bet · G501FöU18 · 1981-12-31 00:00:00 — föreslog i sitt betänkande Samordning avövervakningen och räddningstjänsten till sjöss (Ds H 1980:1) att ävenkustbevakningen och på försök skulle få tillgång tillinformationen frän marinens radar- och datorbaserade informationssystem,varigenom en del av dessa myndigheters informationsbehov skulle tillgodoses. IMalmö bedrivs nu sådana försök. Ikommitténs för miljörisker vid sjötransporter betänkande - (SOU1979:43-45) - föreslogs att skulle brytas ut urgeneraltullstyrelsen och föras samman med . Enligt utredningenskulle planeringen av sjösäkerhetsarbetet förbättras med denna organisationsamtidigt som ett effektivare resursutnyttjande skulle leda till bättre tillsynav farledsanordningar, intensifierad besiktningsverksamhet och samordnadeinsatser vid oljebekämpning och katastrofsituationer. Försvarsutskottethar betonat vikten av ett ökat samutnyttjande avförsvarets och det övriga samhällets resurser (FöU 1974:22, FöU 1976/77: 13,FöU 1979/80: 19 och FöU 1980/81:9). Utskottet bedömer att sjöövervakningen ärett område där man kan fä betydande effektivitetsvinster genom att utnyttjaförsvarsmaktens resurser tillsammans med civila resurser. Eftersom det fränmånga utgångspunkter är ett samhällsintresse att övervakningen i fred av vårakust- och sjöomräden kan förbättras anser utskottet att man vid övervägandenaom samordning på den civila sidan även bör beakta möjligheterna till samordningoch samutnyttjande med marinen. Utskottet syftar då på en vidare samordning änenbart gemensamt utnyttjande av ledningsinformation som försöken i f. n.går ut på. Tänkbara åtgärder att pröva kan vara ytterligare integreradledningsorganisation, gemensamt utnyttjande av förråd och underhållsorganisation,samordnade inköp av båtar och materiel i övrigt, gemensam flygövervakning ochsamordning av resurserna för ledning av . FöU 1981/82:18 41 Den tekniska sjöövervakningen kompletteras av attdet finns människor i våra kust- och skärgårdsområden som kan observera vad somhänder. Genom den fortlöpande minskningen av antalet lantbrukare, fiskare ochandra yrkesutövare i ytterskärgårdarna, liksom rationaliseringarna inom bl.a.lots- och fyrväsendet, har dock antalet människor som kan göra sådanaobservationer minskat. För försvaret är det av stor vikt att skärgårdarna inteavfolkas. Försvarsmakten har därför i några fall tagit på sig kostnader för attdet skall finnas personal på platser där fyrpersonal blivit övertalig när manhar automatiserat fyrar. Utskottet vill mot denna bakgrund understryka attmålet bör vara att skapa en effektivare sjöövervakning genom bättreresursutnyttjande. Detta skulle kunna få säkerhetspolitisk betydelse men ocksåpositivt påverka handelssjöfarten, narkotikabekämpningen, ,naturvärden, tullövervakningen och det kustnära fisket. Ipartimotion 2276 (s) uttalas liksom i propositionen att marinens, tullverketsoch resurser bör samordnas ytterligare i avsikt atteffektivisera övervakning och rapportering. Också i motionerna 1988 (fp) och2283 (vpk) behandlas frågan om förbättrad sjöövervakning. senare motionen yrkas att resurserna för kontroll och övervakning bör ökas,i första hand genom omfördelning av marinens resurser, samt att man genomför enutredning som förutsättningslöst undersöker hur övervakning och beredskapskall ordnas i våra skärgårdar med civila myndigheter, skärgårdsbefolkning ochmilitära förband. Somframgår av propositionen kommer betydande åtgärder att vidtas inom marinen föratt förbättra sjöövervakningen. Överbefälhavaren överväger f. n. ytterligareåtgärder. Vad gäller frågan om en förutsättningslös utredning anser utskottetatt området är väl utrett och att en ytterligare övergripande utredningknappast är meningsfull. Motion 2283 bör avslås i denna del. Imotion 1988 anser motionärerna att övervakningen av våra skärgårds-ochkustområden bör förbättras genom en samordnad ledning. Detta skulle ge ettbättre utnyttjande av resurserna. Motionärerna föreslår att en sådan samordnadledning skapas genom