bet · G501JuU3 · 1981-12-31 00:00:00 — betänkande 1981/82:3 om forumregler för mål om renhållningsavgifter I motion 1980/81:515 av () föreslås att hos regeringen begär sådan ändring irenhållningslagen att kommun får rätt att väcka talan om renhållningsavgiftervid fastighetsforum. I motionen erinras om att tvister om kommunalarenhållningsavgifter skall tas upp av rätten i den ort där svaranden har sitthemvist; en sådan tvist skall alltså inte nödvändigtvis tas upp vid domstolen iden ort där den fastighet är belägen som renhållningsavgiften avser. Motionärenpekar på att denna ordning i fråga om domstols behörighet vållar betydandeproblem i första hand för sådana kommuner där det finns många fritidshus, varsägare till stor del är mantalsskrivna i andra kommuner. I sådana fall blirkommunen, om renhållningsavgifterna inte betalas, tvungen att väcka talan viden mängd olika domstolar i landet. Denna ordning innebär enligt motionären attkommunerna kan drabbas av betydande kostnader för processer rörande krav påavgifter som ofta inte avser särskilt stora belopp. Mot detta måste givetvis,framhåller motionären, vägas den nackdel som uppkommer för svarandena om demåste infinna sig vid den domstol där fastigheten är belägen. Motionären anföratt svarandenas intressen av att få svara vid rätten på hemorten inte tordevara särskilt framträdande. En ägare av fritidshus befinner sig i fritidshuset, varför det i allmänhet inte torde föreligga någonsvårighet att kombinera ett besök i fritidshuset med en eventuell process.Enligt motionärens mening är det från lagteknisk synpunkt enklast att lösa fråganså att kommunerna genom bestämmelser i renhållningslagen ges möjlighet attväcka talan antingen vid fastighetsforum eller vid annat forum. Motionären förockså fram tanken på möjligheten att utreda frågan om en särskild och meraförenklad rättegångsordning i mål om renhållningsavgifter, liknande den somgäller i fråga om vatten- och avloppsavgifter. Gällande ordning m. m. Bestämmelser om renhållning ochavfallshantering finns i olika författningar. Regler om bl. a. kommunsskyldighet att forsla bort hushållsavfall från fastigheter inom kommunen finnsi renhållningslagen (1979:596). Däri ges också regler om kommunens rätt attföreskriva att avgift skall tas ut för renhållningen. Reglerna härom, som finnsi 15-17 §§, innebär bl. a. att avgift JuU1981/82:3 2 skall utgå enligt taxa som antas av kommunfullmäktige.Taxan skall innehålla föreskrifter om vem som är avgiftsskyldig och till vemavgiften skall betalas, till kommunen eller dess renhållningsentreprenör. Bestämmelserna om renhållningsavgifter fanns tidigare ilagen (1965:54) om kommunala renhållningsavgifter. Dessa bestämmelser har ihuvudsak oförändrade förts över till den nya renhållningslagen. I förarbetenatill de tidigare bestämmelserna anfördes bl. a. att betalningsskyldighetgentemot kommun i princip bör åvila den som tar renhållningsväsendets tjänsteri anspråk (prop. 1965:21 s. 31). Då det ibland kan vara svårt att avgöra vemsom nyttjar dessa tjänster och med tanke på de skiftande förhållanden somföreligger ansågs att frågan om vem avgiftsskyldigheten skall åvila inte bordebesvaras i lagen (prop. s. 32). Tvist om fordran på renhållningsavgift prövas av allmändomstol. Några särskilda bestämmelser härom ges inte i renhållningslagen. Domstols behörighet m. m. Regler för domstols behörighet attpröva tvistemål finns i 10 kap. (RB). Enligt huvudregeln i 10kap. 1 § RB är rätten i den ort där svaranden har sitt hemvist laga domstol itvistemål i allmänhet (svarandens personliga forum). Den ort där svaranden ärmantalsskriven anses som hans hemvist. Vissa tvister med anknytning till fastegendom måste enligt 10 kap. 10 § RB tas upp av rätten i den ort därfastigheten är belägen (s. k. fastighetsforum). Så är fallet beträffande bl. a.tvist som rör skyldighet för ägare eller innehavare av fastigheten att fullgöranågot som åligger honom i denna egenskap. I 10 kap. US RB