bet · G501SoU3 · 1981-12-31 00:00:00 — slutet av haren ökad satsning på integrering av apotek med sjukvården skett. Denna satsninghar sedan Apoteksbolaget bildades accentuerats. Integreringen har inlettsmed en påtaglig utbyggnad av sjukhusapotek. har Apoteksbolagetinrättat ett antal s. k. vårdcenfralsapofek, vilket innebär aft"sjukhusapotek" även inrättats vid vårdcentraler. Utbyggnaden avvårdcenfralsapofek kommer aff fortsätta. anser att sjukvård bäst bedrivs inomenheter som är särskilt inrättade för detta ändamål. Styrelsen finner därförinfe att apotekssköferskor behöver tillföras apoteken. anserdet vara bättre att apoteken samordnas med sjukvården på det sätt sometablering av sjukhusapotek och vårdcentralsapotek innebär. En samlokaliseringav sjukvård och apotek ger en bra förutsättning för ett samarbete sompatienten på ett enkelt sätt kan utnyttja såväl vårdresurser som apoteksresurser.Patienten kan således enkelt hänvisas till den instans inom exempelvisvårdcentralen som bäst kan tillgodose patientens aktuella behov. Beträffande distrikfsfarmaceuter anser atfdetta sannolikt löses med integrering i form av framför alltvårdcentralsapotek. En sådan integrering är emellerfid infe en förutsättningför ett utnyttjande av farmacevtisk sakkunskap i distriktsvärden. Enligtsocialstyrelsens uppfattning finns def förutsättningar fördistriktsvården aff utnyttja farmacevtisk sakkunskap när distrikfsvården finnerbehov härav. har i annat sammanhang understrukit vikfenav samråd exempelvis i form av lokala samarbefsgrupper vid urval av läkemedel is. k. självval på apotek. En sådan lokal samarbetsgrupp kan dessutom utöversamarbetsfrågor diskutera riktlinjer för rådgivning i"egenvårdsfrågor" både inom såväl sjukvård som apotek. En lokalsamarbetsgrupp ger dessutom förutsättningar för samverkan mellan apotek ochsjukvård även om apotek och sjukvård infe är inrymda i samma lokal. SoU1981/82:3 11 Apoteksbolaget anför bl. a. följande. Apoteksbolaget delar mofionärenNyhages uppfattning att utvecklingen går mot ökat behov av sjukvårdsupplysningför att styra patienten till rätt vårdnivå och avlasta sjukvården i de fall mansjälv kan vidta vårdande eller förebyggande åtgärder. Under Apoteksbolagets 10-åriga verksamhet har man genomefablerings-, sortiments-, utbildnings- och informationspolitiken i nära samarbete med sjukvårdshuvudmännen försökt bereda allmänheten bästa möjliga service inom ramen för de resurser som står till bolagets förfogande Samarbetet med sjukvårdshuvudmännen och strävan atf lokalffölja sjukvårdsplaneringen vid utformningen av apoteksväsendet har lett tillatt ett stort antal apotek etablerats vid eller omlokaliserafs i anslutningtill öppenvårdsmotfagningar vid sjukhusen och fill många enheter i det snabbtväxande nätet av öppenvårdscenfraler. Antalet apotek har härigenom ökatbetydligt. Antalöppenvårdsapotek 1971 och 1980: varav i centrala delar Vid Apoteksbolagets start 1971fanns av totalantalet apotek vid sjukhus- och vårdcentraler. ärsiffran och beräknas 1984 uppgå till av totala antalet enheter. Då apoteken dessutom har organiserats i grupper som i storutsträckning överensstämmer med sjukvårdsdistrikten torde apoteken inom en snarframtid ha nått en optimal integrering i sjukvårdssystemet. Apotekens sortiment och information kring detta skall istörsta möjliga utsträckning utarbetas i samarbete med den lokala sjukvården.Strävan är här att nä eff så bra läkemedelsbeteende som möjligt hos apotekenskunder och därigenom bidra fill ett gott behandlingsresultat. har många apotek i samarbete medsjukvårdens företrädare pä platsen utarbetat råd om behandling av lindriga sjukdoms tillstånd samt riktlinjer för när kunden skall hänvisas till lämplig vårdnivå inom sjukvården. Denna verksamhet har också resulterat i s. k. egenvårds- häffen utformade för allmänheten. Broschyren går uf till alla hushåll i sjukvårdsdistriktet och skall förvaras i hemmen tills en ny egenvårdsbroschyr ersätter den gamla. Erfarenheterna av sådan skriftlig information kommer aff systematiskt utvärderas Som komplement till övrig skriftlig information utgesunder en försöksperiod en