att huvudansvaret för sjöbevakningen övertas av marinen ilikhet med vad som gäller i . IDanmark har man av ekonomiska och traditionella skäl uppdragit åt marinen attsköta fiskeriinspektion, ledning av sjö- och flygräddning, sjömätning,övervakning av fartyg med farlig last m. m. För dessa uppgifter har delvisskapats civila delar inom försvaret med särskilda civila anslag. I vissa fallanvänds civil materiel - i andra utnyttjas marinens resurser. Utskottetanser inte att det nu finns motiv för en så långtgående organisatorisksamordning som motionärerna föreslår. I första hand bör samutnyttjande avresurser och samordning i vissa särskilt lämpade verksamheter prövas. Det kaninte vara lämpligt att försvarsmakten i stor omfattning får ansvar förresurskrävande och administrativt betungande civila verksamheter. FöU 1981/82:18 42 bör som sin mening ge regeringen tillkänna vad utskottet med anledning av propositionen samt motionerna 1988 och2276 har anfört om den fredstida förmågan att övervaka våra kust- ochhavsområden. Utskottetbehandlar i detta sammanhang motion 1981/82: 162 (m) i vilken begärs att manorganiserar ett marint hemvärn som operativt skall lyda under chefen förmarinen men administreras av rikshemvärnschefen, samt motion 1981/82:531 (c) ivilken begärs en utredning om möjligheterna att utnyttja frivillig personal förmarin övervakning och vid incidenter. Hemvärnetär en del av armén. Det har uppgifter även inom kustområdena, t. ex. medvärnkanoner och hinder. Detta förutsattes redan av 1966 årsvärnpliktskommitté. Hemvärnets ordinarie organisation kan alltså redan nuutnyttjas för att lösa vissa beredskapsuppgifter. Denna möjlighet harutnyttjats i begränsad omfattning. Chefen för marinen har inlett samarbete medrikshemvärnschefen för att utöka denna verksamhet. Utskottetstöder en utvidgning av hemvärnets verksamhet som ökar beredskapen i vårakustområden men anser inte att det är motiverat med en särskild marinhemvärnsorganisation eller hemvärnsområden. Vad gäller frågan om attanvända sig av de frivilliga försvarsorganisationernas medlemmar för marinövervakning m. m. anser utskottet att detta bör ske genom att de - om inteandra krigsuppgifter hindrar det -engagerar sig som hemvärnsmän eller extrahemvärnsmän. Motionerna 162 och 531 bör avslås. har framhållit den ökande riskenför överraskande angrepp och behovet av förbättringar av beredskapen.Försvarsministern delar uppfattningen att risken har ökat för att ett angreppmot oss kan inledas överraskande både vad gäller tidpunkt och område. Enligthans mening är det därför angeläget att vidta åtgärder som höjer ledningsberedskapen,insatsberedskapen och mobiliseringsberedskapen. Utskottet ansluter sig tilldenna syn. Överbefälhavarenhar framhållit att det är mycket angeläget att snabbt kunna disponera ettbegränsat antal operativt viktiga förband för tidiga stridsinsatser.Inkallelser bör enligt överbefälhavaren kunna ske vid beredskapshöjningar föremobilisering utan att fullmaktslagar behöver träda i kraft. Enligt förslagetbör rätten till beredskapsinkallelse av ett begränsat antal förband delegerastill överbefälhavaren, åtminstone under vissa perioder. Detta förutsätts skeinom ramen för repetitionsutbildningssystemet. Försvarsministernförklarar sig inte nu beredd att förorda en delegering till överbefälhavarenenligt förslaget. Han har dock i enlighet med förslag av försvarskommitténanmodat överbefälhavaren att inkomma med kompletterande underlag i frågan. FöU 1981/82:18 43 Hemvärnets betydelse för möjligheterna att snabbtåstadkomma ett försvar av viktiga platser vid ett överraskande anfall betonasav försvarsministern. Överbefälhavaren anser att han, om yttre händelserpåkallar det, utan regeringens hörande bör kunna få besluta om att användaförband ur allmänna hemvärnet (I -) för försvars-,skydds-och bevakningsuppgifter m. m. Dessa frågor bör enligt försvarsministernsmening övervägas av regeringen i samband med att ställning skall tas tillöverbefälhavarens förslag om delegering