bet · G501FiU20 · 1981-12-31 00:00:00 — =fråga om förskott skall antalet skattekronor och skalteören enligt taxeringsnämndens beslut vid taxering omräknas till det antal som kan beräknas ha påförts, om grundavdraget enligt 48 § 2 mom. första stycket kommunalskaltelagen (1928:370) hade uppgått till 701X) kronor vid nämnda taxering och vad i 2 § sägs tillämpas på det sålunda beräknade antalet skattekronor och skatteören. 3.1fråga om slutavräkning för landstingskommun och kommun skallantalet skattekronor och skatteören minskas med 20 procenl av det antalskattekronor och skatteören som har påförts andra skattskyldiga än sådana somavses i 10 § 1 mom. lagen (1947:576) om stadig inkomstskatt. 4.Vid bestämmande av skattesats skall bestämmelserna ipunklerna 1-3 beaktas. Lftg um ändring i lagen (1961:436) luu iörsamiingsstyrefse Härigenom föreskrivs att 84 § lagen (1961:436) omförsamlingsstyrelse' skall ha nedan angivna lydelse. Församling är berättigad att un-'der visst år av staten uppbära församlingsskatt med belopp som motsvarar vadsom skulle utgå på grundval av antalet skattekronor och skatteören iförsamlingen vid det föregående årets (taxeringsåret) taxering, beräknat efterden skattesats som har bestämls för året före laxeringsäret. Har skattskyldigenligt lagen (1951:691) om viss lindring i skattskyldigheten för den som intetillhör åtnjutit lindrinii i skattskyldigheten till församlingen,skall belopp, som församlingen annars skulle ha varit be-rätiigad att uppbäraav staten, ned-sätias i motsvarande mån. Församling är berättigad att undervisst år av staten såsom förskott uppbära eil belopp som motsvarar produktenav den skattesats som har beslutats för året och del antal skattekronor ochskatteören, som enligt taxeringsnämnds beslut rörande del föregående årets taxeringtill inkomstskatt har påförts de skatlskyldiga. Det nu nämnda beloppetingår i församlingens fordran hos staten vid ingången av året ,då beslutet fattades. Förskottet avräknas moi den församlingsskatt, som församlingenhar rätt att uppbära av biaien på grundval av laxeringen Församling är berättigad att under visst år av statenuppbära församlingsskatt med belopp som motsvarar vad som skulle utgå pågrundval av antalet skattekronor och skatteören i församlingen vid detföregående årets (taxeringsåret) taxering, beräknat efter den skattesats somhar bestämts för året före taxeringsåret. Vid beräkning av antalet .fkattekronoroch skatteören beaktas bestämmelserna i 2 § lagen (1965:269) med särskildabestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m. m. Harskattskyldig enligt lagen (1951:691) om viss lindring i skattskyldigheten förden som inte tillhör åtnjutit lindring i skattskyldigheten tillförsamlingen, skall belopp, som församlingen annars skulle ha varit berättigadatt uppbära av staten, nedsättas i motsvarande mån. Församling är berättigad att under visst år av statensåsom förskott uppbära ett belopp som motsvarar produkten av den skattesats somhar beslutats för året och det antal skattekronor och skatteören, som enligttaxeringsnämnds beslut rörande det föregående årets taxering till kommunalinkomstskatt har påförts de skattskyldiga. Vid beräkning av förskottsbeloppetjusteras antalet skattekronor och skatteören enligt 2 § lagen om kommuns ochannan menighets utdebitering av skatt, m. m. Det nu nämnda beloppet ingår iförsamlingens fordran hos staten vid ingången av året efter det ' Lagen omtryckt 1976: ,500. ' Senaste lydelse 1981:558. FiU 1981/82:20 174 underåret efter det, dä förskottet år, då beslutet fattades. Förskottet enligt bestämmelserna i nästföl- avräknas mot den församlingsskatt, jandc stycke utanordnas. som församhngen har rätt att uppbä- ra av staten på grundvalav taxeringen efter det, då förskottet enligt bestämmelserna inästföljande stycke utanordnas. Belopp, som vid ingången av utgörförsamlingens fordran hos staten enligt första och andra styckena, skalllänsstyrelsen under utanordna til! kommun, i vilken församlingen ärbelägen, med en tolftedel