kundtidning, "". Den utkommervarje kvartal i 250 000 exemplar och ger råd inom "egenvårdsområdet"samt informerar om apotekens varor och service. Till stöd för apotekens upplysningsverksamhet på det s. "egenvårdsområdet" har i samarbete med medicinsk expertis framtagitsskriftligt material i form av problemorienterade broschyrer. Dessa ger bakgrundoch förklaring fill akuta men oftast kortvariga sjukdomstillstånd och finnstillgängliga på samtliga apotek. SoU1981/82:3 12 Betr. Nyhages förslag tilldistriktsfarmacevt så finns en snarlik verksamhet under utvecklinginom apoteksgruppen. Apoteksbolaget har i de 66 apoteksgrupperna inrättat enbefattning som informationsapotekare (/vecka) som skall handha flera avde uppgifter som Nyhage skisserat. Dessa informationsapotekare torde utgöragrunden för en sådan verksamhet som Nyhage efterlyser. Verksamheten är avseddatt successivt utvecklas i samarbete med den lokala sjukvården. Befattningarnakan också ges olika inriktning för att utröna vilka uppgifter som ger bästaresultat sedd ur den totala sjukvårdens synpunkt. a. följande. Hälso- och sjukvårdsutredningensförslag innebär att hälsovård inklusive hälsoupplysning skall bli enobligatorisk uppgift för sjukvårdshuvudmännen. Detta ser samtliga landsting sompositivt. Uppgiften ligger helt i linje med landstingens ökade satsningar påsjukdomsuppspårande och miljöinriktad verksamhet. anser det angeläget attapoteken och hälso-och sjukvården samverkar i informationsfrågor av olika slag.Def kan exempelvis gälla information om olika hälsovårdsfrågor, om olikaverksamheter inom primärvården och var olika befattningshavare där kan nås.Hälsoupplysningsmaterial och broschyrer om landstingens verksamhet bör avlandstingen kunna distribueras till apoteken inom respektive landstingsområde.Samarbete mellan apotek och sjukvård underlättas också numera genom attapoteken i stor utsträckning förläggs i anslutning till vårdcentraler och andrasjukvårdsinrättningar. kan förstå innebär motionärensförslag krav på en utökning av personalstyrkan. Behov av utökad personal finnsockså inom många andra områden. Men med hänsyn till dagens ekonomiska lägemåste alla sådana förslag noga övervägas. Det ankommer på sjukvårdshuvudmännenaft göra nödvändiga prioriteringar. I de motioner som behandlas i dettabetänkande tas upp frågor om tillgodoseende av vissa service- och vårdbehovinom hälso- och sjukvården m. m., nämligen frågor om vårdkvaliteten fördiabetikerna, om idrottens medicinska servicebehov samt om förbättring av denmedicinska informationsservicen på vissa sforstadsapotek genom att dessatillförs apotekssköterskor och förbättring av läkemedelshanteringen inom denöppna vården genom att denna tillförs distriktsfarmaceuter. Som allmän bakgrund till behandlingen av motionerna villutskottet i korthet redovisa huvuddragen i den strukturomvandling av hälso- ochsjukvården som pågår. Närmare redogörelser härför har lämnats i ett föregåendeavsnitt i betänkandet (s. 1-3). På grund av bl. a. kostnadsutvecklingen började i slutetav den sjukvårdspolitiska målsättningen inriktas på att man skullefå till stånd en ändrad struktur av sjukvården med betoning på den öppna vårdenutanför sjukhus. Enligt ett av utarbetat principprogram förhälso- och SoU1981/82:3 13 sjukvården inför 1980-talet (HS 80) (anser1976:1) - som utgör ett underlag för omstruktureringen - skall den övervägandedelen av värden lämnas inom primärvården vid vårdcentraler och sjukhem. Primärvårdenskall ha eff förstahandsansvar för hälsotillståndet hos befolkningen inom ettbegränsat geografiskt område, och de hälsovårdande och förebyggande åtgärdernaskall avse såväl den kroppsliga som den psykiska hälsan. För den specialiserademedicinska verksamheten skall primärvården kunna repliera på länssjukvården vidlänssjukhus och länsdelssjukhus samt på regionsjukvården vid regionsjukhus. Såsnart man inom länssjukvården och regionsjukvården anser sig ha vidtagiterforderliga åtgärder, avses emellertid ansvaret för patienten återgå tillprimärvården. Mot bakgrund bl. a. av att gällande sjukvårdslagstiftningfått sin tyngdpunkt i den sjukhusanknutna verksamheten