av rätten till beredskapsinkallelse avvissa förband. Enligtmotion 2262 från moderata samlingspartiet finns det starka skäl att geöverbefälhavaren klart definierade möjligheter att beredskapsinkalla vissa förband.Härigenom skulle man för en längre eller gardera sig mot deosäkerheter som det samlade underrättelsematerialet alltid kommer attinnehålla. När sädana beslut är helt förbehållna regeringen blir enligtmotionärerna beslutsgången mindre snabb. Vidare finns det enligt deras meningen risk för att en beredskapsanpassning i ett visst läge uppfattas som en merdramatisk utrikespolitisk signal än vad som är avsikten. Imotion 2276 från socialdemokraterna uttalas tveksamhet beträffandeöverbefälhavarens förslag både när det gäller beredskapsinkallelse av förbandoch i fråga om användande av hemvärnet. Motionärerna utgår från att regeringenhandlägger dessa frågor med beaktande av den inställning som försvarskommitténintagit. Försvarskommitténhar i denna del enhälligt uttalat (Ds Fö 1981; 14 s. 9899) attöverbefälhavarens förslag om beredskapsinkallelse av förband skulle, om detgenomförs, innebära en avsevärd och betydelsefull förbättring av beredskapen.Kommittén förklarade sig vara tveksam till att ändra nuvarande befogenheter menbiträder i princip övriga delar av förslaget. Den ansåg dock att omfattningenav antalet förband och formerna för beredskapsinkallelser bör studerasytterligare innan slutlig ställning kan tas. Utskottethar inhämtat att överbefälhavaren tidigast kommer att lämnaregeringen det begärda kompletterande underlaget. I detta läge och medhänvisning till vad försvarskommittén och försvarsministern har anfört anserutskottet att inte bör göra ett särskilt uttalande i ämnet.Motsvarande frågor beträffande hemvärnet bör, som försvarsministern uttalar,övervägas i samband med att man skall ta ställning till överbefälhavarensförslag om delegering av rätten att beredskapsinkalla förband. Itotalförsvarspropositionen (bil. 2 s. 41) anmäler försvarsministern attöverbefälhavaren avser att föreslå en skärpning av bestämmelserna föringripande mot ubåtar enligt gällande instruktion från regeringen till försvarsmakten.Enligt hans mening torde en sådan skärpning vara nödvändig. FöU 1981/82:18 44 I motion 2262 uttalas att enligt moderatasamlingspartiets mening bör erfarenheterna från leda till vissaskärpningar av ifrågavarande bestämmelser. Förändringarna bör enligtmotionärerna beslutas i sådana former att omvärlden klart informeras om densamlade uppslutningen bakom mera skärpta bestämmelser, liksom om att vigradvis kommer att få ökade möjligheter att hävda vårt territorium i fred ochneutralitet. Socialdemokraternatar i sin partimotion 2276 också upp försvarsministerns anmälan om enskärpning av bestämmelserna om ingripande mot ubåtar. Motionärerna uttalarförståelse för behovet av en sådan skärpning. Enligt deras mening bör regeringen,innan en skärpning beslutas, t. ex. anmäla frågan i utrikesnämnden. Överbefälhavarenhar lämnat regeringen förslag till förordning om utländskastatsfartygs och statsluftfartygs tillträde till svenskt territorium m. (tillträdesförordning) samt förslag till förordning om försvarsmaktensingripande vid kränkning av svenskt territorium under fred och neutralitet m.m. (IKFN-förordning). Enligt sistnämnda förslag skärps kraftigt reglerna förförsvarsmaktens ingripanden mot utländska ubåtar och andra statsfartyg som utantillstånd kommer in på svenskt inre vatten. De föreslagna förordningarna avsesersätta två kungörelser samt generalorder den 24 januari1967 med instruktion för krigsmakten vid hävdande av rikets oberoende underallmänt fredstillstånd samt under krig mellan främmande makter varunder Sverigeär neutralt (IKFN). Överbefälhavarensförslag bereds f. n. inom med sikte på att regeringen skallfatta beslut . Dessa frågor kommer att .anmälas för utrikesnämnden viddess sammanträde . har inhämtat om pågående verksamhet talar för att motionärernassynpunkter kommer att bli beaktade. Någon framställning till