bet · G501LU24 · 1981-12-31 00:00:00 — om lagreglering av verksamheten med artificiellinsemination I betänkandet behandlas tremotioner i vilka framförs önskemål om lagreglering av verksamheten medartificiell insemination. I motion 1980/81:909 av () yrkas attriksdagen hos regeringen begär en översyn av faderskapsreglerna vidinsemination i syfte att trygga barnets rätt till en far. I motion 1980/81:1189 av i (m) yrkasatt hos regeringen anhåller att frågan om"inseminationsbarns" rätt att få kunskap om det verkliga, biologiskafaderskapet prövas i utredningen om barnets rätt. I motion 1981/82:524 av () yrkas attriksdagen beslutar att artificiell insemination skall vara förbjuden om intebarnafaderns namn kan fastställas och registreras. Allmänt om artificiell insemination Möjligheterna att befrukta enkvinna på konstiad väg, s. k. artificiell insemination, har under senare årtilldragit sig allt större uppmärksamhet. Tillgängliga uppgifter tyder på attdet f. n. föds mer än 200 barn i som har kommit till genomartificiell insemination. Artificiell insemination utförs i allmänhet påsjukhus. 1979 fanns det i landet tio sjukhus som utförde sådan insemination.Artificiell insemination torde i regel göras endast på gifta kvinnor och efteruttryckligt medgivande av maken. Inseminationen sker i det stora flertalet fallmed sperma från en anonym givare, s. k. givar- eller donatorinsemination.Ibland förekommer det också makeinsemination, dvs. sperma från kvinnans makeöverförs till henne på konstlad väg. Anledningen till att artificiellinsemination görs är ofta att mannen inte kan producera befruktningsdugligaspermier. Andra anledningar finns emellertid också. a. kan det föreliggaogynnsam genetisk kombination mellan makarna så att en graviditet sannoliktinte kan fullbordas eller avslutas med födseln av ett friskt barn. Det finnsockså fall då mannen visserligen har befruktningsdugliga spermier men enbefruktning ändå inte kan ske på grund av olika fysiska omständigheter. I allmänhet används endast färska spermier. Det finnsemellertid möjligheter att göra artificiell insemination med nedfrusnaspermier. Utomlands lär det förekomma att frysta spermier lagras i s. k.spermabanker. 1 1981/82. LU1981/82:24 2 Som regel är det läkaren som utsergivaren, oeh makarna har inga möjligheter att påverka valet. Givaren ärgaranterad anonymitet. 11 kap. 1 § (FB)finns en presumtionsregel som innebär att om en gift kvinna föder ett barn såskall mannen i äktenskapet anses som barnets fader. Samma regel gäller ombarnets moder är änka och barnet föds så efter mannens död att det kanvara avlat . Enligt 2 § kan presumtionen hävas av domstol, bl. a.om det på grund av barnets arvsanslag eller annan särskild omständighet kanhållas för visst att mannen irite är barnets far. Är kvinnan inte gift vidbarnets födelse eller har domstol hävt faderskapspresumtionen fastställsfaderskapet genom dom eller erkännande av mannen. Ett erkännande av faderskapskall ske skriftligen och godkännas av socialnämnden. Nämnden får lämna sittgodkännande endast om det kan antas att mannen är far till barnet. Domstol kanförklara att ett erkännande saknar verkan om det senare visas att den somlämnat det ej är far till barnet (4 §). När faderskap skall fastställas genomdom gäller enhgt 5 § som förutsättning att det skall vara utrett att mannenhaft samlag med modern och att det med hänsyn tillsamtliga omständigheter är sannolikt att barnet har avlats av honom. Några särskilda regler om faderskap till barn somtillkommit genom artificiell insemination finns inte. Faderskapet till sådanabarn får alltså bestämmas med tillämpning av de ovan redovisade bestämmelserna.