finns föreskrifter omatt vissa andra tvister med anknytning till fast egendom men som inte omnämns i10 § får tas upp vid fastighetsforum. Detta forum är i dessa fall fakultativt iförhållande till annat behörigt forum. Väcks talan vid obehörig domstol utgör detta ett rättegångshinderoch talan kan avvisas av domstolen. Är tvisten av det slaget att talan skallväckas vid fastighetsforum skall domstolen självmant och oberoende avinvändning från part pröva sin behörighet. Om tvisten däremot är av det slagetatt talan skall väckas vid domstolen i den ort där svaranden har sitt hemvist,är domstolens prövning av frågan om sin behörighet beroende på om svaranden görnågon invändning i saken eller ej. Enligt 34 kap. 2 § RB skall svaranden göraen sådan invändning då han vid rätten första gången för talan i målet.Underlåter svaranden att göra någon invändning eller sker det för sent ansestvisten enligt 10 kap. 18 § RB väckt vid rätt domstol. om laga domstol gäller också mål ombetalningsföreläggande. Bestämmelser om förfarandet i sådana mål finns ilagsökningslagen (1946:808). Betalningsföreläggande kan utverkas för fordringarsom avser annat än skadestånd och som inte grundar sig på skriftligtfordringsbevis. Ansökan görs hos allmän underrätt, dvs. JuU1981/82:3 3 Prövningen är med andra ord inte beroendeav om gäldenären gör invändning i saken eller inte. Har ansökningen gjorts vidobehörig domstol skall talan avvisas av rätten. Förfarandet i målet är iallmänhet skriftligt. Om ansökningen inte bestrids av gäldenären, utfärdarrätten ett bevis om detta. Beviset innefattar också en förklaring att utmätningför fordran genast får ske. Bestrider gäldenären ansökningen, skall målet påyrkande av borgenären hänskjutas till rättegång. Målet handläggs då avdomstolen enligt de regler om rättegången i tvistemål som finns i RB. Om i det till rättegång hänskjutna målet värdet av det somyrkas uppenbart inte överstiger hälften av det enligt lagen (1962:381) omallmän försäkring bestämda basbeloppet för oktober näst föregående år (f. n.hälften av .) skall bestämmelserna i lagen (1974:8) om rättegången itvistemål om mindre värden tillämpas (den s. k. småmålslagen). Enligt den lagensker handläggningen av målet under något friare former än enligt RB, och vidaregäller bl. a. särskilda regler som inskränker möjligheten att förplikta partatt till motpart utge ersättning för rättegångskostnader. Avgörande av högsta domstolen Frågan om laga domstol förupptagande av niål om fordran på kommunala renhållningsavgifter har prövats avhögsta domstolen i ett rättsfall från (Nytt Juridiskt Arkiv 1980 s.116). Målet gällde avgifter enligt taxor som hade fastställts med stöd av 1965års lag om kommunala renhållningsavgifter. fann att lagadomstol för upptagande av målet var rätten i den ort där gäldenären skullesvara i tvistemål i allmänhet, inte rätten i den ort där fastigheten var. För tvist om fordran på vatten- ochavloppsavgift mellan huvudman för allmän va-anläggning och fastighetsägaregäller särskilda regler enligt lagen (1970:244) om allmänna vatten- ochavloppsanläggningar. En sådan tvist prövas i första instans, inte av allmändomstol, utan av en för hela landet gemensam särskild nämnd, statens va-nämnd.För fordran pä avgift till huvudman för allmän va-anläggning får huvudmannendock söka betalningsföreläggande vid allmän domstol (fastighetsforum). Omgäldenären bestrider ansökningen och målet med anledning härav hänskjuts tillrättegång, skall målet lämnas över till va-nämnden. Remissyttranden över motionen haravgivits av justitiekanslern (), , . 