringsärendena upprättades inom budgetdepartementet två promemorior. Den ena(daterad ) avser de ekonomiska konsekvenserna avindelningsändringarna. Den andra (daterad ) gäller kommundelningarnaseffekter på skatteutjäm-ningsbidragen. I promemorian om de ekonomiska konsekvenserna redovisas förstde utredningar som gjorts i de aktuella ärendena. Denna genomgång leder enligtpromemorian till slutsatsen att delning inte bör ske i något av fallen medhänsyn till de stora kostnadsökningar det är fråga om. I en samhällsekonomisktbesvärlig situation när besparingar är aktuella inom samtliga KU 1981/82:35 325 områden, inte minst den kommunala sektorn, kan det intevara lämpligt att i stället öka kostnaderna. Huvudparten av merkostnaderna gårenligt promemorian till en utökad administration, vilket starkt strider motnuvarande krav på rationalisering och effektivisering av förvaltningarna. Det påpekas särskilt i promemorian att ståndpunktstagandetgäller även i de fall berörda kommuner själva begärt delning (ochVännäs). Enligt promemorian är skattesatsen hög i flertalet av dekommuner som är aktuella för delning. Minst tre av kommunerna dras med svåraekonomiska problem som skulle öka vid delning. När promemorian översändes till kommunrninistern m. fl.den 8 december förklaras i följebrev att med anledning av de ekonorniskakonsekvenserna går budgetdepartementets budgetavdelning emot eventuella förslagtill kornmundelningar. 1 promemorian orn kommundelningarnas effekter påskatteutjämningsbi-dragen anges att en delning av en kommun inte får någraeffekter på skatteutjämningsbidragets storlek om de kommundelar som bildar nyakomnurner har en skattekraft som ligger under den av staten garanterade nivån.Detta är fallet med , , och . Vad beträffarhar den nya så hög skattekraft att den kommer utanförskatteutjämningssystemet. När det relativt sett stora skatteunderlaget frånVaxholmsdelen faller bort sjunker skattekraften i den återstående delen så attstaten måste öka sitt tillskott för att den garanterade nivån skall uppnås.Detta ökade tillskott är större än det bortfall som sker genom att bidrag intebehöver lämnas till en nybildad . uppskattasskillnaden till ca . KU1981/82:35 326 Underbilaga 1 KOMMUNDEPARTEMENTET PM fill bilaga 11 - kommunbildades genom sammanläggning av och Salemskommuner. - i Salemhemställde hos regeringen att den del av somutgörs av åter får bilda egen kommun. Som skäl anfördes: attsammanläggningen genomfördes mot Salemsbornas vilja att dessanumera upplever främlingskap och maktlöshet i den stora kommunen samt att besluten avdemokratiska skäl bör läggas närmare de människor som berörs. Kammarkollegiet uppdrog åt attverkställa utredningen. - attBotkyrkadelen har 65 000 invånare och Salemsdelen 13 000 invånare - att en delningav kommunen beräknas leda till en utdebiteringshöjning för Botkyrkadelen med 10öre och för Salemsdelen med 1,50-2,. - att antalettjänster vid en delning beräknas öka med 61 - att antaletförtroendevalda vid en delning beräknas öka väsentligt - attförutsättningarna för förändrats - sedan beslutet omsammanläggningen fattades - genom att folkmängden ökat kraftigt. Utredaren anser att tillräckligaskäl inte finns för en delning av . Sammanfattningsvis görutredaren följande bedömning: - Den iindelningslagen uppställda förutsättningen att en ändring skall medförabestående fördel för en kommun är inte uppfylld beträffande hela nuvarandeBotkyrka kommun. - För Salems delkan vissa bestående fördelar av kommunaldemokratisk art vinnas genom endelning. - Mot dessafördelar står dock enligt utredaren den betydande kostnadsfördyring som endelning medför. KU1981/82:35 327 - Vidare har det inte framkommitsådana synnerliga skäl för en delning som skulle innebära attindelningsändringen kan genomföras mot kommuns vilja. anordnade införkommunfullmäktiges behandling av delningsfrågan folkomröstning enligt 2 kap. 18§ kommunallagen. Resultatet av omröstningen framgår av följande tablå. Val- JA till NEJ till Helakommunen ......... ........ 