bet · G501UU19 · 1981-12-31 00:00:00 — betänkande 1981/82:19 1 motion 1980/81:913, yrkande 3, avLars m. fl. (vpk) hemställs att som sin mening beslutar geregeringen till känna vad som i motionen anförs beträffande omröstning i FN omockupationen av Östti-mor. 1 motionen anförs bl. a. att regeringen måste tvingas attförändra sin inställning och ta nya initiativ för att främja självständighetför , Två andra yrkanden i samma motion om katastrofbistånd tillDemokratiska Republiken behandlades under föregående isamband med övriga biståndsfrågor (UU 1980/81:20), Omständigheterna kring denindonesiska ockupationen av - sedanbefrielserörelsen utropat självständighet- och den senare utvecklingen t, o, m, har utförligt redovisats itidigare utskottsbetänkanden med anledning av motioner om bl, a, upprättande avdiplomatiska förbindelser med Demokrafiska Republiken (UU1976/77:4, UU 1978/79:13 och UU 1979/80:5), De då aktuella motionsyrkandena haravslagits av . Av dessa betänkanden framgår bl, a, att som medlemav vid dettas behandling av Timorfrågan i slutet av år 1975kraftfullt tog ställning mot den illegala indonesiska ockupationen och förÖstra Timors folks rätt till självbestämmande. har därefter till år1980 stött de FN-resolutioner, i vilka hävdats Östra Timors rätt tillsjälvbestämmande, anspråk tillbakavisats och tillbakadragandekrävts av dess styrkor från området. Utvecklingen har emellertid efter hand gått mot ettfastare inlemmande av i . införlivades områdetformellt med och blev dess tjugosjunde provins. Fr. o. m. år 1979har inkluderats i tredje femårsplan. Uppgifterna om den militära och politiska situationen jområdet efter 1975 har varit bristfälliga och delvis motsägande, beroende påvarifrån de härstammat. Fretilin, vars huvudsakliga ledning utövas frånMogambique, uppges numera bestå av några hundratal man under vapen som skall haträngts tillbaka till otillgängliga bergsområden i områdets västra del.Stridsaktiviteten har uppenbarligen efter hand avtagit. 1 1981/82. UU1981/82:19 2 Det står emellertid klart att desenaste årens händelser kommit att drabba öns befolkning mycket hårt. Denkatastrofala svältsituationen som kunde konstateras när internationellahjälporgan fick tillträde till området har dock kunnat hävas. SåvälRöda Korset (ICRC) som den katolska hjälporganisationen (Catholic ReliefService) har avslutat sina katastrofhjälpinsatser. Båda är emellertidfortfarande verksamma i området, ICRC med medicinska uppföljningsinsatser ochCRS med reguljär utvecklingshjälp. Båda arbetar också med att söka efterförsvunna personer, vilkas antal fortfarande betecknas som stort.Representanter för ICRC har förklarat att de genom organisationens närvaro påön har möjlighet bedöma om behov av förnyade katastrofinsatser skulle uppstå. Den efter hand förstärkta indonesiska kontrollen överÖstra har medfört en de facto-situation som inte undgått att påverkaFN-behandlingen av frågan. , och ASEAN-länderna harerkänt den indonesiska överhögheten över området. Omvärldens hållning återspeglasi generalförsamlingens omröstningar med allt svagare stöd för ÖstraTimor-resolutionen. Enda avbrottet i denna trend var , uppenbarligenenär resolutionstexten då hade huvudsakligen humanitärt innehåll. röstade för resolutionen. I denna framhölls rätten tillsjälvbestämmande för Östra Timors befolkning. Vidare förklarades att detta folkfritt måste få besluta om sin framtid under FN:s överinseende. I övrigtuppehöll sig resolutionen helt vid de humanitära aspekterna på ÖstraTimor-frågan. I en svensk röstförklaring uttalades tillfredsställelseöver den framträdande plats de humanitära aspekterna fått i resolutionen. Detvar på detta sätt som omvärlden bäst kunde hjälpa Östra Timors folk. Iförklaringen upprepades stödet för principen om folkens självbestämmanderätt.Emellertid erkändes att det på nu rådde en faktisk situafion somman inte kunde se något realistiskt alternativ till. ja-röst fick sessom ett uttryck för stöd åt resolutionens humanitära aspekter. Vissa förändringar resolutionstext ledde tillatt avstod vid omröstningen. Röstsiffrorna blev 58-35-46. I enröstförklaring underströks stöd för principen om självbestämmanderättsamt uttalades att brutit mot denna princip