bet · G501UU20 · 1981-12-31 00:00:00 — om internationellt utvecklingssamarbete m. m. (prop.1981/82:100, bil. I detta betänkande behandlas deförslag avseende internationellt utvecklingssamarbete m. m. som regeringenförelagt i budgetproposition 1981/82:100, bil. 6, litt. C, samt ianslutning därtill väckta motioner eller motionsyrkanden. En sammanställning över de behandlade motionerna och eninnehållsförteckning finns i slutet av betänkandet. Propositionens huvudsakliga förslag avseendeutvecklingssamarbetet Anslaget för internationellt utvecklingssamarbete föreslåsför /83 öka med 508 milj. kr., eller , till 6228 milj. kr.Några huvudpunkter i förslagen är; - Ökadesatsningar på miljö- och markvård samt energibistånd. Anslaget för dessaändamål höjs från 30 till 75 milj. kr. - En lång radåtgärder föreslås för att öka andelen svenska varor och tjänster i det svenskabiståndet. - Anslaget förförmånlig kreditgivning till höjs kraftigt, från 120 till 300 milj.kr. - Fortsattsatsning på södra . - Skärpt kontrollav biståndets effektivitet. Av biståndsanslaget går ungefär en tredjedel till biståndvia de internationella organisationerna (multilateralt bistånd) och ungefärtvå tredjedelar fill direkt utvecklingssamarbete med enskilda länder(bilateralt bistånd). Fördelningen dem emellan är i huvudsak oförändrad. Propositionen är uppdelad pä en huvuddel och en bilagedeli vilken fakta om bistånd redovisas. I detföljande görs ett sammandrag endast av propositionens huvuddel. 1 U-iänderna i det internationella samarbetetPropositionen (s. 1727) har fortsatt en pressadekonomisk situation. De negativa tendenserna harförstärkts. Det föreligger dock betydande skillnader mellan olika . De oljeimporterande har drabbats hårdast. Derasexportmöjligheter har minskat som en följd av den ekonomiska krisen iindustrilän-1 1981/82. UU 1981/82:20 2 derna.Priserna på deras import ökar snabbare än priserna på exporten. Under 1980försämrades de oljeimporterande bytesförhållanden, enligtberäkningar som gjorts av för handel och utveckling (),och med ytteriigare . Inflationen i är myckethög. Enligt () var den i genomsnitt under1980 i de oljeimporterande . Denekonomiska krisen innebär att klyftorna växer inom u-landsgrup-pen. De ländersom hunnit ett stycke på väg i sin industrialiseringsprocess klarar sig relativtbra, medan de fattigaste länderna halkar alltmer efter. Det gäller i synnerhetde afrikanska länderna söder om . Enligt beräkningar vartillväxten negativ både 1980 och 1981 i tre Qärdedelar av jordens fattigasteländer. Världsbankenhar beräknat att u-landsgruppen som helhet kommer att svara för avfillväxten i världshandeln . Det ömsesidiga beroendetmellan i- och illustreras av att en stor del av industriländernasexport går till . Dessa länders andel är exempelvis av EG;sexport, av och inte av export. Av Sverigesexport går till mot i genomsnitt för OECD-länderna.I medeltal går ungefär hälften av denna export till oljeproducerande u-länderoch andra hälften till de oljeimporterande . En positiv utveckling iu-länderna kan således vara gynnsam även för industriländerna. Enallmän konjunkturförbättring skulle i första hand gynna de relativt sett rikareu-länderna. Deras behov finns i första hand på kapitalsidan. De internationellakapitalmarknaderna kanske ibland tvekar att öka sina fordringar på dessamedelinkomstländer, men i stort sett tycks de vara beredda att ställa detnödvändiga kapitalet till förfogande. Situationenär betydligt värre för de fattigare , som ännu inte nått upp till enutvecklingsnivå som gör dem intressanta för utländskt kapital. För dem ärbistånd i form av gåvor och lån på förmånliga villkoren livsviktigfinansieringskälla. Det svenska biståndet är i huvudsak inriktat på dessaländer, och verkar för att andra länder och de internationellaorganisationerna skall göra detsamma. Föratt behandla de minst utvecklade ländernas problem sammankallade FN i september1981 en särskild konferens i . Konferensen antog ett handlingsprogram,vars