Är det fråga om ett barn som föds i ett bestående äktenskap presumeras alltsåmannen vara fader till barnet. Förutsättningar finns emellertid för honom ellerbarnet att få presumtionen hävd av domstol särskilt i fall då givarinseminationskett och omständigheterna är sådana att mannen rent faktiskt inte kan ha avlatbarnet. Är modern ogift eller har en faderskaps-presumtion hävts tordefaderskapet inte kunna fastställas vare sig genom dom eller erkännande. I motion 909 framhålls att antaletbarn som tillkommit genom artificiell insemination kan antas öka i framtidenoch att det därför är angeläget att ses över i syfte att tryggadessa barns rätt till en far. Enligt motionären är det knappast aktuellt attslopa anonymiteten för givaren. Enda utvägen är då att mannens möjligheter attfå faderskapspresumtionen hävd inskränks. Motionären i motion 1189 framhåller att såväl i Sverigesom utomlands har man uppställt stränga regler för att bevara givarensanonymitet, vilket leder till en situation, där barnet saknarmöjlighet att få reda på sitt biologiska ursprung på fädernet. Inte minst ivåra dagar, då allt flera LU1981/82:24 3 människor söker efter sina rötter måste man enligtmotionären fråga sig vilka rättsregler som bör gälla förinseminationsverksamheten och vilka konsekvenser ohka förfaranden kan få, intebara för modern och den formelle fadern resp. den biologiske fadern utan också- framför allt - för barnet . Motionären anser det uppenbart att lagstiftningen måsteskydda den biologiske fadern mot juridiska och ekonomiska anspråk. Om manhävdar tesen om barnets rätt till en far är det däremot inte lika självklartatt samhället skall hemlighålla det verkliga förhållandet, så att barnet ejheller vid vuxen ålder skall kunna få reda på sanningen. Hur en betryggandeavvägning av dessa intressen skall kunna komma till stånd bör enligt motionårenutredas. I motion 524 framhålls att verksamheten med artificiellinsemination för med sig problem, vilka belyses av ett avgjortfaderskapsmål. Genom domen hävdes faderskapspresumtionen beträffande ett barnsom tillkommit genom sådan insemination. Detta barn saknar enligt motionären enfar trots att det enkelt skulle kunnat konstateras vem som är far till barnet,om givaren registrerats och om modern fått reda på hans identitet. Motionärenanser att varje barn bör ha en självklar rått att kunna få veta sitt ursprung.Att samhället genom sin sjukvård skall hjälpa till att skapa förhållanden somgör det omöjligt för barnet att få reda på vem som år dess far kan inte undernågra förhållanden accepteras. I motionen hänvisas till att en utredning på områdetaviserats. I avvaktan på utredningens resultat och oavsett vilka resultat dennautredning än kommer till måste enligt motionären åtgärder vidtas snabbt.Verksamheten med artificiell insemination måste stoppas i alla de fall där detinte klart kan dokumenteras för kvinnan eller det eventuella barnet vem som ärbarnafadern. Frågan om en lagreglering avverksamheten med artificiell insemination har tidigare diskuterats och utrettsi (se SOU 1946:49 och 1953:9) utan att arbetet lett till någonlagstiftning. Inom framlades ett förslag till enrekommendation rörande artificiell insemination för medlemsländernas internalagstiftning. Vid omröstning i den rådgivande församlingen avvisades dockförslaget. anordnade Svenska läkaresällskapets delegation förmedicinsk etik ett symposium om etiska och juridiska aspekter på artificiellinsemination. En redogörelse för symposiet har publicerats i Läkaresällskapetshandlingar (band 89, häfte 3, 1980) Artificiell insemination. LU 1981/82:24 4 En särskild utredare av verksamheten medartificiell insemination har tillkallats. Enligt direktiven förutredningsarbetet (Dir 1981:73) skall utredaren i den utsträckning som det ärmöjligt kartlägga omfattningen av och formerna för artificiella inseminationeri . Med denna kartläggning som underlag bör utredaren ta ställning tillom det behövs en reglering för själva verksamheten som sådan och hur en sådanreglering i så fall bör utformas. Av betydelse för detta ställningstagande ärbl. a. de synpunkter av etisk och medicinsk natur som kan anläggas på enverksamhet av detta slag. Utredarenbör vidare undersöka i vilken utsträckning de familjerättsliga regler somgäller bör ändras, främst för att skydda de barn som har kommit