tillkallades år 1975hälso- och sjukvårdsutredningen (HSU) (S 1975:4) för aft utarbeta förslag helt ny lagstiftning för hälso- och sjukvården. HSU avgav under hösten 1979sitt slutbetänkande (SOU 1979:78) Mål och medel för hälso- och sjukvården medförslag fill en hälso- och sjukvårdslag. I betänkandet - som efter remissbehandlingär föremål för fortsatt beredning inom - föreslås bl. a. affsjukvårdshuvudmännen skall ha ett totalansvar för hälso- och sjukvärden som bl.a. skall innebära att de skall planera hälso- och sjukvårdens utveckling ochorganisation med utgångspunkt i människornas samlade behov. I motion 1980/81:1631 av BertilDahlén (fp) framhålls aff utbyggnaden av primärvården infe får betyda atfspecialmottagningar såsom för diabetiker försvinner. Antalet vårdlag beståendeav specialutbildad sjuksköterska, dietist och fotvårdare för diabetikervårdenmåste enligt motionären öka och sådana vårdlag kan, påpekas det, med fördelplaceras i primärvården. Mofionären framhåller betydelsen av samarbete mellanprimärvården och den slutna vården och av att patienterna skall kunna ta denslutna vårdens resurser i anspråk när så behövs. presenterade ien skrift ett underlag till vårdprogram för diabetes, som skall användas närman inom t. ex. sjukvårdsområdena utarbetar vårdprogram för sjukdomen. Huvudlinjeni underlaget till vårdprogram - för vilket en närmare redogörelse finns i ett föregåendeavsnitt i betänkandet (s. 3-5) - är atf diabetesvården i stor utsträckning börbedrivas inom primärvården. Vidare understryks betydelsen av att läkare,sjuksköterskor, dietisfer, fotvårdspersonal, sjukgymnaster, arbetsterapeuteroch socialarbetare samverkar i grupparbete. I skriften beskrivs generellt en modell tillvårdorganisation för diabetes med diabetescentra för uppgifter främst inomutbildning, forskning och utvecklingsarbete, med en mottagningsenhet inomlänssjukvården i varje SoU1981/82:3 14 sjukvårdsområde särskilt inriktad på diabetes samt medvårdcentralerna inom primärvården och distriktssköterskorna som bas fördiabetesvården. Distriktssköterskornas uppgifter inom diabetesvårdenunderstryks. Det framhålls bl. a. att möjlighet atf konsultera dietist börföreligga i primärvården samt att fotvårdspersonal bör anknytas tillvårdcentraler och även samordnas med distriktssköterskornas verksamhet. De i underlaget till vårdprogram för diabetes föreslagnariktlinjerna för diabetesvården tillgodoser enligt ufskottets mening syftetmed motion 1980/81:1631 (fp). Något initiativ med anledning avmofionen är därför infe påkallat. Motionen avstyrks således. I motion 1980/81:1632 av OlleEriksson m. fl. (c, s, m, fp, vpk) anförs bl. a. aff eff allt bredaremotionsidrottande efter hand leder till ett ökande behov av specialinrikfadmedicinsk service. Motionärerna begär att man vid den fortsatta handläggningenav den av HSU föreslagna nya lagstiftningen för hälso- och sjukvården beaktaridrottsrörelsens speciella medicinska servicebehov och strävar efter atttillgodose detta behov inom den framtida öppenvården. Utskottet har i avriksdagen godkända betänkanden behandlat mofionsyrkanden om idrottensmedicinska servicebehov (se SoU 1977/78:4, SoU 1977/78:27 och SoU 1980/81:11). Den motion som behandlades i betänkande SoU 1977/78:4gjordes till föremål fören omfattande remissbehandling. Socialstyrelsenpåpekade i sitt remissyttrande bl. a. att behovet av medicinska insatser isamband med idrott hänförde sig fill dels problemet att avgöra vederbörandeslämplighet att delta i mer eller mindre ansträngande idrottsaktiviteter, delsomhändertagandet av de skador som kan uppkomma i samband med idrottsutövning.En medicinsk bedömning av hälsotillståndet inriktas, sade ,främst på cirkulationsorganen, medan skador som uppkommer vid idrotts-utövningi stor utsträckning är av ortopedisk-kirurgisk natur. För olika typer av idrott- tävlingsidrott, motionsidrott osv. - föreligger, påpekades det vidare imyndighetens yftrande, olika behov av rådgivning m. m. ansågatf behovet av idrottsmedicinsk service borde kunna fillgodoses inom ramen förden av myndigheten föreslagna vårdstrukturen för hälso- och sjukvården.Socialstyrelsen