1* 1981/82. JuU1981/82:3 4 Meningarna bland remissinstansernaär delade. och advokatsamfundställer sig positiva till motionsförslaget. och avstyrker bifall till motionen. Enmellanställning intar JK, som avstår från att ta bestämd ställning till omförslaget bör genomföras. JK anför inledningsvis att det i och för sig inte tordeföreligga något hinder mot att genomföra den i motionen önskade ordningen. I såfall kan man förfara antingen på det i motionen föreslagna sättet eller på såsätt att forumreglerna i RB ändras. Vidare anför JK att, såsom antyds imotionen, en ändring av nuvarande regler måste grundas på en bedömning att deprocessekonomiska fördelar som kan stå att vinna för kommunerna övervägernackdelarna för de enskilda svarandena. Eftersom JK förklarar sig inte ha någonuppfattning om frekvensen av processer av nu aktuellt slag och någon utredninghärom inte förebringas i motionen kan JK inte uttala sig om förslaget bör kommatill utförande. I sammanhanget vill JK endast peka på följande. I motionen görs gällande att svarandenas intresse av attha rättegångsforum på hemorten inte torde vara särskilt framträdande. Detargument som framförs till stöd för denna uppfattning förefaller enligt JK intehelt bärkraftigt. Sålunda torde, framhåller JK, tingsrätterna under vanligsemestertid sammanträda huvudsakligen för behandling av mål mot häktade ellerav mål som eljest enligt särskild föreskrift skall handläggas skyndsamt.Huvudförhandling i fordringsmål torde höra till sällsyntheterna under sådantid. Övrig tid torde ägaren uppehålla sig på sitt fritidshusföreträdesvis då domstolarna inte sammanträder. JK erinrar f. ö.om att enligt gällande rättegångskostnadsregler, även enligt den s. k.småmålslagen. vinnande part har rätt till ersättning för resa eller uppehälleför sig eller ställföreträdare eller om personlig inställelse ej föreskrivits,resa och uppehälle för ombud. En person som krävs på renhållningsavgifterriskerar sålunda framhåller JK att få betala dessa kostnader om han utan skältvingar kommunen att processa sig till sin rätt. Detta bör underlätta frivilligbetalning. JK tillägger att talan om fordran för renhållningsavgift regelmässigttorde väckas genom ansökan om betalningsföreläggande, i vilket fall forumfrågantorde vara av underordnad betydelse för kommunen. pekar på att en lagändring av det slag somförespråkas i motionen skulle komma att beröra samtliga typer av fastigheteroch alltså inte bara fritidsfastigheter. Frågan om en lagändring bör enligthovrätten bedömas i hela dess vidd. Hovrätten erinrar om att bestämmelserna om fastighetsforumi RB grundas bl. a. på att utredning och bevisning bäst kan förebringas vidnämnda domstol; inte sällan förekommer syn i tvister av detta slag. RB får rörelseidkare med fast driftställe i tvist som uppkommitomedelbart på grund av rörelsen sökas där driftstället är. Bestämmelsen harframhåller hovrätten - liksom vissa andra regler om alternativa fora - JuU1981/82:3 5 motiverats av att ett strikt upprätthållande avhuvudregeln gör kärandens ställning oförmånligare än som kan anses skäligt. Hovrätten anför vidare att flertalet mål omrenhållningsavgifter handläggs som betalningsföreläggande. I den mån målen somtvistiga hänskjuts till rättegång torde enligt hovrätten syn förekomma endastundantagsvis och inte heller i övrigt torde det vara vanligt att meraomfattande utredning och bevisning förebringas. De skäl som bär upp regeln omobligatoriskt fastighetsforum är därför, fortsätter hovrätten, sannolikt sällanför handen. Allmänt får dock enligt hovrättens mening anses gälla att kärandennär särskilda skäl föreligger bör ha rätt att välja mellan svarandens allmännaforum och annat lämpligt forum. Enligt vad hovrätten uppger förekommer det inte sällan attkommun i samma ansökan begär betalningsföreläggande för båderenhållningsavgifter och va-avgifter. Med tanke på att laga domstol i tvist omva-avgifter torde vara fastighetsforum vore det enligt hovrättens mening avvärde att tvister som gäller båda dessa slag av avgifter kan anhängiggöras vidsamma domstol. Avslutningsvis anför hovrätten att övervägande skäl talarför att kommunerna bör få valrätt mellan svarandens allmänna forum ochfastighetsforum. hänför sig inledningsvis till högstadomstolens avgörande i det förut nämnda rättsfallet NJA 1980 s. 116 och anförhärvidlag att det är antagligt att utgången