huvudpunkter är: Måloch prioriteringar för de minst utvecklade ländernas egen utvecklingsplanering.Där ingår t. ex. åtgärder för att höja livsmedelsproduktionen och för atttillfredsställa basbehov som rent vatten, elementär hälsovård osv. Enförklaring från de flesta givarländer att de kommer attavsätta 0,av bruttonationalinkomsten för bistånd till de minst utveckladeländerna. Andra givarländer kommer att fördubbla sitt UU 1981/82:20 3 biståndtill dessa länder. Härmed skulle biståndet till de minst utvecklade ländernafördubblas jämfört med av . Vidare görgivarländerna ett förnyat åtagande att uppnå 0,7-procentsmålet under1980-talet. -Konferensen skall följas upp både på nationell och global nivå, bl. a. isärskilda samordningsgrupper med mottagarländer, givariänder och FN-organ. Enförsta utvärdering av handlingsprogrammet skall göras 1985 och eventuelltföljas av en ny konferens . Enligtregeringens bedömning bör konferensen och dess handlingsprogram kunna bidratill att biståndet ökar till de minst utvecklade länderna. Givarländerna bör dockvara beredda att verkligen höja sitt bistånd och inte bara omfördela sinainsatser. Utanen ökad produktion av mat i kan inga bestående förbättringaruppnås. Det är på deras egna ansträngningar det i första hand kommer an. Demåste prioritera jordbruket, både vad gäller strukturella och specifikaåtgärder, t. ex. jordreformer och en prispolitik som uppmuntrar tillproduktion. Ävenom största möjliga självförsörjning med livsmedel är ett viktigt mål, är detuppenbart att obalanserna mellan och inom länderna aldrig kan helt undanröjas.Inom överskådlig tid kommer det därför att finnas behov av hjälpinsatser, bådeinvesteringar till stöd för produktion, distribution, lagring m. m. och renthumanitärt bistånd vid katastrofer. Stora investeringar kommer att krävas,inte minst för att stärka infrastrukturen (vägar, hamnar,bevattningsanläggningar, lagerlokaler m. m.). Vi måste kräva större insatser avde länder som kan ge bidrag med kunnande, produkter eller pengar. Dessainsatser måste ta hänsyn både till miljön i vid bemärkelse och till riskernamed att införa en ny teknik som kan minska jordens långsiktiga avkastningsamtidigt som beroendet av kemiska bekämpningsmedel och handelsgödsel ökar.Den nya tekniken kan även leda till utslag-ning av fattigbönder och en fortsattmassflykt till städernas slumområden. Detkrävs en internationell livsmedelsberedskap för att möta både omedelbarakatastrofbehov och mera långsiktiga obalanser. Det är därför beklagligt attmålen för de i och för sig otillräckliga beredskapsarrangemang somöverenskommits internationellt inte kunnat uppfyllas. har i dettasammanhang spelat en aktiv roll och bl. a. sökt bidra till att bryta detdödläge som uppstått i de internationella spannmålsförhandlingarna om enprisstabilisering och en bättre samordning av lagerhållningen. Dessutom harSverige stött förslag om att förstärka det internationella beredskapslagret avlivsmedel för katastrofinsatser. Energiförsörjningenär av avgörande betydelse för utveckling och tillväxt i alla länder. Deoljeimporterande har drabbats mycket hårt av prishöjningarna, ochderas kostnader för oljeimporten har tredubblats . U-ländernasenergiproblem förvärras av att man står inför en snabbt växande bristpå brännved, som i svarar för UU1981/82:20 4 av hushållens energiförsörjning. beräknas skogsområdena i ha minskat med hälften. Den som hölls i harbidragit till att rikta uppmärksamheten på betydelsen av nya och förnybaraenergikällor. Det handlingsprogram som antogs redovisar också på ett balanseratsätt behovet av en övergång till ökad användning av sådana energikällor ochkatalogiserar de åtgärder som måste vidtas. Programmet identifierar ocksåfinansieringsbehoven pä energiområdet. Därigenom har en grund lagts för detfortsatta arbetet. Särskild uppmärksamhet riktades på brännvedskrisen bl. a.genom en särskild resolution, i vars utarbetande deltog. Den störstamotgången var att man inte nådde någon permanent lösning