bet · G501SfU7 · 1981-12-31 00:00:00 — Om det finns synnerliga skäl får riksförsäkringsverketmedge anstånd helt eller delvis med erläggande av påfört avgiftsbelopp somuppbärs av verket och förfaller till betalning efter det att ansökan om anståndhar gjorts. Anståndstiden får bestämmas till längst efter utgångenav den månad, då beloppet skulle ha erlagts. Söker en arbetsgivare rättelse avavgiftspåföring enligt 36 § eller anför han besvär över beslut avriksförsäkringsverket enligt 38 §, får anstånd meddelas även på ansökan som haringetts efter det an beloppet har förfallit fill betalning. Sådant anstånd/årbeviljas intill dess har förflutit förriksförsäkringsverkets, kammarrättens eller regeringsrättens avgörande isaken. Sedan anstånd har meddelats,/nr det avgiftsbelopp somomfattas av anståndet inte drivas in för anståndet, ej heller/Årrestavgift tas ut för beloppet. Är en arbetsgivare berättigad att få ut för mycket erlagdarbetsgivaravgift,/år denna tas i anspråk för att betala sådanarbetsgivaravgift som omfattas av anståndet. ' Lagen omtr3'ckt 1974:938. Senaste lydelse av lagensrubrik 1981:696, 2 Senaste lydelse 1978:38, Anståndsränta utgår från och med månaden efter den, då avgiften skulle ha erlagts om anstånd icke hade medgivits, till och med den månad, då anståndsfiden gått till ända. Har anståndstiden gått till ändautan att avgiftsbeloppet till fullo , skall arbetsgivaren erläggarestavgift å den del av beloppet, som då återstod oguldet. Den som åtnjutit anstånd i avvaktan på försäkringsdomstolsbeslut skall erlägga anståndsränta för sådan del av avgiftsbeloppet som genombeslutet fastställts fill betalning. Ränta understigande skalldock ej påföras. Ränta utgår för varje kalenderår efter den räntesats, som fördet året gäller enligt 24 a § andra stycket. Har anståndstiden gått fill ändautan att hela avgiftsbeloppet har betalats, skall arbetsgivaren betalarestavgift på den del av beloppet som då var obetald. Den som har fått anstånd i avvaktan på kammarrättenseller regeringsrättens beslut skall betala anståndsränta för sådan del avavgiftsbeloppet som genom beslutet har fastställts till betalning. Ränta somunderstiger skall dock ej påföras. Ränta utgår för varjekalenderår efter den räntesats som för det året gäller enligt 24 a § andra Över annat beslut av enligt dennalag än i 37 § första stycket avses må klagan föras hos försäkringsrätt genombesvär. Att talan mot försäkringsrätts beslut föres genom besvär hosförsäkringsöverdomstolen framgår av förvaltningsprocesslagen (1971:291). Ifråga om talan enligt första stycket skolabestämmelserna i 20 kap. 12 och 13 §§ lagen (1962:381) om allmänförsäkring omtalan mot och försäkringsrätts beslut äga motsvarandetillämpning. Andra beslut av riksförsäkringsverketenligt denna lag än som avses i 37 § första stycket/år överklagas hoskammarrätten. Kammarrättens avgörande får överklagashos regeringsrätten genom besvär. Även får överklagakammarrättens avgörande. Verket kan överklaga också till förmån för en enskildpart. Om en enskild part klagar över kammarrättens avgörande, är verket alltidmotpart i regeringsrätten. Besvärshandlingen skall vara inkommen inom två månaderfrån 3 Senaste lydelse 1978:38. och försäkringsrättsbeslut lända till efterrättelse utan hinder av att besvär anförts. den dag då klaganden fick del av det överklagade besltiteteller, om besvären har anförts av , inom två månaderfrån den dag då beslutet meddelades. och kammarrättens beslut skallgälla även om beslutet har överklagats. Denna lag träder i kraft den 1april 1982.1 fråga om överklagande av beslut som har meddelats föreikraftträdandet, skall äldre bestämmelser fillämpas. Besvär, som har anförtshos försäkringsrätten men ej har avgjorts före ikraftträdandet eller som enligtmeddelad besvärshänvisning därefter anförs hos försäkringsrätten, skall dockprövas av kammarrätten. Lag omändring i lagen (1959:551) om beräkning av pensionsgrundande inkomst enligtlagen (1962:381) om allmän försäkring Härigenom föreskrivs att 11 § lagen(1959:551) om beräkning av pensionsgrundande inkomst enligt lagen (1962:381)om allmän försäkring' skall ha nedan angivna lydelse. I fråga om talan mot lokal skattemyndighets och försäkringsrätts beslut enligt denna lag ha, om ej annat följer av andra stycket, bestämmelserna 120 kap. 11 § första och andra styckena samt 12 och 13 §§ lagen (1962:381) om allmän försäkring motsvarande tillämpning. Vad som i nämnda lagrum föreskrives om allmän försäkringskassa skall därvid gälla lokal skaltemyndighet. Den lokala skattemyndighetensbeslut enligt denna lag/år överklagas hos länsrätten genom besvär. Den lokala skattemyndighetens,länsrättens och kammarrättens beslut får överklagas även av riksförsäkringsverket.Verket kan överklaga också till förmån för en enskild part. har beslutat att inte överklaga, får länsrätten ochkammarrätten ändå förelägga verket att svara i målet, om det föreligger skältill det. får överklaga ett avgörande avlänsrätten eller kammarrätten även om verket inte har varit part där. Om enenskild part klagar över kammarrättens avgörande, är verket allfid motpart Iregeringsrätten. Besvärshandlingen skall, om inte annat följer av femtestycket, ha kommit in från 1 Lagen omtryckt 1976:1015. Senaste lydelse avlagens rubrik 1976:1015. 