bet · G501TU37 · 1981-12-31 00:00:00 — Stödetkommer i dessa fall att närmast få karaktären av investeringsbidrag. Förpartrederier bör gälla att en enskild delägare skall ha möjlighet att erhållasin andel av partrederiets samlade "potentiella" stöd underförutsättning att han använder stödet till fartygsinvestering. Föratt garantera att stödet verkligen får en expansiv effekt bör enligtpropositionen gälla att rederiets eller partdelägarens samlade tillgångar ifartyg skall öka genom investeringen som skall kunna avse såväl nya fartyg somandrahandsfartyg. Förden del av Goflands verksamhet som omfattas av det särskilda avtaletmellan staten och rederiet föreslås gälla att stödet enbart skall kunna utgåför att täcka förlust. Den resultaträkning som härvid skall läggas till grundför stöd skall således inte inkludera statsbidrag enligt avtalet mellan statenoch rederiet. Den föreslagnainriktningen av stödet till den svenska rederinäringen gerenligt propositionen bättre möjligheter också för de svenska varven att erhållanya fartygsorder. Föredraganden anser det emellertid olämpligt att binda densvenska rederinäringen till att beställa vid svenska varv. En sådan ordningskulle innebära en återgång till att stödja svenska varv via en ny form avbeställarstöd, en stödform som mot bakgrund av bl. a. deninternationella utvecklingen beslutat överge. Isyfte att kunna utjämna de stora svängningar som ofta förekommer på olikafraktmarknader föreslås att ett rederi skall ha rätt att ta stödet i anspråkunder efter det att sjömansskatt levererats in till staten.Föredraganden beräknar att stödet under det första kvalifikationsåret maximaltkommer att uppgå till 250 milj. kr. Beslutom stöd bör enligt propositionen fattas av en särskild nämnd i vilken bör ingåen representant för arbetsgivarsidan och en representant för arbetstagarsidan.Övriga ledamöter bör representera expertkunskap inom skilda delar av nämndensverksamhetsområde. Den nya nämnden föreslås utnyttja samma kansli mindre sjöfarten. Kostnaderna för det förstaverksamhetsåret beräknas till . 1 motion 1981/82:2564 (m) yrkas avslag påregeringens förslag till stödåtgärder. Motionärerna framhåller att under1970-talet har olönsamma näringar subventionerats, vilket lett till attproduktionsresurser låsts fast i krisindustrier som varvs-, järn- ochstålindustrin. Den politik som måste föras kräver enligt motionärerna attsubventioneringen av stora delar av vårt näringsliv minskas. Det ipropositionen framlagda förslaget om stöd till förlusttäckning avvisas ocksåmed hänvisning till att det kan bli svårt att säga nej till motsvarande krav på"skatteåterbäring" från andra branscher i vad som kan uppfattas somlikartad belägenhet. Imotion 1981/82:2567 (s) framhålls att det förslag som redovisas från regeringenoch som innebär ett stöd på ca 250 milj. kr. och somsedan successivt trappas av knappast kan förväntas få sädana positiva effekteratt utvecklingen för svensk sjöfart vänder. Motionärerna accepterar stödetstekniska konstruktion, dvs. främst att inlevererad sjömansskatt skall utgöraberäkningsgrund, men avvisar förslaget om en snabb avtrappning. Det föreslåsdärför att stödet skall utgå enligt de regler somregeringen föreslagit för . Den del av stödet som avser attkonsolidera rederier som går med förlust bör enligt motionen ges en sådanutformning att det får ett klart redovisat samband med stabiliserings- ochutvecklingsinsatser i företagen i syfte att stärka svensk sjöfart. som förutskickas i propositionen bör nära följa och utvärderastödets effekter. Imotion 1981/82:2566 (partimotion vpk) yrkas avslag på regeringens förslag tillekonomiskt stöd för sjöfartsnäringen. Utskottet ansluter sig till föredragandensuppfattning att statliga insatser övergångsvis krävs för att omedelbartförhindra en fortsatt decimering av densvenska handelsflottan och för att långsiktigt understödja framtidsin-riktadeinvesteringar i branschen. Utskottet kan också i huvudsak acceptera dentekniska konstruktion av stödet som föreslås i