tillgenom artificiell insemination. En allmän utgångspunkt bör vara att artificiellinsemination får ske endast om barnet kan antas komma att växa upp under godaförhållanden. Utredaren bör också överväga vilka regler som kan behövas avhänsyn till givaren, kvinnan och i förekommande fall hennes make ellersamboende. Närdet gäller s. k. makeinseminationer framhålls i direktiven att rättsligaproblem endast torde uppkomma i fall då mannens sperma förvaras i en s. k.spermabank och används först efter hans död. Utredaren bör överväga ominsemination med sperma från en avliden make över huvud taget bör få förekommaoch hur i så fall de rättsliga problem som kan uppkomma bör lösas. Vidareframhålls att den faktiska situationen för män och kvinnor som utan att varagifta med varandra sammanlever under äktenskapsliknande förhållanden är i stortsett densamma som för gifta makar. Det finns därför skäl att överväga om inteartificiell insemination bör få förekomma också för en ogift kvinna med spermafrån den man som hon bor tillsammans med. Den rättsliga situationen för ettbarn vars mor inte är gift skiljer sig dock från den som gäller för ett barntill gifta föräldrar. En förutsättning för att artificiell insemination skallfå ske i fråga om samboende par där mannen själv är givare bör vara att dennerättsligt anses som far till barnet. Beträffandegivarinseminationer framhålls att om kvinnan är gift en förutsättning förinsemination bör vara att den äkta mannen har samtyckt till att åtgärden vidtasoch till att han skall betraktas som far till barnet. Starka skäl talar för attden som har lämnat ett sådant samtycke inte skall kunna avsäga sig faderskapettill ett barn som har kommit till genom insemination. Den möjlighet som en giftman har att föra talan om att han inte är far till ett barn som har föttsi äktenskapet bör därför enligt direktiven inte finnas i fall då det är klartatt barnet har avlats genom en insemination som den gifta mannen har samtyckttill. Utredaren bör vidare överväga om barnet bör ha kvar sin rätt att föratalan om hävande av faderskapspresumtionen. Ettalternativ kan vara att som krav för artificiell insemination ställa upp attkvinnans make före inseminationen adopterar det blivande barnet. LU1981/82:24 5 sådan lösning kräver ändring i de nuvarandeadoptionsbestämmelserna, eftersom de inte tillåter adoption av ett ofött barn. I direktiven uttalas att frågan huruvida artificiellinsemination bör få äga rum på en ogift kvinna bör bli föremål för särskildaöverväganden. Om kvinnan lever under äktenskapshknande former tillsammans meden man kan det ligga nära till hands att tillåta artificiell insemination underförutsättning att den samboende mannen med bindande verkan tar på sig detjuridiska ansvaret som far för barnet. En tänkbar möjlighet även i dessa fallär att kräva att mannen före inseminationen adopterar det blivande barnet, utanatt modern för den skull förlorar sin rättsliga ställning som förälder tillbarnet. Om kvinnan däremot lever ensam är det mera tveksamt ominsemination bör tillåtas. Utredaren bör pröva denna fråga utifrån vad som kanantas vara förenligt med barnets bästa. Beträffande frågorna om sekretess skall utredaren närmareanalysera de skäl som kan anföras för och emot ett anonymitetsskydd för givarenoch föreslå de åtgärder som kan finnas påkallade. När det särskilt gällerfrågan om sekretess i förhållande till barnet talar enligt direktiven mycketför att barnet bör ha rätt att åtminstone få veta att det har kommit till genomartificiell insemination. Huruvida barnet också bör ha kunskap om vem som ärgivare är mera svårbedömt. Det finns en risk för att en sådan kunskap skullestöra relationerna mellan barnet och den rättshge fadern. Dessutom kan detkanske bli svårt att finna lämpliga givare, om de riskerar att deras identitetavslöjas. Om utredaren kommer fram till att givaren - i vissa falleller generellt - bör vara känd, får också övervägas hur faderskapet tillbarnet då bör regleras. Av lagstiftningen