genom invasionen avÖstra och genom sin vägran att hörsamma FN;s resolutioner. Sverigesuppfattning om handlande var oförändrad. Vid behandlingen av en liknande resolutionstext undergeneralförsamlingens möte avstod likaledes vid omröstningen.Röstsiffrorna blev 54-42-46. Ja-rösterna kom främst från afrikanska stater,några öststater samt vissa latinamerikanska och karibiska stater. Länderna iVästeuropa avstod -med undantag för , , och -liksom bl. , , och . I en svensk röstförklaring hänvisades till motsvarandeförklaring . Det underströks också att stött de internationellahumanitära hjälpinsat- UU1981/82:19 3 serna på ön och att dessa måste få fortsätta om en nyhungerkris uppstod. vädjade till att hålla möjligheternahärför öppna och att brådskande lösa aktuella familjeåterföreningsfall. Utskottet kontaterar att Sverigesröstning i FN inte betyder att vi har godkänt annektering av ÖstraTimor, har i röstförklaringar understrukits att vår uppfattning omIndonesiens invasion, dess vägran att hörsamma FN:s uppmaningar och dess vägranatt låta Östra Timors befolkning utöva sin självbestämmanderätt kvarståroförändrad. Även om den faktiska situationen på undersenare tid förändrats vill utskottet för sin del upprepa sin tidigare uttaladeåsikt att Östra Timors folk. i enlighet med FN:s resolutioner omavkolonisering, måste ges möjlighet att under FN:s överinseende fritt fåbestämma sin egen framtid. Utskottet vill framhålla vikten av att RödaKorset och andra internationella biståndsorganisationer är beredda att ånyobistå befolkningen i området om försörjningsläget snabbt skulle försämras samtatt sådana biståndsinsatser i största möjliga utsträckning underlättas iområdet. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet yrkande3 i motionen. att avslår motion 1980/81:913, yrkande 3, Närvarande vid ärendets slutbehandling: (), (), (), (), (), (), (c), (), JanBergqvist (s), (), (), Axel (), StenSture Paterson (m), () och (). , , , MatsHellström. , och (alla s) har avgivitföljande särskilda yttrande: UU1981/82:19 4 Vid generalförsamling i FNändrade den sin röstning i fråga om den resolution sombehandlar rätten till självbestämmande för folket på och behovetav humanitär hjälp till de nödlidande människorna där. Efter att tidigare haröstat för motsvarande resolutioner avstod den . Regeringenavstod sedermera också resolution. resolution innehöll ihuvudsak samma element som . Därutöver välkomnade man att dentidigare kolonialmakten nu tagit initiativ till att erbjudaförhandlingar med om Östra Timors politiska och legala status. På syntes ingen förändring ha inträffat somskulle kunna motivera den förändade svenska rösten. Röda Korsets begränsadenävaro på ön hade ytterligare understrukit det stora behovet av humanitärhjälp. Rapporter om stridsaktivitet på ön - som behandlats i FN och iinternationella nyhetsmedia - visade att gerillaaktiviteten låg på ungefärsamma nivå som året innan. Oklarhet har därför rått om motiven för Sverigesförändrade hållning i fråga om , uttalade om1980 års resolution att den humanitära sidan av problemet "i åretsresolution tunnats ut till den grad att det från svenska utgångspunkter numåste vara en konsekvent linje att avstå på årets resolution". De krav somberör det humanitära hjälpbehovet var emellertid i stort desamma som i 1979 årsresolution. Därutöver underströk man att förutom FN;s barnfond och FN:sflyktingkommissarie även Program borde ge hjälp till , Idetta avseende hade de humanitära kraven sålunda i själva verket förstärkts, I uttalande från utrikesdepartement hävdades också att -till skillnad - de politiska aspekterna dominerat i resolutionen. Formuleringarnaom självbestämmande var emellertid identiska med föregående års resolution,som stödde. har också i olika röstförklaringar uttalat stöd fördessa principer. Det som tillkommit resolution var att Portugalsregering för första gängen tog sitt ansvar som tidigare kolonialmakt och villebidra till avkoloniseringsprocessen. Det fanns sålunda, enligt vår mening, ingabärande principella skäl som kunde motivera den förändrade svenska röstning sominnebar ett beklagligt avsteg från det sätt på vilket bruka hävdafolkens rätt till självbestämmande. GOTAB 7(1(127 1981