propositionen. Det innebär attstödet bör främja sjöfart under svensk flagg, att det bör grundas på vad somhar inbetalts i sjömansskatt under ordinarie inbetalningsperiod och att detbör kunna tas i anspråk efter det att sjömansskatt levererats intill staten. Det betyder vidare att stödet bör användas för att konsolidera ochexpandera den svenska sjöfartsnäringen och att en differentiering bör göras medhänsyn till fartygstyp. En särskild nämnd bör inrättas för att besluta om stöd. Utskottetanser emellertid för sin del att den avtrappning av stödet som föreslås ipropositionen kan innebära att redarna inte ges tillräcklig stimulans attstoppa utflaggningen eller investera i svenskflaggade fartyg. För att undvikaen sådan utveckling bör enligt utskottets mening stödet, under de två förstaåren, utgå enligt de regler som regeringen föreslår gälla för det första året.Under det tredje och fjärde året bör stödet reduceras med hälften. Stödperiodenbör således omfatta endast vilket gör det möjligt att få en snabbareutvärdering till stånd. Stödetsstorlek enligt utskottets förslag framgår av följande tablå. Stödetsstorlek i procent av inlevererad sjömansskatt Föredraganden anser att som villkor för att ettrederi skall kunna erhålla stöd bör gälla att det i samband med ansökan häromdokumenterar genomförda rationaliseringsåtgärder eller lägger fram en planöver sädana åtgärder. Utskottet som delar denna uppfattning vill understrykaatt huvudsyftet med stödet måste vara att stimulera företagen tillutvecklingsinsatser så att den svenskflaggade handelsflottan kan öka. mening är det vidare angeläget att en kontinuerlig utvärdering avstödet kan ske. Denna uppgift kan lämpligen läggas på den särskilda nämnd somskall inrättas för att besluta om stöd. Nämnden bör till regeringen redovisaiakttagelser med anledning av utvärderingen i sådan tid att regeringen senastår 1985 för kan redovisa sin syn på stödets effektivitet. Vad utskottet nu anfört, vilket innebär att motion1981/82:2567 (s) yrkande 1 till väsentlig del blir tillgodosett, bör avriksdagen ges regeringen till känna. ställningstagande följer att motionerna 1981/82:2564 (m) och1981/82:2566 (partimotion vpk) så vitt nu är i fråga avstyrks. överlåtelseav fartyg och utlandsetablering Enligt lagen (1977:494) om tillstånd tillöverlåtelse av fartyg den s. k. flagglagen fordras tillstånd tillöverlåtelse av fartyg om fartyget genom överlåtelsen upphör att vara svenskt.Lagen gäller t. o. m. utgången av 1983. När flagglagen skall ersättas med en nylag bör den enligt föredraganden utformas så att prövningen avutlandsetablering genom utförsel av fartyg blir jämförbar med den praxis somriksbanken tillämpar i fråga om s. k. direktinvesteringar. I motion 1981/82:2567 (s) framhålls att rederiernasetableringar i utlandet bör prövas på likartade grunder oberoende av frågan omdet gäller utförsel av fartyg eller av annat kapital. Den nya lagstiftningenfår inte luckras upp pä det aviserade sättet utan bör som den nuvarande föreskrivaen sjöfartspolitisk prövning av rederiernas utlandsinvesteringar. I avvaktanpå en ny flagglag bör tillämpning av valutalagstiftningen skärpasgenom att anpassas till gällande regler för utförsel av fartyg. Föredraganden framhåller att han har övervägt omrederiernas utlands-etableringar bör bli föremål för en vidare prövning än f.n. Han erinrar i sammanhanget om att flagglagen endast omfattar export avfartyg men inte kapitalexport. Föredraganden vill dock inte nu införa en sådanvidgad prövning, eftersom den skulle kunna medföra omotiverade ingrepp i rederiernaskommersiella överväganden till förfång för svensk sjöfart. Skulle emellertidrederiernas utlandsetableringar medföra att en allt större del av rederiernasverksamhet flyttas utomlands, på bekostnad av den svenska handelsflottan, ärföredraganden beredd att förorda en lagstiftning som möjliggör en meraheltäckande prövning av rederiernas utlandsinvesteringar. Utskottetansluter sig till föredragandens bedömning. Härav följer att motionsyrkandetavstyrks. I