bör tydligt framgå att givaren interättsligt skall anses som barnets far, om någon annan har tagit på sigfaderskapet med bindande verkan. I utredningsuppdraget ingår vidare prövning av bl. a.vissa medicinska frågor liksom spörsmål av närmast administrativ natur. I betänkandet behandlas tremotioner vari framförs önskemål om lagstiftning rörande artificiellinsemination. har verksamheten med artificiellinsemination tilldragit sig allt större uppmärksamhet. Tillgänghga uppgiftertyder på att det föds omkring 200 barn i , vilka kommit tillgenom sådan insemination. Som regel är det endast gifta kvinnor som fårartificiell insemination. Inseminationen sker i det stora flertalet fall medsperma från en annan man än kvinnans make. Givaren är då garanterad anonymitet.Det förekommer emellertid också insemination med sperma från kvinnans make. LU 1981/82:24 6 Några lagregler om verksamheten med artificiellinsemination finns inte. Inte heller finns det några särskilda bestämmelser ombarn som kommit till genom artificiell insemination: Beträffande sådana barngäller alltså de vanliga reglerna i (FB). Av dessa regler följeratt mannen i ett äktenskap presumeras vara far till barn som kommit till genomartificiell insemination. Presumtionen kan emellertid hävas av domstol på talanav mannen eller barnet under vissa förutsättningar. Dessa förutsättningar tordeföreligga i många fall där artificiell insemination skett. Har presumtionenhävts eller är det fråga om ett barn till en ogift mor saknas i allmänhetmöjhghet att fastställa faderskapet. Imotion 1980/81:909 framhålls att det är angeläget att barnets rätt till en fartryggas. Enligt motionären är den enda utvägen att mannens möjligheter att fåfaderskapspresumtionen hävd inskränks. Motionären yrkar att faderskapsreglernaskall ses över i syfte att vid insemination trygga barnets rätt till en far. Imotion 1980/81:1189 begärs att frågan om "inseminationsbarns" rättatt få kunskap om det verkliga, biologiska faderskapet skall prövas. Enligtmotionären måste lagstiftningen skydda den biologiske fadern vid givarinseminationermot juridiska och ekonomiska följder. Med hänsyn till barnets intresse ansermotionären det inte lika självklart att samhället skall hemlighålla detverkliga förhållandet och förhindra att barnet vid vuxen ålder får reda på sittbiologiska ursprung. Barnetsrätt till en far och dess intresse att få kännedom om det biologiskafaderskapet är utgångspunkten också för yrkandet i motion 1981/82:524.Motionären hänvisar till att en utredning på området tillkallats och begär att,i awaktan på resultatet av utredningsarbetet, verksamheten med artificiellinsemination skall förbjudas utom i fall då givarens namn kan fastställas ochregistreras. Somnärmare framgår av redogörelsen ovan har en särskild utredare av verksamhetenmed artificiell insemination tillkallats. Bland utredarens uppgifteringår att undersöka i vilken utsträckning de familjerättsliga reglerna börändras främst för att skydda de barn som har kommit till genom artificiellinsemination. Andra frågor som skall prövas av utredaren gälleranonymitetsskyddet för givaren och sekretessen i förhållande till barnet. Idirektiven framhålls härvidlag bl. a. att mycket talarför att barnet bör harätt att åtminstone få reda på att det kommit till genom artificiellinsemination, men att det är mera svårbedömt om barnet också bör ha kunskap omvem som är givaren. Medhänsyn till att de frågor som tagits upp i motionerna 909 och 1189 numerautreds anser utskottet att något initiativ från sida med anledning avdessa motioner inte är erforderligt. Enligt utskottets mening saknas skäl föratt i awaktan på resultatet av utredningsarbetet förbjuda verksamheten medartificiell insemination i enlighet med önskemålet i motion 524. LU 1981/82:24 7 att avslår motion 1980/81:909, motion1980/81:1189 och motion 1981/82:524. Närvarande:Lennart (), (), ()*, ()*. (), ()*, i (s) *,(), (), (), (),(), (), () ochIngrid (). *Ej närvarande vid betänkandets justering.