på frågan om vilketorgan som skulle ha ansvaret för det vidare arbetet inom FN. Skog och vatten är tvä konventionella, förnybaraenergikällor, som kräver ökade internationella biståndsinsatser och där Sverigesedan länge är engagerat. har det ekologiska synsätt som beskrivitsovan fått sitt främsta uttryck i kraftigt utvidgade satsningar på s. k.byskogsprogram. Med detta förstås projekt där den lokala befolkningen engagerasför att plantera och vårda skog, som är avsedd för att täcka deras eget behov.Byskogsprogram finns bl. a. i östra och i Sahelområdet. Den störstasvenska insatsen kommer att genomföras i , där enligt planerna totaltnärmare kommer att satsas . Rätt utformade uppfyller byskogsprogrammen en rad av vårabiståndspolitiska syften. De är inriktade på de fattigaste grupperna pålandsbygden och låter dessa i hög grad delta i utformningen och genomförandet.De främjar sysselsättningen genom sin arbetsintensiva karaktär. Genom en ökadtillgång till brännved i byarnas omedelbara närhet underlättas kvinnornastraditionella uppgift att samla ved. Tillgången på bränsle ökar somjordbruksproduktionen kan höjas, dels genom minskad erosion, dels genom attkreatursgödsel kan användas på åkrarna i stället för som bränsle. Vattenkraften är en annan förnybar energikälla, som kan geu-länderna betydande energitillskott och där har goda förutsättningaratt medverka. Både det internationella och det svenska biståndet bör fortsättaoch utvidgas i takt med att efterfrågan ökar. Vissa har godaförutsättningar för produktion av kol och även olja, vilka bör tillvaratas. kommer också att fortsätta sina ansträngningar föratt förmå att ägna sig mera åt miljöproblem.Utöver markförstöring och ökenutbredning gäller det att uppmärksamma densnabba och okontrollerade tillväxten av tredje världens storstäder, medåtföljande miljöproblem, bostadsbrist, arbetslöshet, hälsorisker ochundernäring. UU 1981/82:20 5 ökade det sammanlagda internationellabiståndet till i reala termer till totalt . Avdetta belopp svarar de västländer som ingår i ()för tre fjärdedelar eller . Det motsvarar 0,avOECD-ländernas sammanlagda bruttonationalinkomst (BNI). Biståndetfrån de oljeproducerande länderna inom OPEC uppgår till 7 miljarder dollareller 1,av OPEC-ländernas BNI. Biståndet från och dessallierade i är betydligt lägre: eller avdessa länders sammanlagda BNI. Siffrornai de olika ländernas bistånd är i flera fall något missvisandeberoende på att överenskommelsen och Internationella utvecklingsfondens(IDA:s) sjätte påfyllnad inte trädde i kraft som planerat. För några länder,däribland , har denna försening medfört att IDA-bidraget inte kundebetalas ut under utan först . Settöver uppvisar den internationella biståndsstatistikenvissa positiva drag. har biståndet från DAC-ländernaökat med, i reala termer, . Av de 17 DAC-länderna har åtta ökat sittbistånd i snabbare takt än den egna BNl-tillväxten. Det är särskilt glädjandeatt flera givarländer, bl. a. , , , och ,har tillkännagivit betydande ökningar av sitt bistånd. Dessapositiva drag kan dock inte undanskymma det faktum att industriländerna -efter FN:s beslut att alla industriländers bistånd skall uppgåtill minst 0,av BNI - bara nått halvvägs, dvs. Den främsta orsaken äratt de stora industriländerna inte ökat sitt bistånd i den takt som variterforderlig. Vissa av DAC-länderna har beslutat om nedskärningar, bl. Det stora frågetecknet gäller dock framtidabiståndspolitik. svarar för en Qärdedel av DAC-ländernas totalabistånd och för en tredjedel av DAC-ländernas sammanlagda BNI. För återstodenav räknar med en betydligt lägre real ökningstaktav DAC-ländernas bistånd, . Detvore djupt beklagligt om och andra västländer lät en del av bördan av sinekonomiska kris bäras av de fattiga länderna genom ett minskat bistånd. Sverigekommer därför att fortsätta att insistera på att alla länder - i väst och i öst- tar sitt ansvar och uppfyller FN:s 0,7-procents-mål för biståndet. Ett ökatmått av långsiktighet och förutsägbarhet