motion 1981/82:2561 (m) yrkas att riksdagenbeslutar att svensk köpare aw fartyg som byggts med beställarstöd vid svensktvarv belastas med. högst samma ränta som en utländsk köpare. Export av fartyg omfattas av en särskildöverenskommelse som har träffats inom ramen för , vilken bl. a. innebär atträntan på fartygskredit som omfattas av statlig garanti inte får understiga enviss procentsats. I enlighet härmed har fattat beslut om ettkreditfinansie-ringssystem som skall underlätta svenska företagsexportförsäljning. AB kan enligt detta system under vissaförutsättningar lämna lån för finansiering av exportkrediter i svenska kronoreller lämplig utländsk valuta till fast ränta som baseras på de lägstaräntesatserna som har överenskommits internationellt för statligt stöd tillexportkreditgiv-ning. Svenskaredare som före är 1980 beställde fartyg vid svenska varv betalade normalthögre räntor än vad som enligt det ovan nämnda systemet gäller videxportorder, liksom vad de i allmänhet kunde erhålla från utländska varv. Dettaär beslutade att de svenska varven skulle få möjlighet att erbjuda desvenska beställarna samma räntevillkor som de utländska beställarna (NU1979/80:69, rskr 1979/80:405). De svenska redarna kunde tidigare välja mellanatt placera en fartygsbeställning vid ett svenskt varv och erhållabeställarstöd och att anlita ett utländskt varv och därmed i allmänhet erhållalägre räntor. Utskottetsom finner det tillfredsställande att likställighet numera råder mellan svenskaoch utländska beställare anser det dock inte motiverat att i efterhandkompensera de svenska redare som drabbats av höga räntekostnader. Motionenavstyrks därför i denna del. I motion 1981/82:2561 (m) yrkas att måttebesluta att räntesubventioner genom AB vid försäljning avandrahandstonnage tU\ utlandet endast utgår i de fall svensk köpare inte ståttatt finna. Enligt motionärerna har de moderna fartyg som finns under svenskflagg i allmänhet byggts med olika former av statligt stöd. De framhåller attdet är angeläget att detta tonnage i största möjliga utsträckning förblirunder svensk flagg. Vidförsäljning av andrahandstonnage till utlandet är principen den atträntesubventioner inte utgår annat än i undantagsfall. Utskottet anser attdenna princip är riktig. Om exportkrediter skulle ges vid försäljning avandrahandstonnage skulle det innebära ett incitament för svenska redare attsälja detta tonnage utomlands. Då syftet med motionsyrkandet redan synestillgodosett bör detta lämnas utan åtgärd från sida. I motion 1981/82:2561 (m) framhålls vidare attfinansieringsvillkoren vid inköp av andrahanstonnage är ofördelaktiga ijämförelse med de villkor som gäller vid beställning av nybyggnation vidsvenskt varv. Det yrkas därför att statliga kreditgarantier med förmånlig räntautgår också vid inköp av andrahandstonnage. Ipropositionen föreslås att rederier som åtminstone redovisar ett nollresultatskall få stöd för investeringar i svenskt tonnage. tarinvesteringar i såväl nya fartyg som andrahandstonnage. Syftet medmotionsyrkandet om stöd vid inköp av andrahandstonnage synes således tillväsentlig del tillgodosett varför det inte bör föranleda någon åtgärd fränriksdagens sida. I motionerna 1981/82:2561 (m) och 1981/82:2565 (m)yrkas att partrederier alltid skall anses sakna fast driftställe ikommunalskattelagens mening. I den förstnämnda motionen yrkas också att rättenför partredare att göra avdrag för underskott vid beskattningen inte begränsaspå sätt som har föreslagits i proposition 1981/82:197. Skatteutskottetframhåller i sitt yttrande över motionsyrkandena att reglerna om rättbeskattningsort för partrederier kan medföra problem på grund av debegränsningar dessa regler innebär i fråga om möjligheterna tillunderskottsavdrag. Man anser att detta är ett generellt problem som bör prövasi samband med det utredningsarbete som pågår inom kommittén (B 1980:05) omunderskottsavdrag. Med hänvisning härtill och eftersom skatteutskottet intefinner anledning att förorda ett särskilt undantag