skulle ha blivit densamma om dennya renhållningslagen tillämpats i stället lag om kommunalarenhållningsavgifter. För att kunna bedöma nödvändigheten av en ändring igällande rätt är det enligt tingsrätten av vikt att känna till hur stor del avrenhållningsavgifterna som inte betalas och i vilken omfattning mål om sådanaavgifter efter ansökan om betalningsföreläggande såsom tvistiga hänskjuts tillrättegång. I sammanhanget uppger tingsrätten att en av den utfördundersökning avseende kommunerna , , , , Åre ochÖsthammar ger vid handen att antalet hänskjutna betalningsföreläggandenavseende renhållningsavgifter varierar mellan 5 och 20 och kommun, medundantag för Åre kommun, som ej har haft några till domstol hänskjutnabetalningsförelägganden. Tingsrätten erinrar om att den nya renhållningslagen germöjlighet för kommunen att under vissa förutsättningar låta de enskilda självaombesörja omhändertagande av hushållsavfall. Detta torde dock enligttingsrätten inte i någon större utsträckning påverka antalet hänskjutnabetalningsförelägganden avseende renhållningsavgifter. För de berörda kommunerna kan det, fortsätter tingsrätten,vara en processekonomisk fördel att kunna använda sig av fastighetsforum. Tingsrättenanför att sådant forum också är fördelaktigt i de fall man i målet behöverföreta syn eller då lokalkännedom kan vara av vikt för domstolens JuU1981/82:3 6 Dessa fördelar får enligt vad tingsrättenpåpekar ställas mot de betydande nackdelar del medför för svaranden att inställasig till process utanför hemorten och där förebringa sin bevisning. Visserligenbefinner sig fritidshusägare, som motionären anfört, under ganska långatidsperioder i sitt fritidshus. Detta torde emellertid, framhåller tingsrätten,infalla och i anslutning till de större helgerna.Möjligheten att under dessa perioder få målen handlagda vid domstolen är starktbegränsade med hänsyn till att domstolspersonal och partsonibud torde ha ledigtunder samma tidsperioder. En sammanvägning av de för- och nackdelar som harredovisats leder, enligt tingsrättens bedömning, till att tillräckliga skälicke föreligger att ge kommuner valfrihet i fråga om val av forum i aktuell typav mål. Tingsrätten avstyrker därför bifall till motionen. Vid bifall till motionen bör emellertid, enligttingsrättens mening, bestämmelserna om forum i mål av förevarande slag få sinplats i 10 kap. 11 § RB och inte i den kommunala renhållningslagen, sommotionären föreslagit. Södra Roslags tingsrätt redovisar i sitt yttrande förstvissa av tingsrätten under hand inhämtade uppgifter från de stora"fritidskommunerna" i närhet: , ochVärmdö. Antalet "fritidsabonnenter" på renhållningsserviceär enligt tingsrättens redovisning omkring 27 000 i , omkring 8 000 iVaxholm och omkring 20 000 i . Det helt övervägande antalet av dessaabonnenter har sin permanenta bostad utanför den kommun där fritidsbostaden ärbelägen. Det normala förfarandet sedan en utställd faktura på renhållningsavgiftinte har lett till betalning är först påminnelse, sedan inkassoåtgärd ochslutligen ansökan om betalningsföreläggande. Antalet ansökningarom betalningsföreläggandeavseende renhållningsavgift för fritidsbebyggelse uppges enligt vad tingsrättenanför vara i kommun 250-300 och i 50-100.Från kommun har tingsrätten inhämtat att man där ännu inte på allvartagit itu med den sista etappen, ansökan om betalningsföreläggande, men att manbefarar att sädan åtgärd måste tillgripas ungefär i 1 fall på 100, dvs. Tingsrätten tar härefter upp frågan om en kommun medomfattande fritidsbebyggelse, såsom motionären gör gällande, vållas betydandekostnader för processer genom att tvingas processa vid en mängd olikadomstolar. Vad de typiska fritidskommunerna i östra torde det enligt tingsrätten förhålla sig så att de flestafritidsbostadsinnehavare, vilka ej bor i den kommun där fritidsbostaden ärbelägen, har sitt hemvist i första hand i och därnäst i orterdäromkring. Härav följer att betalningsföreläggande får sökas