i de nationella budgetprocessernaskulle leda många länder snabbare mot 0,7-procentsmälet. På kanlösningen ligga i att man finner politiskt och praktiskt lämpliga vägar förautomatiska resursöverföringar till . Detgrundläggande motivet för bistånd är- det moraliska. Men även industriländernasupplysta självintresse borde leda till samma slutsats, nämligen att ökaderesursöverföringar till bidrar till att åter få fart på hjulen ivärldsekonomin. UU 1981/82:20 6 För de fattigaste länderna finns inget verkligtalternativ till traditionellt gåvobistånd. För mänga skulle ett ökatbistånd även kunna spela en strategisk roll i syfte att mobilisera privatakapitalströmmar till . Genom tillskott av biståndsmedel skulle t. ex.villkoren för kommersiella krediter kunna mjukas upp. Det skulle även varamöjligt att i viss utsträckning styra kapitalflöden till de fattigare och minstkreditvärdiga länderna och till sektorer av särskild betydelse förutvecklingsansträngningarna, t. ex. livsmedelsproduktion eller energi. Förförhandlingarna mellan rika och fattiga länder, den s. k. nord/syddialogen,har det gångna året inte inneburit några väsentliga framsteg. De tvåFN-konferenserna om nya och förnybara energikällor och om de minst utveckladeländerna har dock genomförts, inte utan framgång. Toppmöteti , , , mellan stats- och regeringschefer i vissa i-och , gav inget entydigt klartecken för att starta den globala ronden iFN. Visserligenvar det en framgång att inte direkt motsatte sig fortsatta diskussioner.Det hade dock varit önskvärt med klarare språk. De fruktlösaprocedurdiskussionerna under har visat hur omöjligt det varitatt komma överens. Tvåveckor efter toppmötet sattes innebörden av "Cancunandan" på prov närfrågan om den globala förhandlingsronden kom upp i FN;s generalförsamling.Någon överenskommelse kunde dock inte nås innan församlingen ajournerades föråret. Konsultationerna kommer att återupptas . Den svenska förhandlingsberedskapeninför en global rond upprätthålls. 1 förberedelsearbetetkommer den u-landspolitiska samrådsgruppen, vari ingår statssekreterare från berörda departement, att spela en viktig roll. 2 Anslagsutveckhng, planeringsramar, besparingar i biståndet m. m. Propositionen(s. 27-29 och s. 39-40) Biståndsanslaget /83 har beräknats på sammasätt som föregående år, dvs. som något mera än av den beräknadebruttonationalinkomsten (BNI) för . Det innebär en totalbiståndsram /83 på 6228 milj. kr., en ökning med 508 milj. kr. eller8,i förhållande fill /82. Anslagenför biståndets administration har prövats med mycket stor restriktivitet.Ansträngningarna att effektivisera biståndet måste fortsätta så att det mestamöjliga av biståndet går till insatser på fältet. Underanslaget C 4. Styrelsen för internationell utveckling (SIDA) har regeringenfunnit det motiverat att föreslå en minskning av personalkostnadernamotsvarande fyra tjänster. inrättas vardera en ny tjänst UU 1981/82:20 Biståndsanslag 1979/80-1982/83 (milj 1981/82-1982/83 C 1, Bidrag till inter- C 2, Bilateralt utveck- C 3, Information C 4, Styrelsen för inter- C 5, Nämnden för C 6, Styrelsen för + M,2 C 7, Nordiska Afrika- C 8, Lån till personal -1-508,0 ' tidigare: C 5, hos beredningen för internationellt tekniskt samarbete(BITS) och styrelsen för u-landsforskning (SAREC), som båda är i stort behovav administrativa förstärkningar. En handläggartjänst kommer att dras in på UD:savdelning för internationellt utvecklingssamarbete. Fördelningen mellan multilateralt och bilateralt biståndär i stort sett oförändrad jämfört med föregående budgetår. anslog för /82 117,7 milj. kr. påanslagsposten Övriga multilaterala bidrag under anslaget C 1. Bidrag tillinternationella biståndsprogram. Det fanns starka skäl att hålla en högfinansiell beredskap för insatser, som kunde komma att aktualiseras i dåpågående eller förestående internationella förhandlingar. Dessa har dock starktförsenats, varför anslaget under /82 inte kommer att kunnautnyttjas som planerats. I propositionen