regeringen ärdärför inte nödvändig. Som bakgrund till de frågor som försvarsministerntar upp under denna rubrik (bil. 2 s. 44-47) redogör han kortfattat förgällande system för utbildning av värnpliktiga (prop. 1966; 106, 2LU 48, rskr271). Han erinrar bl. a. om att (prop. 1975/76:199, FöU 38,rskr 374) beslöt att värnpliktiga, som var avsedda att krigsplaceras somplutonchefer inom armén, utan eget medgivande skulle kunna tas ut till 15månaders kompani-befälsutbildning. Med tillämpning av detta beslut föreskrevregeringen , uppger försvarsministern, att fr.o.m. kalenderåret1982 den obligatoriska kompanibefälsutbildningen skulle utökas till att omfattaäven värnpliktiga som utbildas till ställföreträdande plutonchefer. Dittillshade endast värnpliktiga som var avsedda att krigsplaceras som plutonchefertagits ut för sådan utbildning. Regeringsbeslutet som överensstämde medförsvarskommitténs förslag att täcka den rådande bristen på FöU 1981/82:18 45 plutoncheferi arméns krigsorganisation (Ds Fö 1981; 1 s. 163) - innebär att plutoncheferoch ställföreträdande plutonchefer får en likvärdig utbildning. Vidinskrivningen tas samtliga ut till kompanibefäl. Beslutet innebär också att denutbildning för plutonsbefäl som finns vid pansar-, signal-och ingenjörtrupperna kommer att upphöra. Berörda värnpliktiga får därefter 12eller 15 månaders utbildning. Enöversyn av flottans värnpliktsutbildning som chefen för marinen har företagit isyfte att åstadkomma en mindre resurskrävande utbildningsorganisation och enförbättrad beredskap anmäls också i propositionen (bil. 2 s. 45-46).Försvarsministern ställer sig bakom marinchefens ställningstaganden medanledning av resultatet av översynen. Dessa innebär bl. a. att flertaletvärnpliktiga som skall tjänstgöra på fartyg avses få rycka in direkt tillfartygsförbanden. Nuvarande utbildningsorganisation vid flottan har inneburitatt en stor del av den grundläggande utbildningen och den slutliga uttagningentill befattning har skett vid öriogsskolor. Enannan ändring av värnpliktsutbildningen vid flottan som redovisas ipropositionen innebär att vissa plutonsbefälsvärnpliktiga som avses förflottans landorganisation får samma utbildningstid som plutonsbefälsvärnpliktigavid kustartilleriet. Det betyder att utbildningstiden för denna kategoriföreslås ändrad från minst 415 och till minst 380 och högst 440dagar. Beträffande värnpliktsutbildningen vid kustartilleriet föreslårförsvarsministern att man skapar möjlighet att inom kustartillerietgrundutbilda ett antal meniga av kategori E. F. n. finns ingen grundutbildningav sådana värnpliktiga inom kustartilleriet. Ett genomförande av dessa bådaförslag till ändringar av värnpliktsutbildningen inom marinen förutsätter enändring av värnpliktslagen (1941:967). Ävenett förslag om slopande av begreppet handräckningsvärnpliktiga somförsvarsministern lägger fram i propositionen rör värnpliktslagen. Förslagetgörs mot bakgrund av försvarskommitténs uppfattning att handräckningsvärnpliktigavid sidan av sina arbetsuppgifter i fredsorganisationen bör ges sådanutbildning att de i ökad utsträckning kan utnyttjas i krigsorganisationen,bl.a. i bevakningsenheter som skall svara för de bevakningsuppgifter somöverförs från civilförsvaret. 1 enlighet med vad försvarskommittén förordarföreslår försvarsministern att man för dessa värnpliktiga bör införa begreppetvärnpliktiga i bevaknings- och depåtjänst. Utskottet har informerat sig särskilt om dettilltänkta nya systemet för utbildning av värnpliktiga vid flottan.Hittillsvarande erfarenheter av försöksverksamheten är enligt uppgiftövervägande positiva. Till förmån för systemet åberopas också beredskapsskäl. mening innebär det nya utbildningssystemet för flottansvärnpliktiga en så stor förändring att inte utan ytterligare underlagbör godta att det införs definitivt. FöU 1981/82:18 46 devärnpliktigas utbildning och yrkesbefälens arbetsförhållanden bör studerasytterligare. Konsekvenserna för landorganisationen och för kostnaderna hörtill det som