för part-rederier från de nuaktuella begränsningarna i rätten till underskottsavdrag avstyrker manmotionsyrkandena. Trafikutskottetansluter sig till skatteutskottets ställningstagande men vill dock för egen delunderstryka vikten av att frågan om rätt beskattningsort för partrederier fåren snabb lösning speciellt för de seglande partredarnas vidkommande. Frågan ompartrederier bör behandlas med förtur av kommittén om underskottsavdrag. I motion 1981/82:2564 (m) yrkas att regeringen böröverväga att låta investeringar i fartyg berättiga till investeringsavdrag.Regeringen bör även överväga sänkta arbetsgivaravgifter i syfte att förbättrasjöfartsnäringens kostnadsläge. Denlagstiftning om särskilt investeringsavdrag vid redovisningen av mervärdeskattsom antogs av innebär liksom tidigare lagstiftning attbl. a. fartyg inte omfattas av reglerna om investeringsavdrag. Skatteutskottethar i sitt förutnämnda yttrande avstyrkt den ifrågasatta ändringen avlagstiftningen under hänvisning bl. a. till att dess syfte är att stimuleratill inventarieanskaffningar under en lågkonjunktur. Trafikutskottethar i det föregående uttalat att ett ekonomiskt stöd till rederinäringen behövsunder en övergångstid. Utskottet har också tagit ställning till stödetstekniska konstruktion. Ekonomiska stödåtgärder härutöver i form av t. ex.investeringsavdrag eller sänkta arbetsgivaravgifter bör enligt utskottetsmening inte komma i fråga. Medhänvisning till vad sålunda anförts avstyrker utskottet motionsyrkandet. I motion 1981 /82:2567 (s) framhålls att det ärangeläget att svenska varv ges möjlighet att delta i för svenska rederieraktuella fartygsupphandlingar. Visar det sig nödvändigt bör regeringen medverkatill att förutsättningar även på kort sikt skapas för att anpassaoffertvillkoren till den rådande konkurrensen. Motionärerna framhåller vidareatt ett närmare samarbete och informationsutbyte mellan rederierna ochvarvsindustrin som syftar till att förbättra den svenska varvsindustrinskonkurrensläge vid kommande fartygsbeställningar är mycket angeläget. Såsomredovisats i det föregående beslutade att räntestödet tillvarvsindustrin borde utformas på ett sådant sätt att kravet på likställighetmellan svenska och utländska beställare tillgodoses (NU 1979/80:69, rskr1979/80:405). Utskottetanser att beslut om likställighet mellan svenska och utländskabeställare alltjämt bör gälla. Detta bör dock enligt utskottets mening intehindra regeringen att jämka dessa villkor i fråga om fartygsbeställningar avstort strategiskt värde för svenska varv. Denna möjlighet bör utnyttjas endasti undantagsfall. Ilikhet med föredraganden anser utskottet det olämpligt att binda den svenskarederinäringen till att beställa vid svenska varv. Såsom framhålls i motionenär det angeäget att de svenska rederierna och de svenska varven samarbetar ochutbyter information i syfte att en så stor andel som möjligt av nybeställningarnasker vid svenska varv. Utskottet förutsätter att den särskilda nämnd som skallinrättas för att besluta om stöd initierar och aktivt deltar i ett sådantinformationsutbyte. Medhänvisning till det anförda synes motionsyrkandet i allt väsentligt tillgodosettvarför det inte bör föranleda någon åtgärd från sida. I motion 1981/82:2560 (fp) framhålls att av de 20milj. som anvisats för statsbidrag till praktikplatser pä fartyg sannoliktinte mer än 14 milj. kr. kommer att utnyttjas inom föreskriven tid. Detföreslås därför att återstående medel får utnyttjas 30 september1982 till och att bestämmelserna får en utformning som istort motsvarar villkoren för s. k. enskilt beredskapsarbete men med krav päminst en månads tjänstgöring ombord. Imotion 1981/82:2561 (m) yrkas att kravet på uppnådd behörighet för att erhållastatligt stöd till praktikplatser inom sjöfarten slopas och att stödet utvidgastill att omfatta befälsassistenter. Imotion 1981/82:2567 (s) yrkas att regeringen redovisar förslag till ändraderegler för det statliga stödet till praktikplatser på fartyg. a. bör enligtmotionärerna