vid ett fåtaldomstolar i denna del av landet, främst vid . Tingsrättenpekar på att så länge det rättsliga förfarandet befinner sig påbetalningsföreläggandestadiet den nuvarande JuU1981/82:3 7 forumregeln därför, mot bakgrunden av antalet ansökningar,knappast kan anses processekonomiskt besvärande. Visserligen skulle det,fortsätter tingsrätten, givetvis vara billigare - och enklare - att utan attfundera på forumfrågan kunna anhängiggöra ansökan vid fastighetsforum, dvs. denegna kommunens domstol. Tingsrätten uppger vidare att i andra områden av landet,t. ex. på , fritidsbostäder torde ägas i större utsträckning avmänniskor vilkas hemvist är mera spridd över hela landet än vad som gällerinnehavare av fritidsbostäder i . Å andra sidan är enligttingsrätten antalet fritidsbostäder inom enskilda kommuner i dessa områdenlångt mindre än i de stora fritidskommunerna nära , och olägenhetenblir sålunda mindre kännbar för vederbörande kommun. Tingsrätten anför fortsättningsvis att om ett mål ombetalningsföreläggande rörande renhållningsavgift såsom tvistigt hänskjutstill rättegång, större kostnad uppkominer för kommunen om processen skall förasvid gäldenä-rens personliga forum än om den förläggs till fastighetsforum. Detär dock, påpekar tingsrätten, att märka att endast mycket få mål hänskjuts tillrättegång. Åtskilliga av dem återkallas sedan gäldenären betalat, andra ledertill tredskodom på grund av uteblivet skriftligt yttrande enligt lagen omrättegången i tvistemål om mindre värden, vilken lag normalt blir tillämplig idessa fall, och andra mål kan avgöras utan inställelse. Tingsrätten anserdärför att fritidskommunerna åsamkas ytterst obetydliga processekonomiskabekymmer av att kanske någon enstaka gång behöva inställa sig till muntlighandläggning i en avlägsen domstol. Tingsrätten erinrar om att mot kommunens intressen måste,såsom även motionären framhåller, beaktas att vissa svarande skulle kunnabehöva inställa sig vid en för dem avlägsen domstol, om mål omrenhållningsavgift efter hänskjutande till rättegång skulle prövas vidfastighetsforum och fordra muntlig handläggning. På grundav vad sålunda har anförts avstyrker tingsrätten motionen. Om emellertid anledning skulle föreligga att övervägamotionärens förslag, torde frågan enligt tingsrättens mening böra överlämnastill rättegångsutredningen som enligt uppgift kommer att ta ställning tillfrågor om forum i den summariska processen. Enligt är det, utifrån deerfarenheter kommunförbundet har, vanligt förekommande med processer om fordranpå kommunala renhållningsavgifter. Nuvarande processordning ter sig enligtkommunförbundet otymplig och vållar kommunerna betydande merkostnader. Motbakgrund av det kommunalekonomiska läget och statsmakternas strävan att dämpavolymökningen inom den kommunala sektorn framstår förenklingsåtgärder somsynnerligen angelägna, framhåller kommunförbundet. Varje möjlighet tillbesparingar måste tas till vara. finner det i hög grad motiverat med ensärskild regel i renhållningslagen som ger kommunerna rätt att väcka talan omrenhållnings- JuU1981/82:3 8 avgifter vid fastighetsforum. Enligt advokatsamfunds mening har tvisterangående kommunala renhållningsavgifter så påtaglig anknytning till berördfastighet att starka skäl talar för att kommun bereds möjlighet att väcka talani tvister av angivet slag vid fastighetsforum. Härigenom erhålls också ökadeförutsättningar för en likformig bedömning. Advokatsamfundettillstyrker därför för sin del motionen. pekar inledningsvis på att det imotionen inte redovisas något underlag för den där framförda uppfattningen attnuvarande ordning rörande forum för mål om renhållningsavgifter medförbetydande problem och kostnader för kommunerna. uppger att viden rundfrågning hos ett tiotal tingsrätter, däribland , harframhållits att antalet mål om renhållningsavgifter minskat . Enav förklaringarna härtill kan vara att den eljest avgiftsskyldige numera oftareberättigas att själv ta hand om