föreslås därför att den ackumuleradereservationen på anslaget C I. Bidrag till internationella biståndsprogram iviss utsträckning utnyttjas under /83, dels för ändamål somförutsågs i fjolårets budgetproposition, dels till vissa andra bidrag avengångskaraktär. Efter dessa utbetalningar kommer den multilateralareserven att ha minskats till 95 milj. kr. Under /81 har utnyttjandegraden av de olikaanslagen tenderat att sjunka något. Det är angeläget att ökautbetalningstakten. Det får emellerfid inte ske på ett sätt som äventyrarkvaliteten i beredning och genomförande av de olika insatserna. UU1981/82:20 8 Planeringsramarna för biståndet förbudgetåren 1983/84 och 1984/85 bör utgöra en i förhållande till budgetåret1982/83 oförändrad andel av bruttonationalinkomsten. Fördelningen mellanmultilateralt och bilateralt bistånd förutses bli i stort sett oförändrad.Justeringar kan dock förekomma för omständigheter och medelsbehov som i daginte kan förutses. Följandeändringar av anslagsteknisk natur föreslås: - 1 biståndsbudgeten /82 finns en anslagspostVissa insatser i och det karibiska området. I denna anslagspost ryms dels humanitärt bistånd i , dels särskilt finansiellt stöd till och , dels insatser i . Regeringen före slår att medel till upptas som en särskild anslagspost, att stödet till och överförs till anslaget för bredare samarbete och att en särskild anslagspost inrättas med beteckningen Hu manitärt bistånd i . - I budgeten /82 finns en anslagspost benämndFlyktingar och befrielserörelser m. m. i södra . I propositionen föreslås att beteck ningen ändras till Humanitärt bistånd i södra . - Anslaget för särskilda miljö- och markvårdsinsatserbör, enligt rege ringens mening, utvidgas till att även omfatta energibistånd. Anslagspos tens beteckning bör därior ändras till Miljö- och markvård samt energi. - Förmånliga u-landskrediter bör betecknasSärskilt för månlig kreditgivning till u-land. - beslutade (prop. 1980/81:117. UU1980/81:23. rskr 1980/81:271) att omvandla biståndsutbildningsnämnden (BUN) till . Anslaget C 5. bör därför få beteckningen . Med anledning av regeringens proposition om besparingar istatens verksamhet m.m. (prop. 1980/81:20, bil. 2, UU 1980/81:17. rskr 1980/81:92) beslutade bl a att vissa utgifter för bistånds- ochii-landsverksamhet, som belastar andra huvudtitlar eller anslag, skall avräknasmot biståndsramen. För /82 avräknades 52,2 milj. kr. /83 föreslår regeringen att beloppet höjs till 82,9 milj. kr. En betydande del av utrikesförvaltningens administrativakostnader är att hänföra till biståndsverksamheten. För /82gjordes en schablonmässig avräkning för dessa kostnader med 35 milj. kr. Efteren noggrann genomgång av biståndets administrativa kostnader föreslår regeringenatt denna avräkning höjs till 55,3 milj. kr. En annan kostnad som bör avräknas mot biståndsramen är deöverskridanden som SIDA gjort på olika administrativa anslag och som medgivitsav regeringen under /81, sammanlagt 5,7 milj. kr. Eftersom finansieras överbiståndet finner regeringen det motiverat att även kostnaderna förLatinamerikainstitutet UU1981/82:20 9 belastar detta anslag. Regeringen föreslår att för dettaändamål 0,7 milj. kr. avräknas mot biståndsramen. deltog i de förhandlingar som ledde fram till detsjätte tennavtalet. Inte minst som uttryck för vår vilja att stödjau-ländernas strävanden har anslutit sig till detta nya avtal. Sverigesbidrag /83 beräknas till 1 milj. kr., vilket bör avräknas motbiståndsanslaget. Därtill kommer vissa höjningar av de avräkningar somgjordes förra budgetåret. Det gäller kostnaderna för , svenskaskolor i , överföring av flyktingar och vissa FN-bidrag. En annan åtgärd, som delvis redan genomförts, är de nyareglerna för utbetalningar av såväl multilateralt som bilateralt bistånd. Deinnebär att utbetalningar görs i flera omgångar och bättre anpassas tillmedelsförbrukningen. Dessa åtgärder minskar dock inte belastningen påbiståndsanslagen. Däremot innebär åtgärderna att staten sparat utländsk