den 18 i varje kalendermånad. Är församlingensfordran inte uträknad vid utbetalningstillfällena i månaderna januari ochfebruari skall utbetalas samma belopp som utbetalades idecember månad föregående år. När särskilda skäl föranleder det fårlänsstyrelsen dock förordna alt utbetalning skall ske med annat belopp. Omnågot av de belopp som utbetalades i månaderna intemotsvarar en tolftedel av församlingens fordran, skall den jämkning somföranleds härav ske i iraga om det belopp som utbetalas . Kommunenskall därefter avlämna medlen lill kyrkorådet. Länsstyrelsenskall till församlingen överlämna för nästföregående årupprättad redovisning över församlingen tillkommande och ill församlingenutanordnad församlingsskatt. angående dylik redovisning meddelas av regeringen eller denmyndighet regeringen förordnar. Denna lag träder i kraft den ochtillämpas första gången i fräga om utbetalning av förskott ochslutavräkning , om inte annat följer av punkt 2. I fråga om förskott skall punkt 2 av övergångsbestämmelsernatill lagen (1982: 000) om ändring i lagen (1965; 269) med särskildabestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m.tillämpas. Lag om ändring i lagen (1979:362) omskatteutjämningsbidrag Härigenom föreskrivs att 2, 7 och 8§§ lagen (1979:362) om skatteutjäm ningsbidrag skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse hidragsårdet år under vilket skatteutjämningsbidrag utgår, skutteunderlag antalet skattekronor och skatteören enligttaxerings nämnds beslut rörande taxeringen till inkomstskatt åretföre bidragsåret, skattekraft kvoten mellan landstingskommuns eller kommunsskatteunderiag och antalet i landstingskommunen respektive kommunen kyrkobokfördainvånare vid ingången av året före bidragsåret, medehkattekruft kvoten mellan skatteunderlaget för riketoch antalet i riket kyrkobokforda invånare vid ingången av året förebidragsåret. Vid tillämpningen av denna lag skall antalet skattekronor och skatteörenenligt taxeringsnämndens beslut minskas med det antal skattekronor ochskatteören som har påförts andra skattskyldiga än sådana som avses i 10 § 1mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt såvitt avser landstingskommunoch såvitt avser kommun. Med utgångspunkt i grundgarantinenligt 5 och 6 §§ beräknas den tillförsäkrade skattekraften. Dennautgörs av grundgarantin med tillägg eller avdrag för åldersstrukturensinverkan på landstingskommunernas och kommunernas kostnader. Förlandstingskommuner och kommuner som inte ingår i landstingskommun skall hänsyndärvid tas till skillnader i fråga om kostnader för sjukvård. För kommunerskall hänsyn tas till skillnader i fråga om kostnader för service till pensionärer,grundskola, förskolans deltidsgrupper, daghem, fritidshem och familjedaghem,statskommunala bostadsbidrag samt kommunala bostadstillägg till folkpension. !I fråga om kommun vars folkmängd senaste Med utgångspunkt i grundgarantinenligt 5 och 6 §§ beräknas den tillförsäkrade skattekraften. Dennautgörs av grundgarantin med tillägg eller avdrag för åldersstrukturensinverkan på landstingskommunernas och kommunernas kostnader samt särskiltavdrag enligt andra stycket nedan. För landstingskommuner och kommuner sominte ingår i landstingskommun skall hänsyn därvid tas till skillnader i frågaom kostnader för sjukvård. För kommuner skall hänsyn tas till skillnader ifråga om kostnader för service till pensionärer, grundskola, förskolansdeltidsgrupper, daghem, fritidshem och familjedaghem, statskommunalabostadsbidrag samt kommunala bostadstillägg till folk- tioårsperiod har minskat skall tillägg göras för den befolkningsminskning som överstiger . I fråga om kommun vars folkmängd senastetioårsperiod har minskat skall tillägg göras för den befolkningsminskning somöverstiger . Det särskilda avdraget utgör en procentenhet förlandstingskommun och för kommun. Regeringen ellermyndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter omberäkningen av den tillförsäkrade skattekraften enligt första stycket. Oaktat vad som