29,64, 4 Yttranden över utredningen - Kotnmunfullmäktige i Botkyrkahar med röstsiffrorna 37-23 avstyrkt en delning (28 s, 4 vpk och 5 fp mot 14 m, 7 c och 2 fp). Kommunen åberopar följande skäl: Kommunen anseratt den kostnadsökning som blir följden kommer att ytterligare försämrakommunens ekonomi. Detta skulle också strida mot de allmänna sparsamhetssträvandenai samhället . För att uppnåen önskvärd fördjupning av den kommunala demokratin är det inte nödvändigt atttillgripa så kostsamma åtgärder som en delning. I stället hänvisar kommunentill möjligheterna att inrätta lokala organ och den försöksverksamhet på dettaområde som planeras av kommunen . skulle omkommunen delades få minskade möjligheter till inflytande dels inom olikainterkommunala verksamheter, dels inom de områden där tvingas köpatjänster av . - Landstingskommunen(förvaltningsutskottet) är negativ till kommundel ningen (c-ledamöterna reserverade sig mot beslutet). Förvaltningsutskot tet hänvisar till att en delning av innebär ökade kostnader för kommuninvånarna. Försämrad ekonomi i en av länets kommunalekonomiskt hårdast belastade kommuner kan innebära större krav på den inomregionala skatteutjämningen och därigenom på lands tingets ekonomi. Från strikt landstingssynpunkt är utskottet negativt till en kommundelning så länge den inomregionala skatteutjämningen finns kvar. KU1981/82:35 328 - avstyrkerframställningen on-r delning. (Fem ledamöter (4 m och 1 c) anmälde reservation mot beslut. Dessa ville inte mot bakgrund av de kommunaldemokratiska aspekterna motsätta sig en delning men ville peka på möjligheterna att inrätta lokala organ.) avstyrker av följande skäl: - Utredningsresultatetvisar att en delning medför ökade kostnader totalt sett för kommunen.Länsstyrelsen delar kommunfullmäktiges uppfattning att detta inte är förenligtmed de allmänna sparsamhetssträvandena i samhället. - Dekommunaldemokratiska frågorna i Salemsdelen är självfallet viktiga, men de börkunna lösas inom den nuvarande kommunen med hjälp av den nya lagstiftningen omlokala organ. - De gjorda utredningarna ochyttrandena i ärendet samt resultatet av folkomröstningen visar inte att det finns sådana synnerliga skäl som motiverar en delning mot kommuns vilja. - Kammarkollegietanser att en delning av kornmun skulle innebära betydande nackdelar avi huvudsak ekonomisk art. - Positivaeffekter för den kommunala demokratin kan nås inom den nuvarande kommunens ramgenom systemet med lokala organ. - Även om denfolkopinion för delning som kommit till uttryck i Salemsdelen är ganska starkkan den inte få tillmätas en avgörande betydelse mot bakgrund av de storanackdelarna. - Kammarkollegietavslog framställningen om delning . 6 Besvär över kammarkollegiets beslut - i har överklagatkammarkollegiets beslut hos regeringen. Till stöd för besvären anförs sammanfattningsvis följande: Den kommunalademokratin fungerar bäst i en lagom stor kommun, där invånare ochbeslutsfattare på ett naturligt sätt kan ge och ta information. De lokalaorganen ger inte samma fördelar. Valdeltagandetvid folkomröstningen var i Salemsdelen sensationellt högt. Att valdeltagandet iBotkyrkadelen var lågt är naturligt eftersom Botkyrkadelen inte nämnvärt kommeratt beröras av att bryts ut. Den nyakommunen kan genom att bestämma förvaltningens struktur i hög gradpåverka dess kostnader. Det behöver inte heller bli extra kostnader förkvarvarande eftersom man på många områden redan nu tillämpar endistriktsorganisation. KU1981/82:35 329 Det finns enligt i Salemsynnerliga skäl för en delning av kommunen. - Kammarkollegiet vidhåller iyttrande över besvären den tidigare uppfatt ningen. 7 Ekonomisk reglering in. - Kammarkollegiethar frärrrlagt förslag till ekonomisk reglering och övriga villkor som behövsvid beslut om delning. - kommunframhåller i yttrande över den ekonomiska regleringen att den nya Botkyrkakomr-nun kan tvingas arbeta med en feldimensioneradorganisation. Förpliktelserna gentemot de anställda bör fördelas mellankommunerna. Kommunen anser att statsverket skall svara förutredningskostnaderna. Vissa uppgifter om kommim Folkmängd Botkyrkadelen.................... 62 272 Salemsdelen ................... 12 995 Till kommunen..................... 16,50 Skatteunderlag (summa skattekronor) ............ 17 482 008 19 894 447 3 442 038 Skattekraft (antal skattekronor per invånare) Tumbaförs.-imling ........... ... 256,90 283.27 311,75 KU1981/82:35 330 Skattekraft i procent av medelskattekraften i riket Statligt ordinarie ............. .... 271000 34528 000 50 851000 Statligtextra .................... 27 300 000 10 450 000 5450 000 Särskildkompensation ... 7 270 000 Inomregionalt................... 