valutaoch att trycket minskar på statens upplåning, både utomlands och hemma. Besparingenär svår att mäta men redan för /82 uppskattas den till minst 40milj. För /83 och kommande år torde besparingen uppgå tillbetydligt högre belopp. I propositionen föreslås att biståndsanslaget skall svaraför eventuella skadefall som kan uppstå vid särskilt förmånlig kreditgivning tillprogramländer för svenskt bistånd. I detta sammanhang behandlar utskottet dels motion 1981/82: 394 av GertrudSigurdsen m, fl, (s), yrkande 3, vari hemställs 3. att beslutar att som sin mening ge regeringentill känna vad som i motionen anförts om det svenska bidraget till tennavtalet. dels motion 1981/82:936 av m.fl. (vpk),delyrkande 2 a, vari föreslås 2. att hosregeringen hemställer om förslag innebärande a) att fördelningen mellanmultilaterala och bilaterala ändamål förskjuts så att detförras andel minskar till högst av hela Under avsnittet Besparingarföreslår regeringen i propositionen en uppräkning av vissa av de utgifter förbistånds- och u-landsverksamhet som avräknas mot biståndsanslaget. a. utrikesförvaltningens administrativa kostnader förbiståndsverksamheten. Härutöver föreslås att kostnaderna för Sverigesdeltagande i det ingångna tennavtalet skall avräknas motbiståndsanslaget. UU 1981/82:20 10 För bidrag till tennavtalet föreslås /83 en milj. kr. under ll:e huvudtiteln. Förslagom svensktdeltagande i tennavtalet har förelagts i proposition 1981/82; 117. Imotion 394 anförs att tennavtalet ligger såväl i producenternas som ikonsumenternas intresse och att anslutning till det bör betraktas somett led i vår handelspolitik. Kostnaden för vår medverkan i detta och liknandeavtal bör därför inte belasta biståndsanslaget, anser motionärerna. mening finns det klara u-landspolitiska motiveringar för Sverigesdeltagande i tennavtalet. Avtalet syftar fill att stabilisera priserna påråvaran tenn, till fördel bl. a. för de som är tennexportörer. Det ärdärför inte orimligt att kostnaden för deltagande i tennavtaletavräknas mot biståndsanslaget om beslutar godkänna Sverigesanslutning till avtalet. Utskottet avstyrker med hänvisning härtill yrkande 3 imotion 394. 1motion 936, delyrkande 2 a), föreslås att fördelningen mellan multilateralaoch bilaterala ändamål förskjuts så att de förras andel inom en treårsperiodminskar till högst av hela biståndsanslaget. Vidbehandlingen av likalydande yrkanden under de tre närmast föregåendebudgetåren har utskottet bl. a. framhållit att det varken finns anledning attförorda någon drasfisk förändring av rådande fördelning mellan bilaterala resp.multilaterala ändamål eller möjlighet att precisera framtida procentsatser fördenna. Utskottet vidhåller denna uppfattning. Smärre förskjutningar i ena ellerandra riktningen måste dock kunna ske med hänsyn till uppkommandeomständigheter och medelsbehov. Med hänvisning härtill avstyrkerutskottet delyrkande 2 a) i motion 936. Utskottet, som inte har någon erinran motbudgetpropositionens förslag i här behandlade avsnitt, hemställer 1. att avslår motion1981/82:394, yrkande 3, res. 1 (s) 2. att avslår motion1981/82; 936, delyrkande 2 a). 3 Bidrag till internationella biståndsprogram (C 1) Propositionen(s. 40-53) I proposifionen föresläs att anslaget Bidrag tillinternationella biståndsprogram för /83 ökar med 60 milj. kr.,eller 3,, till 1 767 milj. kr. Vissabidrag kommer att finansieras genom att den ointecknade reservationen efterutgången av /82 under anslagsposten Övriga multilaterala bidragtas i anspråk. De sammanlagda bidragen till internationella biståndsprogramunder 1982/83 - anslag (1 767 milj. samt medel ur den ointecknadereservationen (74,2 milj. - uppgår därmed till 1 841,2 milj. kr. ochfördelas enligt följande: UU 1981/82:20 Multilateralt bistånd 1981/82 och 1982/83 fördelat påorganisationer (milj.kr.) Anslag 1981/82 Förslag 1982/83 FN:s operativa verksamhet varav: - ordinarie bidrag 335.0 - UNDP;s verksamhet i de minst utvecklade länderna - UNDP:s energikonto () () ()