2 Senastelydelse 1978:320. Över lokal skattemyndighets beslutbeträffande beräkning av pensionsgrundande inkomst, varom den försäkrade harerhållit i 8 § första eller andra stycket angiven underrättelse undertaxeringsåret, får besvär anföras infill utgången av februari månad året eftertaxeringsåret. Detsamma gäller beslut som anges i 9 § tredje stycket och varomden försäkrade har erhållit i 8 § fjärde stycket angiven underrättelse senastunder taxeringsåret. Har den försäkrade icke erhållit underrättelse som harsagts under taxeringsåret, får besvär anföras intill utgången av året nästefter taxeringsåret eller, om han icke under taxeringsåret har erhållitutfärdad debetsedel eller underrättelse som i 8 § tredje stycket sägs, inomett år efter det han har erhållit sådan debetsedel eller underrättel- den dag då klaganden fick del av det överklagade besluteteller, om besvären har anförts av , inom två månaderfrån den dag då beslutet meddelades. Den lokala skattemyndighetens beslut beträffande beräkningav pensionsgrundande inkomst, som den försäkrade har underrättats om undertaxeringsåret enligt 8 § första eller andra stycket, får överklagas genombesvär infill utgången av februari månad året efter taxeringsåret. Detsammagäller beslut som anges i 9 § tredje stycket och som den försäkrade harunderrättats om senast under taxeringsåret enligt 8 § fjärde stycket. Har denförsäkrade inte fått någon underrättelse under taxeringsåret, får beslutetöverklagas infill utgången av året näst efter taxeringsåret eller, om han inteunder taxeringsåret bar fåll en utfärdad debetsedel eller underrättelse enligt8 § tredje stycket, efter det han har fått en sådan debetsedeleller underrättelse. Försäkringsrätts och lokal skattemyndighets beslut ländatill efterrättelse utan hinder av förd klagan. Den lokala skattemyndighetens, länsrättens ochkammarrättens beslut skall gälla även om beslutet har överklagats. Denna lag träder i kraft den 1april 1982.1 fråga om överklagande av beslut som har meddelats föreikraftträdandet, skall äldre bestämmelser tillämpas. Besvär som har anförts hosförsäkringsrätten men ej har avgjorts före ikraftträdandet eller som enligtmeddelad besvärshänvisning därefter anförs hos försäkringsrätten, skall dockprövas av länsrätten. Lag om ändring i lagen (1978:40) om införande av lagen(1978:28) om försäkringsdomstolar, m. m. Härigenom föreskrivs att 8, 13-14 §§ lagen (1978:40) om införande avlagen (1978:28) om försäkringsdomstolar, m. m. skall ha nedan angivna lydelse. Bestämmelserna i 20 kap. 10 § lagen(1962:381) om allmän försäkring om ändring av beslut fillämpas även på beslutsom har meddelats före ikraftträdandet. Bestämmelserna i 20 kap. 10 a §lagen (1962:381) om allmän försäkring om ändring av beslut tillämpas även påbeslut som har meddelats före ikraftträdandet. I fråga om beslut av , som enligthitfills gällande bestämmelser efter fullföljd eller eljest prövas avförsäkringsrådet, skall efter utgången av bestämmelserna i 20 kap. 10§, 11 § första och andra styckena samt 12 och 13 §§ lagen (1962:381) om allmänförsäkring om ändring av beslut samt talan mot ochförsäkringsrätts beslut ha motsvarande fillämpning. Vad som föreskrives omallmän försäkringskassa i 20 kap. 10 § nämnda lag skall därvid gällariksförsäkringverket. I fråga om beslut av , som enligthitfills gällande bestämmelser efter fullföljd eller eljest prövas avförsäkringsrådet, skall efter utgången av bestämmelserna i 20 kap. 10a §-13 §§ lagen (1962:381) om allmän försäkring om ändring av beslut samttalan mot och försäkringsrätts beslut ha motsvarandefillämpning. Vad som föreskrives om allmän försäkringskassa i 20 kap. 10 a §nämnda lag skall därvid gälla . 14 § Ansökan om utbyte av livränta mot engångsbelopp, som enligt gällande bestämmelser skall göras hos försäkringsrådet, skall efter utgången av göras hos . Bestämmelserna i 20 kap. 10 §, 11 § första och andrastyckena samt 12 och 13 §§ lagen (1962:381) om allmän försäkring om ändring avbeslut samt talan mot och försäkringsrätts beslut harmotsvarande tillämpning i ärende Bestämmelserna i 20 kap. 10 a-13 §§ lagen (1962:381) omallmän försäkring om ändring av beslut samt talan mot riksförsäkringsverketsoch försäkringsrätts beslut har motsvarande tillämpning i ärende som avses iförsta stycket. som avses i första stycket. Vad som föreskrives om allmänförsäkringskassa i 20 kap. 10 § nämnda lag skall därvid gällariksförsäkringsverket. om allmän försäkringskassa i 20 kap. 10 a § nämnda lagskall därvid gälla . Denna lag träder i kraft .