avfallet. förklarar sig vidare inte kunna instämma iatt svaranden - såsom förmodas i motionen - inte skulle ha något framträdandeintresse av forumfrågan eftersom inställelse vid domstol kan kombineras medbesök i fritidshuset. De tider då allmänheten normalt besöker sina fritidshustorde sammanfalla med de tider då domstolarnas arbete reserveras för mål ochärenden som har förturskaraktär och då tvister av ifrågavarande slag intelämpligen kan handläggas. Enligt domareförbundets uppfattning kan förhållandetmellan kommun och betalningsskyldig ofta jämföras med förhållandet mellannäringsidkare och konsument. Den hänsyn som visats konsumenternai samband med lagstiftningsarbete får i förevarande fall också anses tala motden i motionen föreslagna ändringen. Ökade möjligheter att hålla syn och tingsrättenslokalkännedom skulle enligt domareförbundet möjligen tala för fastighetsforum.Genom kartor, fotografier och liknande kan dock sådan utredning presenteras attforumfrågan inte heller i detta hänseende kan anses betydelsefull.Vittnesförhör med personer från den kommun där fastigheten ligger torde sällanförekomma. Sammanfattningsvis anför domareförbundet att det intepekats på sådana olägenheter med gällande ordning att det kan anses föreliggaskäl att ändra bestämmelserna. avstyrker därför bifall tillmotionen. I detta betänkande behandlas enmotion som gäller forumreglerna för mål om kommunala renhållningsavgifter. I renhållningslagen finns bl. a. bestämmelser om kommunsrätt att föreskriva att avgift skall tas ut för den bortforsling avhushållsavfall från fastighet som det åligger kommunen att ombesörja. JuU1981/82:3 9 taxa som antas av kommunfullmäktige. Avgiften skall enligtkommunens bestämmande erläggas till kommunen eller till dess entreprenör.Skyldighet att betala avgiften åvilar i princip den som tarrenhållningsväsendets tjänster i anspråk. Tvist om fordran på renhållningsavgift prövas av allmändomstol. Laga domstol i sådana tvister är normalt svarandens personliga forum -dvs. rätten i den ort där gäldenären skall svara i tvistemål i allmänhet(normalt mantalsskrivningsorten) - inte rätten i den ort där fastighetenligger. I motionen pekas på att den beskrivna ordningen i fråga omdomstols behörighet kan vålla betydande problem för kommuner med omfattandefritidshusbebyggelse. Fritidshusens ägare bor nämligen i många fall i annankommun än den där fritidshuset ligger, och kommunen blir därför, omrenhållningsavgiften inte betalas, i dessa fall tvungen att väcka talan vidolika domstolar i landet. Denna ordning medför enligt motionären att kommunenkan drabbas av stora kostnader för processer som gäller krav på avgifter sominte rör särskilt stora belopp. Motionären anser att frågan lämpligen bör lösasså att kommunerna ges möjlighet att välja att väcka talan antingen vidfastighetsforum eller vid annat forum. Motionen har remissbehandlats av utskottet. Meningarnabland remissinstanserna är delade. Motionsförslaget har sålunda vunnit gehörhos tre remissinstanser, medan lika många avstyrker bifall till motionen. Enremissinstans avstår från att ta bestämd ställning till frågan. Att kommunerna skulle ges rätt att väcka talan vidfastighetsforum motiveras av med att varjeförenklingsåtgärd, som ger möjlighet till besparingar för kommunerna, måste tastill vara. En annan remissinstans, , menar att tvisterangående kommunala renhållningsavgifter har en så påtaglig anknytning tillberörd fastighet att kommun bör beredas möjlighet att väcka talan i sådanatvister vid fastighetsforum. En kritisk synpunkt som anförs mot motionsförslaget är attgällande ordning knappast kan anses processekonomiskt besvärande för kommunernamed tanke på det begränsade antal rättegångar om renhållningsavgifter somförekommer. En annan synpunkt som framförs är att ett genomförande avmotionsförslaget skulle medföra betydande nackdelar för de fritidshusägare somvid tvist om renhållningsavgiften är tvungna att inställa sig vid domstolutanför hemorten.