också bör granskas, liksom möjligheterna att med dettasystem sänka den beredskap hos flottan som är önskvärd. Utskottetförordar att regeringen låter ytterligare utvärdera försöken med ändratutbildningssystem inom flottan, t. ex. med hjälp av en särskild utredningsman.Utvärderingen bör kunna genomföras under loppet av . börförsöksverksamheten bedrivas enligt nuvarande planer. Vad utskottet nu haranfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Försvarsministernberör vidare veckoutbildningstiden för värnpliktiga, avgångarna inomgrundutbildningen och de frivilliga försvarsorganisationemas verksamhet.Beträffande de frivilliga försvarsorganisationerna förklarar han sig delaförsvarskommitténs uppfattning att förmånssystem och ledighetsreglerbeträffande frivilligpersonalen samt kvinnors möjligheter alt få utbildning ochuppgifter inom frivilligorganisationerna bör ses över. Det torde, förklararförsvarsministern, få ankomma på regeringen att närmare fastställa formernaför en sådan översyn. Imotion 2263 (c) understryker motionären att nämnda översyn bör komma till ståndsnarast. Hon framför också vissa synpunkter på vilka frågor som böraktualiseras i utredningsarbetet. Bl.a. pekar hon på att statligt och kommunaltanställd personal har olika möjligheter att utnyttja tjänstledighet för attdelta i frivillig utbildning som behövs för att vinna eller behålla kompetensför befattning i totalförsvaret. Hon framhåller de olägenheter som är förenademed att olika ersättningar utgår till deltagare i samma utbildning beroende påvilken kungörelse som ytterst styr verksamheten (jfr FöU 1976/77:8 s. 7). Honunderstryker behovet av förenklingar i administrationen avfrivilligpersonalens förmåner. Utskottethar i det föregående understrukit betydelsen för totalförsvaret av defrivilliga försvarsorganisationernas verksamhet. Enligt utskottets mening ärdet viktigt att den av försvarskommittén föreslagna utredningen omfrivilligpersonalens förmåner m.m. kommer till stånd . Det är angelägetatt de frågor som har aktualiserats av motionären kommer att övervägas i dettautredningsarbete. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Utskottetövergår till att behandla motionerna 938 (c) och 1729 (fp, c) som båda haranknytning till värnpliktsutbildningen. Imotion 938 föreslås generösare bestämmelser när det gäller anstånd ellerbefrielse från värnpliktstjänstgöring för unga bönder med eget jordbruk.Motionären pekar på de ekonomiska problem jordbrukarna möter i samband medvärnpliktstjänstgöringen. Vissa jordbrukares stora betydelse för den regionalafolkförsörjningen åberopas också som motiv för ändrade bestämmelser. FöU 1981/82:18 47 Utskottet har i olika sammanhang behandlatjordbrukares och andra egenföretagares värnpliktstjänstgöring (FöU 1972:20, FöU1973:2, FöU 1975:10, FöU 1976/77:13 s. 64-66, FöU 1980/81:5). Därvid harutskottet bedömt att lantbrukarnas svårigheter i samband med värnpliktstjänstgöringi stor utsträckning kan minskas inom ramen för gällande bestämmelse ochbefintliga möjligheter (FöU 1976/77:13 s. 66). Möjligheten att efter frivilligtåtagande och militär myndighets medgivande krigsplacera värnpliktigajordbrukarei hemvärnet har bl. a. framhållits i detta sammanhang. Den som har sådan krigsplaceringskall enligt 16 § hemvärnskungörelsen inte inkallas till repetitionsutbildning.För att få kvarstå i hemvärnet måste han dock i fredstid fullgöra utbildningunder minst (jfr FöU 1973:2). Utskottet finner inteanledning att frångå vad det tidigare anfört om jordbrukares och andraegenföretagares värnpliktstjänstgöring och förordar att motion 938 avslås. Imotion 1729 hävdar motionärerna bl. a. att föräldraledighet och svårigheteratt ordna barntillsyn borde ge rätt till anstånd med såväl första tjänstgöringsom repetitionsutbildning. Utskottet har inhämtat att värnpliktsverket i sinaanvisningar och riktlinjer för anståndsärenden har utfärdat föreskrifter som ihuvudsak tillgodoser synpunkterna i motion 1729. Motionen bör därför avslås. Utskottethar i