följer av 7 § skallden tillförsäkrade skattekraften inte i något fall understiga avmedelskattekraften. Den tillförsäkrade skattekraftenenligt 7 § får inte heller understiga vad som motsvarar den tillförsäkradeprocent av medelskattekraften, avrundad till närmast hela tal, som gäller , ökad . Oaktat vad som följer av 7 § skallden tillförsäkrade skattekraften -före särskUt avdrag enligt andra stycketnyssnämnda paragraf- inte i något fall understiga av medelskattekraften. Den tillförsäkrade skattekraften enligt 7 § -före sårskiltavdrag enligt andra stycket nyssnämnda paragraf-får inte heller understiga vadsom motsvarar den tillförsäkrade procent av medelskattekraften, avrundad tillnärmast hela tal, som gäller för , ökad . Denna lag träder i kraft den 1 juli1982 och tillämpas första gången i fråga om . Vid beräkning förnämnda bidragsår skall antalet skattekronor och skatteören enligttaxeringsnämndens beslut vid taxering omräknas till det antal som kanberäknas ha påförts, om grundavdraget enligt 48 § 2 mom. första stycketkommunalskattelagen (1928:370) hade uppgått till vid nämndataxering och vad i 2 § andra stycket sägs tillämpas på det sålunda beräknadeantalet skattekronor och skatteören. FiU 1981/82:20 177 Lagom ändring i lagen (1979:417) om utdebitering och utbetalning av skatt vidändring i rikets indelning i kommuner, landstingskommuner och församlingar Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (1979:417) omutdebitering och utbetalning av skatt vid ändring i rikets indelning ikommuner, landstingskommuner och församlingar skall ha nedan angivna lydelse. 3§ I fråga om ett område som har överförts från enkommun till en annan skall vid avräkning av uppburna förskott för kommunalskattpå grundval av taxeringarna innan indelningsändringen träder i kraftoch fordran hos eller skuld till staten påföras den kommuntill vilken området har hört enligt den äldre indelningen. Om en kommun har delats,skall Om en kommun har delats, skall en sådan fordran ellerskuld påföras en sådan fordran eller skuld påföras kommunerna enligt den nya indel- kommunerna enligt den nya indel ningen i förhållande till de olika ningen i förhållande till de olika delarnas andel av skatteunderlaget i delarnas andel av skatteunderlaget i den odelade kommunen under det år den odelade kommunen under det år taxeringen avser. beräknas medtillämpning av bestämmelserna i 2 § lagen (1965:269) med särskildabestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m, m. En fordran eller skuld, som avser en kommun som harlagts samman med en annan kommun, skall påföras den kommun som bildats genomsammanläggningen. Denna lag träder i kraft och tillämpasförsta gången vid slutavräkning , varvid dock hänvisningen såvittavser kommuner och landstingskommuner nämnda år skall avse punkt 3 avövergångsbestämmelserna till lagen (1982:000) om ändring i lagen (1965:269)med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering avskatt, m. m. 12Riksdagen 1981/82, 5 saml. FiU1981/82:20 178 Konstitutionsutskottetsyttrande /82:6 y om konstitutionella aspekter på vissa kommunalekonomiskaåtgärder (prop. 1981/82:100, bilaga 2) har vidsannmantråde begärt yttrande överproposition 1981/82:100, bilaga 2 och motionerna 1981/82:1567,1661 och 2018 ivad avser konstitutionella aspekter på förslagen till begränsning avkommunernas ekonomiska utrymme resp. begränsning i rätten att ta ut skatt. Propositionens och motionernas förslag I årets budgetproposition (bilaga 2s. 69-79) behandlas olika frågor som rör den kommunala ekonomin. Regeringenberäknar att kommunernas ekonomiska expansion kommer att ligganära det uppställda målet på högst i volymtillväxt. Den landstingskommunalaökningen är något högre, . fastslår regeringen att volymökningarbör begränsas till högst för både kommunerna och landstingskommunerna. Pågrund av denna låga ökning samt att skatteunderlaget, på grund aveftersläpningseffekten, ökar snabbare än den antagna pris- och lönekostnadsutvecklingenförutses mycket kraftiga förbättringar