47 339 000 48 545 000 63810 000 Politiska mandatfördelningen i kommunfullmäktige KU 1981/82:35 331 Underbilaga2 fill bilaga 11 - ochÖsteråkers kommuner lades samman till en nybildad kommun,benämnd . - I en skrivelsetill statsministern hemställde Intressegruppen förVaxholms delning om en utredning i frågan om delning av . - I en skrivelsetill kammarkollegiet hemställde om utredning avkonsekvenserna av och förutsättningarna för en delning av kommunen. - Kammarkollegiet uppdrog åtlänsstyrelsen att utreda den väckta indel ningsfrågan. En utredning gjordes därefter på uppdrag av f. d. överlantmätaren . - Utredningsarbetetgrundades på en sådan delning av att områdena för ochÖstra Ryds församlingar samt Resarölan-det med Engarn och närliggande öar ochholmar mellan Stegesundet i öster och Resaröström i väster i Österåkersförsamling bildar en kommun och återstående områden av nuvarande Vaxholmskommun bildar den andra. - Utredarenbedömde sammanfattningsvis de fördelar som skulle kunna uppkomma förVaxholmsdelen vid en delning inte vara av sådan styrka att de kunde föranledabeslut om indelningsändring mot kommunens bestridande. Sedan utredningen färdigställtsanordnade med stöd av 2 kap. 18 § kommunallagen enfolkomröstning i frågan. Omröstningsresultatet framgår av nedanstående tablåer. KU 1981/82:35 332 Valdel- JA till NEJ till ............................ t r a c/ Vid en ev. delning skall Resaiö och Östra Vaxholmsförsamling ..... 2, 4 Yttranden över Tobés utredning - Kommunfullmäktiges majoritet iVaxholms kommun liksom majoriteten i förvaltningsutskott ochlänsstyrelsens styrelse avstyrkte en delning. Även kammarkollegiet avstyrkte. - Regeringen fanni beslut att tillräckliga skäl inte förelåg att dela Vaxholmskommun i enlighet med utredningsförslaget. - Regeringenuppdrog åt kammarkollegiet att i stället utreda frågan om delning av Vaxholmskommun så att , Resaröområ-det av ochsödra delen av församling bildar egen kommun. B UTREDNINGSOMGÅNG II ] utredning Kammarkollegiet uppdrogåt att göra den nya utredning- I faktaunderlaget bedömdes kostnadsökningarna förförtroendemannaor-ganisation, förvaltning m. m. vid en eventuell delningmotsvara en utdebiteringshöjning av per skattekrona i Österåkersdelenoch i Vaxholmsdelen. Länsstvrelsen fann att vad som framkommit visar att kriterierna i KU1981/82:35 333 indelningslagen för en delning inte var uppfyllda. 7ledamöter (m. c, fp) reserverade sig och framhöll att befolkningens inställningborde väga tungt vid det slutliga beslutet. - Faktaunderlaget, yttrandena ochlänsstyrelsens preliminära överväganden har sammanställts i utredningen"Frågan om delning av " (). 2 Yttranden över utredningen - Vr7A:/!o/;?7i A;ow/«(//i(kommunfullmäktige 25 röster: 5 rn,3 s, 5 fp, 5 c, 7 Planskilda korsningspartiet mot 23: 6 m, 13 s, 1 c, 3 vpk) uttalade följande i ett yttrande : utredning visar atten delning inte medför ekonomiska fördelar för de tänkta kommundelarna. Deekonomiska konsekvenserna är dock inte sådana att de utesluter tanken på endelning. Med hänsyn härtill och då det - särskilt för invånarna i stad- finns andra än rent ekonomiska skäl som väger tungt i detta sammanhang, villvi i princip inte motsätta oss en delning enligt den föreslagna gränsen. Dettagäller dock under förutsättning att invånarna på och Bogesundslandet -delar som har tillhört tidigare - med klar majoritettillstyrker en delning. Mot beslutet reserverade sig 17 ledamöter (6 m, 7 s, 1 c,3 vpk). Kommunen har i samband med yttrandeöver förslaget till ekonomisk reglering m. rn. ändrat sitt yttrande idelningsfrågan, Fullmäktige (26 röster: 8 m, 12 s, 3 c, 3 vpk mot 8: 1 m, 3 s,2 fp, 1 c, 1 Planskilda korsningspartiet; 14 ledamöter avstod) uttalade attutredningarna visar att de negativa konsekvenserna av en delning blir så storaatt en delning av kommunen ej bör ske. Mot dettabeslut reserverade sig 6 ledamöter (1 m, 1 s, 3 fp, 1 c). - Vaxholmsförsamling har ställt sig positiv till att Resarö- och Bogesunds-områdena försöver till församlingen. a. åberopas att befolkningen i dessa områden harnärmare till än till resp. . - ochÖstra Ryds kyrkliga samfällighet har avstyrkt förslaget om delning.Samfälligheten anför att en delning inte medför några bestående fördelar. Bl.a. anser man att en delning innebär försämring av församlingsverksamheten påResarö. - Intressegruppenför delning anser att utredning klargjort att endelning av kommunen är tekniskt, ekonomiskt och administrativt möjlig.Fördelarna med en delning är enligt intressegruppen i första handkommunaldemokratiska, även om erfarenheter från kommun visar att ävenekonomiska och andra fördelar uppnås. Folkomröstningen visar, anför gruppen, att en kraftig majoritet av {J1981/82:35 334