övervägas att ändra behörighetskrav och krav på kvalifikationstidi syfte att trygga rekryteringen till den svenska handelsflottan. beslutade år1980 att införa statsbidrag till praktikplatser för sjömänsom avser att uppnå behörighet som matros eller motorman på svenska fartyg(prop. 1979/80:166, /80:30, rskr 1979/80:412). För ändamålet anvisades20 milj. kr. för praktik som fullföljs den 30september 1982. Bidrag utgår endast om sjömannen uppnår behörighet som matroseller motorman. Såsompåpekas i motionerna kommer sannolikt en stor del av de anvisade medlen inteatt utnyttjas inom föreskriven tid. Med hänsyn till det angelägna i attunderlätta för ungdomar att få arbete och behovet av att trygga rekryteringentill den svenska handelsflottan anser utskottet att regeringen skyndsamt bör seöver reglerna för statsbidraget så att de anvisade medlen fullt ut kanutnyttjas. Enligt utskottets mening talar mycket för att kravet att sjömannenmåste uppnå behörighet som matros eller motorman kan slopas. För att så långtmöjligt tillförsäkra att bidragen utnyttjas för elever med ett seriöst intresseför sjömansyrket torde det vara rimligt att kräva att praktiken omfattar enviss minsta tid. Den i motion 1981/82:2560 (fp) föreslagna minsta tjänstgöringstidenpå en månad synes dock enligt utskottets mening vara för kort. Regeringen börvidare i sammanhanget överväga att förlänga den tid för vilken bidrag kanutgå. nu anfört, vilket innebär att motionerna 1981/82:2560 (fp), 1981/82:2561(m) yrkande 7 och 1981/82:2567 (s) yrkande 3 i allt väsentligt blivittillgodosedda, bör av ges regeringen till känna. Utskottetanser att bidraget även fortsättningsvis bör stimulera redarna till attanställa fler nybörjare ombord på fartygen och avstyrker därför yrkande 8 imotion 1981/82:2561 (m) att stödet utvidgas till att omfatta befälsassistenter. I motion 1981/82:2561 (m) framhålls att vid köp avandrahandstonnage från utlandet merkostnader ofta uppkommer för en svenskköpare på grund av anpassning till de tekniska särbestämmelser som gäller förfartyg under svensk flagg och som inte är internationellt vedertagna. Sverigebör inte heller heter det vidare i motionen anpassa sin lagstiftning tillinternationella rekommendationer och konventionsbestämmelser i snabbare taktän vad som sker i våra konkurrentländer. Även skeppsmätningsregler börtillämpas i harmoni med vår omvärld. Regeringen bör låta utreda i vilkenutsträckning konkurrenshämmande hinder av angiven art föreligger för svensksjöfart och föreslå sätt för hindrens undanröjande. Vadförst gäller tekniska särbestämmelser för utländskt andrahandstonnage harSveriges redareförening enligt vad utskottet erfarit uttalat"att förhållandena på detta område numera avsevärt förbättrats som enföljd av en mer positiv inställning från sida under senareår". Kvarstående problem bör enligt föreningen kunna lösas vidöverläggningar som kontinuerligt pågår med verket. Avproposition 1980/81:119 om miljösäkrare sjötransporter (/ 81:31) framgåratt sjöfartens internationella karaktär gör det nödvändigt 1 1981/82. atteftersträva enhetliga regler för fartygs konstruktion och utrustning.Nationella krav som saknar förankring i internationellt tillämpade reglerinnebär inte bara en risk för den svenska sjöfartens konkurrenskraft utan ocksåatt den svenska försörjningstryggheten i vissa fall kan hotas. Långtgåendesvenska särkrav skulle vidare kunna medföra en betydande kapitalförstöring idet befintliga tonnaget och försämrade ekonomiska villkor för den svenskasjöfartsnäringen. Vadgäller skeppsmätningsregler framgår av utskottets betänkande 1981/82:18 omändrade regler för angivande av fartygs dräktighet att har ratificerat1969 års internationella skeppsmätningskonvention och att denna träder i kraftinternationellt . Härigenom säkerställs att flertaletsjöfartsnationer tillämpar enhetliga skeppsmätningsregler. Medhänvisning till vad sålunda anförts föreligger enligt utskottets mening intenågot behov av den begärda utredningen. Motionsyrkandet avstyrks därför. 