av det finansiella sparandet ikommunerna. För att förhindra alltför snabba kommunala konsumtionsökningar bördet finansiella utrymmet i kommunsektorn begränsas med omkring 3 miljarderkronor. En relativt större del av begränsningen föreslås falla pålandstingskommunerna. Enligt regeringsförslaget bör begränsningen ske genomatt man på tre olika sätt reducerar det kommunala skatteunderlaget. För det första bör den egna skattekraften minskas för dekommuner som har den allra högsta skattekraften. Regeringen föreslår därför attkommuner och landsfingskommuner fr. o. m. 1983 inte får tillgodoräkna sigskatteinkomster från den del av det egna skatteunderlaget som överstiger 136 %av medelskattekraften. Denna nivå motsvarar den högsta grundgarantin iskatteutjämningssystemet. Åtgärden medför minskat finansiellt utrymme förkommuner med 200 milj. kr. För det andra föreslås att skatteunderiaget från juridiskapersoner reduceras från fr. o. m. Härigenom begränsasdet ekonomiska utrymmet med ytterligare 1 100 milj. kr. För det tredje bör enligt regeringsförslaget kommunernasskatteunderlag generellt begränsas. Reduceringen bör dock göras med högreprocenttal FiU1981/82:20 179 () för landstingskommunerna än för kommunerna ().Åtgärden innebär att det finansiella utrymmet begränsas med närmare 2 000 milj.kr. Regeringen föreslår också att kommuner ochlandstingskommuner som drabbas hårt av åtgärderna och bedöms ha en särskiltsvag ekonomisk situafion skall kunna kompenseras med extraskatteutjämningsbidrag. En ekonomisk ram på 200 milj. kr. skall enligtregeringen anvisas för detta ändamål. I motion 1981/82:1567 av kommunisternaavvisas samtliga regeringens förslag. De föreslagna åtgärderna kommer enligtvpk att öka arbetslösheten och förvärra krisen. Socialdemokraterna anser i sin partimotion (1981/82:1661)att den kommunala konsumtionen totalt sett bör få öka , dvs. enprocentenhet mer än regeringen. I likhet med regeringen förutser ocksåsocialdemokraterna att det kommer att uppstå ett mycket betydande finansielltöverskott i den kommunala sektorn . Detta överskott kommer dockatt vara övergående och dessutom att vara mycket ojämnt fördelat mellan olikakommuner och landsting. Inom den statliga sektorn kommer enligtsocialdemokraterna upplåningsbehovet fortsåtta att öka. Sparandet kommersåledes att vara mycket ojämt fördelat också mellan olika delar av den offentligasektorn. Mot denna bakgrund anser socialdemokraterna att det är nödvändigt attvidta åtgärder som kan utjämna de finansiella över- och underskotten inom denoffentliga sektorn. Socialdemokraterna avvisar regeringens förslag till begränsningarav kommunernas finansiella utrymme. Förslaget betecknas som ett principielltmycket allvarligt steg, som öppnar slussarna för längre gående ingrepp iframtiden. Den kommunala beskattningsrätten hotas och därmed ytterst denkommunala självstyrelsen. Regeringens förslag är vidare enligt socialdemokraternadåligt avpassat till det förhållandet att den finansiella ställningen varierarkraftigt mellan olika kommuner och landsting. Socialdemokraternas eget förslag innebär att ett belopp omminst 3 000 milj. kr. av de kommunala skatteintäkternas ökning 1983"fryses" i en spärrad skatteregleringsfond, varifrån medel får lyftasendast efter beslut av regeringen. Vid bestämmande av hur stor del avskatteintåktsökningen som skall frysas skall hänsyn tas fill kommunens resp.landstingets finansiellla ställning . Om skatten höjs, skall ocksåavsättningen till skatteregleringsfonden ökas. De avsatta medlen avses täckaen del av statens upplåningsbehov. Hur och när kommuner och landstingskommunerskall få disponera medlen får tas upp i de återkommande överläggningarna mellanregeringen och kommunförbunden. I moderata samlingspartiets partimotion (1981/82:2018)anges att den kommunala konsumtionen inte får öka med ochinte alls . förordas därför att denkommunala konsumtionsökningen hålls nere. Enligt partiets uppfattning kan det FiU1981/82:20 180 antingen ske genom införandet av en avgift