framhöll vidare att större delen av den rådgivande ochbehandlande idrottsmedicinska insatsen borde kunna utföras inom den framtidaprimärvården och aft länssjukvården eller regionsjukvården kunde anlitas vidbehov av mera avancerad medicinsk service m. m. Utskottet intog samma inställning som ifrågan om hur idrottens medicinska servicebehov bör fillgodoses. Utskottet villhär vidare erinra om följande, som framhölls av utskottet vidbehandlingen av en motion som är likartad med den nu aktuella (SoU 1980/81:11). SoU1981/82:3 15 Def ankommer i första hand påsjukvårdshuvudmännen att pröva om särskilda resurser skall avdelas föridrottsmedicinsk verksamhet inom hälso-och sjukvårdsorganisationen. HSU har bl.a. föreslagit att hälso- och sjukvårdens uppgift aff förebygga sjukdomar,ohälsa och skador skall bli lagfäst och att hälsoundersökningar inomsjukvårdshuvudmännens verksamhet skall inordnas i den lokalavårdorganisationen. Utskottet vill här fillägga aff en proposition på grundvalav förslag i HSU:s slutbetänkande beräknas komma aff föreläggas föredet kommande . Med hänsyn till det anförda påkallar mofion 1980/81:1632(c, s, m, fp, vpk) infe någon åtgärd. Motionen avstyrks därför. Verksamhet med apotekssköterskor och distriktsfarmaceuter I mofion 1980/81:1646 av HansNyhage (m) anförs bl. a. atf utvecklingen går mot en ökad sjukvårdskonsumtionoch eff ökat behov av sjukvårdsupplysning. Enligt mofionären bör därfördistriktssköterskor eller allmänsköterskor med socialmedicinsk utbildningsåsom apotekssköterskor knytas till vissa sforstadsapotek så aft apoteken skallkunna erbjuda såväl farmakologisk som medicinsk informationsservice. Härigenomskulle både primärvården och akutmottagningarna kunna avlastas. För attmedicineringen inom den öppna vården skall förbättras - särskilt för de äldre -bör vidare enligt motionären distrikfsfarmaceuter ingå i primärvårdensöppenvårdsteam/ hemsjukvårdsgrupper. I motionen begärs aff skalluttala sig för den sålunda förordade verksamheten med apotekssköferskor ochdistriktsfarmaceuter. Utskottet har inhämtat yttranden över motionen frånsocialstyrelsen. En sammanställningav remissyttrandena redovisas i ett tidigare avsnitt av betänkandet (s. 9-12). Inte någon av remissinstanserna tillstyrker attbefattningar som apoteks-sköterska och distriktsfarmaceut tillskapas. Klartutsagt eller underförstått i yttrandena är aft remissinstanserna anser atfmotionens syfte tillgodoses genom att den pågående utvecklingen mot ett närmaresamarbete mellan apoteken och sjukvården och ökad sjukvårdsinformation förallmänheten får fortsätta. I samtliga tre remissyttranden framhålls sålunda attsamarbetet mellan apoteken och sjukvården byggts ut genom att apotek förlagts ianslutning till öppenvårdsmottagningar vid sjukhus och vårdcentraler inomprimärvården. framhåller härutöver bl. a. en utveckling medlokala samarbefsgrupper, i vilka enligt - förutomsamarbefs-frågor mellan apoteken och sjukvården - även riktlinjer förrådgivning till allmänheten kan diskuteras. Apoteksbolaget påpekar bl. a. affapoteken utökat sin informationsverksamhet - bl. a. genom att ta fram s. k.egenvårdshäffen för allmänheten - och atf tjänster som informationsapofekareinrättats inom apoteksorganisationen. SoU1981/82:3 16 a. att HSU föreslagit att hälsovård inkl.hälsoupplysning skall bli en obligatorisk uppgift för sjukvårdshuvudmännen ochatt dessa ser detta som positivt. Även enligt utskottets mening bör den utveckling som ienlighet med det sagda pågår i här aktuella avseenden få fortsätta.Utvecklingen ligger i linje med def synsätt som präglar motionen. Med hänsynhärtill och till vad remissinstanserna anfört bör motionen icke föranleda någonriksdagens åtgärd. Motion 1980/81:1646 (m) avstyrks således. 1. beträffande vårdkvaliteten fördiabetikerna atf avslår motion 1980/81:1631, 2. beträffandeidrottens medicinska servicebehov att avslår motion 1980/81:1632, 3. beträffandeverksamhet /ned apotekssköterskor och distriktsfarmaceuter attriksdagen avslår motion 1980/81:1646. Närvarande: (), (), KarlLeuchovius (m), (), (), (),(), (), (), (),(), Sfig Alftin (s), (), () och ().