övrigt inte något att erinra med anledning av vad försvarsministern haranfört om värnpUktsutbildningen. Ekonomiskaresurser /831986/87 Försvarsministern förordar att det militäraförsvaret och civilförsvaret (utom skyddsrum) under försvarsbeslutsperioden1982/83-1986/87 kompenseras för pris- och lönestegringar med ett nyttpriskompensationssystem baserat på en särskilt beräknad försvarsprisindex(FPI). Utskottet som har behandlat systemet för priskompensation vidåtskilliga tillfällen (bl.a. i FöU 1973:16 och 1978/79:23) - tillstyrker attriksdagen bifaller detta förslag, som är grundat på en enhällig rekommendationav försvarskommittén. Av det anförda framgår att utskottet anser att motion2283 bör avslås såvitt gäller att priskompensation inte skall utgå till detmilitära försvaret under /83 (yrkande 6) eller i övrigt underfemårsperioden (yrkande 5). Utskottetbiträder vidare förslaget att möjligheten att överföra outnyttjade medel frånett budgetår till nästa begränsas till av den utgiftsram som inte harutnyttjats fullt ut. Medutgångspunkt i förslag av regeringspartiernas företrädare i försvarskommitténförordar försvarsministern att planeringsramen för det militära försvaret för perioden1982/83-1986/87 bestäms till 83050 milj. kr. Detförutsätts att ramen är horisontell utgående från ett basbelopp, tillikautgiftsram, om 16610 milj. kr. i samma prisläge för /83. FöU1981/82:18 48 Regeringspartiernas företrädare iförsvarskommittén föreslog att planeringsramen skulle bestämmas till 83 175milj. i samma prisläge. Efter tillägg med 233 milj. kr. för kostnaderna förförsvarsdepartementet m. m. och avdrag med sammanlagt 358 milj. kr. för vissaomföringar m.m. föreslår regeringen alltså att planeringsramen skall uppgå till83050 milj. kr. Beträffande planeringsram för femårsperioden ochutgiftsram för nästa budgetår finns motförslag i partimotionerna 2262 (m) och2276 (s). De olika förslagen framgår av följande tabell: Militära försvaret (prisläge febr. - planeringsram1982/83-1986/87 83050 82625 84900 - utgiftsram1982/83 16610 16525 16980 I varje partimotion är deföreslagna beloppen för planeringsram och utgiftsram beräknade med hänsyn tillden verksamhet som föreslås i samma motion. Liksom regeringensförslag syftar motionsförslagen till en horisontell planeringsram, dvs. vartoch ett av de fyra återstående budgetåren i perioden avses ha lika storutgiftsram som /83 (prisläge ). Båda motionernainnehåller förslag till medelsanvisningar nästa budgetår under vissa anslag.Förslagen skiljer sig från försvarsministerns anslagsberäkningar. Skillnadernamotsvarar totalt skillnaderna beträffande förslag till utgiftsram förbudgetåret. Utskottet delar den uppfattning som förs fram ipartimotionen från socialdemokraterna att både statsfinansiella ochsamhällsekonomiska skäl talar för återhållsamhet i fråga om resurser förförsvarsändamål. En fortsatt stor statiig utlandsupplåning kan komma attmedföra problem av säkerhetspolitisk natur. Med beaktande också av att det tersig helt nödvändigt att öka insatserna inom de civila delarna avtotalförsvaret förordar utskottet att planeringsram och utgiftsram för detmilitära försvaret bestäms i enlighet med förslagen i motion 2276 (s).Utgiftsramen för nästa budgetår bör alltså bestämmas till 16525 milj. kr. ochplaneringsramen för femårsperioden till fem gånger detta belopp, 82625 milj.kr. (prisläge ). bör under anslagen inom utgiftsramenanvisa medel och lämna beställningsbemyndiganden i enlighet med vad som föreslåsi samma motion. Utskottet återkommer till anslagsfrågorna senare i betänkandet. Utskottets hemställan Medhänvisning till det anförda hemställer utskottet 1. beträffande grundläggandeinriktning för det militära försvaret att med bifall till proposition1981/82:102 och med FöU1981/82:18 49 avslag på motion 1981/82:2276, yrkandena 2 och 6,godkänner den inriktning som föredragande statsrådet har förordat, 2. beträffandekrigsorganisationens utveckling a. attriksdagen med anledning av proposition 1981/82: 102 och res.