på den del avkonsumtionsökningen som överstiger eller "frysning" av kommunalamedel på räntefritt konto i under viss minimitid, förslagsvis tvåår. Moderata samlingspartiet delar regeringens bedömning attåtgärder bör vidtas för att begränsa det finansiella utrymmet för kommunernaoch landstingskommunerna . Enligt partiets uppfattning bör emellertiden större begränsning än regeringen har föreslagit åstadkommas för attnedbringa den kommunala konsumtionsökningen till O %. avvisar den utformning sombegränsningsåtgärderna har fått i regeringens förslag. Att beröva kommunerna endel av de skatteinkomster som deras skatteunderlag faktiskt genererar framstårenligt partiets mening som principiellt betänkligt. Det betecknas som en avgörandeskillnad mellan att å ena sidan till staten dra in kommunala skatteinkomsteroch att å andra sidan dra ner på statliga bidrag till kommunerna. Detta gällersärskilt beträffande fysiska personer. Vad gäller juridiska personer för vilkaen begränsning redan inletts finner partiet inte de principiella invändningarnalika tungt vägande. I denna del accepteras i princip regeringens förslag. För att begränsa kommunernas finansiella utrymme förordarmoderata samlingspartiet dels att skattekraftsgarantin minskas förkommunerna och för landstingen, dels att skatteunderlaget förjuridiska personer begränsas från till för kommunernas del och från80 % till O % för landstingens del. Dessa åtgärder medför indragningar på 950milj. resp. 3 000 milj. kr. Vissa kommuner och landsfing kan drabbasoproportionerligt hårt av dessa åtgärder. Därför föreslås att 300 milj. kr.avsätts i extra skatteutjämningsbidrag. Även förär 1983 föreslås antingen en"expansionsavgift", där gränsvärdet för den tillåtnakonsumtionsökningen justeras ned från till O %, eller en"frysning" av vissa kommunala medel. Vidare förordas införande av enlag enligt vilken en kommun eller en landstingskommun vid fastställande avskattesats för ej får överskrida den skattesats som kommunen ellerlandstingskommunen har bestämt för . Vid särskilda förhållanden fårregeringen medge undantag från denna regel. Slutligen anser partiet att enutredning bör tillsättas för att utarbeta förslag om införande av kommunaltskattetak. Redan föregående år hade utskottetatt bedöma om det med hänsyn till gällande grundlagsbestämmelser är möjligt atti lag införa begränsningar av kommunernas beskaftningsrätt (se KU 1980/81:22,jfr. även KU 1980/81:5 y). Utskottet anförde då enhälligt bl. a. följande: Den kommunalasjälvbeskattningsrätten är fastlagd i RF. Den är ett grundläggande inslag i denkommunala självstyrelsen i vårt land. Ett ingrepp i kommunernas hittillsvaranderätt att fritt bestämma utdebiteringens storlek FiU1981/82:20 181 innebär uppenbarligen att den kommunala friheten beskärshårt i förhållande till nuläget. En lagreglering av den kommunala beskattningsrätten fårgivetvis aldrig innebära att denna helt upphävs. Dess existens är ovillkorligtskyddad av grundlagsstadgandet i 1 kap. 7 § RF att kommunerna får ta ut skattför skötseln av sina uppgifter. Stadgandet innebär vidare attbeskattningsrätten aldrig får göras enbart formell. Skyddet enligt RF måste gesden innebörden att beskattningsrätten alltid skall ha ett reellt innehåll. Grundlagsregleringen av den kommunala självstyrelsenförutsätter att den kommunala självbeskattningen utövas inom vissa regelramarsom dras upp i skattelagar som beslutar. Förarbetena till RF ger vidhanden att en lagreglering av beskattningsrätten förutsätts kunna avse ocksåkommunernas rätt att bestämma skatteuttagets storlek. Det sägs sålunda igrundlagspropositionen att den kommunala beskattningsrätten inte måste varafri ens i den meningen att "varje kommun helt obunden" kan bestämmaskatteuttagets storlek. i samband med övriga överväganden i förarbetenafår det anses framgå att en lagreglering inte heller får innebära attkommunerna helt berövas friheten att själva fastställa skatteuttagets storlek. Sammanfattningsvis vill utskottet anföra följande.Grundlagsregleringen