1 motion 1981/82:2561 (m) yrkas att hosregeringen hemställer om förslag till åtgärder i syfte att stimulera en ökadsatsning på sjöfartsteknisk och sjöfartsekonomisk/ors/:n;ng och utveckling. Utskottetanser att forskningen spelar en betydelsefull roll när det gäller möjligheternaatt utveckla den svenska handelsflottan och stärka dess internationellakonkurrenskraft. Det sjöfartspolitiska beslutet innebar att densamlade sjöfartsforskningen tillfördes 3,5 milj. kr. under /81,varav 3 milj. kr. avsåg teknisk forskning och 0,5 milj. kr. ekonomisk-geografisksjöfarts- och hamnforskning (prop. 1979/ 80:166, /80:30, rskr1979/80:412). Sjöfartsforskningen har därefter anvisats motsvarande belopp ireala termer såväl /82 som 1982/83. Densjöfartstekniska och sjöfartsekonomiska forskningen har enligt utskottetsmening tillförts ansenliga belopp. Mot den bakgrunden synessyftet med motionsyrkandet till väsentlig del tillgodosett varför det inte börföranleda någon åtgärd från sida. I motion 1981/82:2566 (partimotion vpk) yrkas attriksdagen begär av regeringen att ett sjöfartspolitiskt program utarbetas medsamhällsekonomiska, sysselsättningspolitiska och försärjningsberedskapsmässigamålsättningar som grund. Det bör dessutom enligt motionärerna vara en del avoch harmonisera med ett långsiktigt industripolitiskt program som omfattar heladen svenska industrins utveckling. Somframgår av inledningen till detta betänkande fastställde ettsjöfartspolitiskt program. Genom den proposition som är i fråga harregeringen föreslagit kompletteringar av detta program. Med hänvisning härtilloch till utskottets i det föregående redovisade syn på propositionen föreliggerenligt utskottets mening inte något behov av att hosregeringen begära ett program med den i motionen angivna inriktningen.Utskottet avstyrker därför motionsyrkandet. I motion 1981/82:2566 (partimotion vpk) yrkas ocksåatt regeringen utarbetar förslag till skapande av ett statligt rederi och avstatlig leasingverksamhet. Utskottet,som har behandlat dessa frågor, anförde då att det är av storbetydelse för att den svenska sjöfartsnäringen skall kunna utvecklas i sundaformer att konkurrensen inte snedvrids genom att staten engagerar sig somrederiägare (/80:26, /81:17 och /82:17). Utskottetframhöll vidare att den sjöfartspolitiska utredningens förslag om ett statligtleasingföretag (SOU 1979:67) kunde medföra att de marknads-mässiga,kommersiella och tekniska bedömningar som bör göras i samband medinvesteringar i fartyg kunde förlora i vikt vid de enskilda rederierna,som staten tvingades göra de nödvändiga bedömningarna. Utskottet,som inte funnit anledning att ändra uppfattning i berörda frågor, avstyrkermotionen i dessa delar. I motion 1981/82:2566 (partimotion vpk) framhållsvidare att svensk sjöfarts nuvarande inriktning på s. k. cross-trading börändras och ersättas av en målsättning syftande till en övergång till lastuppdelningenligt UNC-TAD-koden 40-40-20, bl. a. genom bilaterala avtal medråvaruproducerande och progressiva . Deav fastställda riktlinjerna för sjöfartspolitiken innebär bl.a. som framhållits inledningsvis att sjöfartens möjligheter att somkonkurrenskraftig exportnäring stärka betalningsbalans börtillvaratas. Så sker i väsentlig utsträckning genom cross-trading, dvs. sjöfartmellan utländska hamnar. Avtidigare betänkanden senast /82:17 framgår att bör anslutasig till UNCTAD-koden på samma villkor som . Villkoren innebär ettgodtagande av att u-landsrederier inom linjekonferenser får sig tillförsäkraten viss andel av konferenslaster. Kodens lastuppdelningsbestämmelser skall däremotinte tillämpas mellan och andra som ansluter sig tillkoden på samma villkor som . Utskottet har också betonat att ensvensk anslutning till koden inte får tolkas som ett allmänt godtagande avlastupp-delningsprincipen. bör tvärtom har utskottet framhållit verka för att lastuppdelningen begränsas så att cross-trade-intressena inteytterligare skadas. Utskottethar inte heller i den nu berörda frågan ändrat uppfattning.