av den kommunala självstyrelsen innebär ett skydd fördenna som understryker den kommunala självbeskattningsrätten. Skyddet harprincipkaraktär och hindrar inte ovillkorligt en lagreglering av typ"skattetak". Skyddet förutsätter dock att en eventuell lagregleringav sådant slag alltid ger utrymme för en fri sektor för kommunerna och ävenbibehåller åtminstone en viss frihet för kommunerna när det gäller attfastställa beskattningens storlek. Principerna om den kommunala självstyrelsensom de kommer till uttryck i RF och dess motiv leder enligt utskottets meningtill slutsatsen att ingrepp i kommunernas beskattningsrätt bör undvikas. Till betänkandet var fogat ettsärskilt yttrande (3 m). I detta yttrande underströks utskottets uttalande attgrundlagen inte ovillkorligt hindrar en lagreglering av typ kommunaltskattetak. Vidare framhölls att huruvida ett kommunalt skattetak faktiskt börinföras är en fråga som går utöver vad har att uttalasig om. Om den uppoffring i fråga om den kommunala självbestämmanderätten somett skattetak skulle kunna innebära är välmotiverad kan inte avgöras enbartutifrån vad som framgår av förarbetena till RF utan är också bl. a. beroende avdet ekonomiska läget i stort. Enhgt det särskilda yttrandet är det uppenbartatt det i ekonomiskt besvärliga tider är mera välmotiverat än eljest attutnyttja den möjlighet till ingrepp i kommunernas frihet som RF öppnar.Hänsynen till det allmännas bästa får i sådana situationer anses ta över detkommunala självständighetsintresset. Bland de nu aktuella förslagen rörande den kommunalaekonomin finns flera som i någon mening kan sägas innebära begränsningar ikommunernas beskattningsrätt. Med hänsyn till sin innebörd kan de indelas i tregrupper. Den första gruppen av förslag tar sikte på begränsningar avkommunernas frihet att fastställa skattesatser. Hit hör förslagen frän moderatasamlingspartiet om kommunalt skattestopp och kommunalt skattetak. Gemensamtför den andra gruppen av förslag är att resultatet av de kommunala FiU1981/82:20 182 beskattningsåtgärderna reduceras genom att delar av skatteunderlageträknas bort. Denna grupp omfattar regeringens förslag samt moderatasamlingspartiets förslag om begränsning av skatteunderlaget för juridiskapersoner. Den tredje gruppen av förslag innebär att kommuner ochlandstingskommuner temporärt förlorar dispositionsrätten över delar av sinaskatteintäkter. Till denna grupp hör socialdemokraternas förslag om"frysning" av skatteintäktsökningen på konto i men ocksåmoderata samlingspartiets alternativa förslag om "frysning" underviss minimitid. Övriga förslag rörande den kommunala ekonomin som finns iregeringens proposition och i motionerna från socialdemokraterna och moderatasamlingspartiet är inte av det slag att det kan ifrågasättas att de begränsarden kommunala beskattningsrätten. De principiella uttalanden som utskottet gjorde för ett årsedan syftade i första hand på åtgärder av det slag som ryms inom den förstagruppen (kommunalt skattestopp och skattetak). I fråga om denna typ av åtgärdervidhåller utskottet den inställning som kommer till uttryck i de återgivnauttalandena. Den andra och tredje gruppen av åtgärder (reduktion avskatteunderlaget resp. "frysning" av skatteintäktsökningar) har intetidigare varit föremål för utskottets bedömning. Dessa åtgärder måsteemellertid också bedömas med ledning av samma grundläggande principer som förraåret fastställdes av utskottet, nämligen om de bevarar utrymme för en frisektor för kommunerna och även bibehåller åtminstone en viss frihet förkommunerna när det gäller att fastställa beskattningens storlek. uppfattning strider inget nu aktuellt förslag inom dessa bådaåtgärdsgrupper mot de uppställda principerna. Närvarande: (), (),(), (), (), Per (),(), (), (), GunnarBiörck i (m), (), (), (), () och (). FiU1981/82:20 183 av , , , , , och (alla s), vilka anser att det stycke i utskottetsyttrande på s. 5 som börjar "De principiella" och slutar"uppställda principerna" bort ha följande lydelse: