bet · G501KU35 · 1981-12-31 00:00:00 — Påföljande dagupprepas ordern för honom att han skall fullgöra viss tjänstgöring. Vägrar denvärnpliktige även då hemförlovas han. Därefter anmäls vederbörande vägran tillregeringen och till polis- eller åklagarmyndighet. Vägran förekommer både vidgrundutbildning och vid repetitionsutbildning. Vägran av värnpliktig tillgår också på så sätt att denvärnpliktige helt uteblir från tjänstgöringen. När frånvarotiden överstiger entiondel av inkallelsetiden hemföriovas den värnpliktige. Förhållandet anmälstill regeringen och till åklagare. Den värnpliktige kan dömas för rymning tilldisciphnstraff eller fängelse i högst (21 kap. 12 § ). Vägran att fullgöra vapenfri tjänst tillgår i praktiken påmotsvarande sätt som vid värnpliktsvägran. Vapenfri som vägrar hemföriovas,varefter anmälan sker till regeringen och till polis- eller åklagarmyndighet. Om värnpliktig eller vapenfri tjänstepliktig förklarar atthan vägrar fullgöra sin tjänstgöring och åberopar medlemskap i samfundetJehovas vittnen skall han hemförlovas och myndigheten anmäla förhållandet tillregeringen. Medlemskapet kontrolleras och vederbörande frikallas från vidaremilitärtjänst. KU 1981/82:35 Antalet anmälda lydnadsbrott tillförsvarsdepartementet framgår av följande tabell. Därvid bör noteras atthandläggningen av bl. a. anmälningar om vapenvägran avbröts den 1april 1977-den 30 juni 1978 i samband med att förslagen till ändringar ivapenfrilagen lades fram. Anmälningar av antalet vapenfria som vägratfullgöra vapenfri tjänst framgår av följande tabell. Uppgifterna inkluderar iförekommande fall sådana som tidigare vägrat vapenfri tjänst. Även i dettasammanhang liksom i fråga om följande tabeller bör noteras den inverkan somlagstiftningsarbetet 1978 kan ha haft på uppgifterna och följande år. procent av kontingenten "inryckta", AMS ev. fler-)gängs vägrare Värnpliktig som vägrar fullgöra honom ålagdtjänstgöring döms i regel för lydnadsbrott jämlikt 21 kap. 1 § brottsbalken.Påföljden kan bestämmas till disciplinstraff eller fängelse i högst . 7Riksdagen 1981/82. KU1981/82:35 98 Vapenfri tjänstepliktig som vägrarfullgöra honom ålagd tjänstgöring kan dömas för grovt tjänstefel enligt 16 §vapenfrilagen. För sådant brott stadgas fängelse i högst . I praxis har det vid straffmätningen inte gjorts någonskillnad mellan vägrande värnpliktiga och vägrande vapenfria. I propositionenom ändring i vapenfrilagen föreslogs inga ändringar i gällandestraffbestämmelser. Departementschefen lämnade emellertid riktlinjer fördomstolarnas bestämmande av påföljd. Sålunda anfördes att förstagångsvägrarnabör dömas till villkorlig dom jämte kraftiga böter; om den värnpliktige ellervapenfrie vägrar en andra gång bör straffet vara fyra månaders fängelse. Vidareuttalades att det vid straffmätningen i princip inte bör göras någon skillnadmed avseende på vilka skäl som hgger bakom en vägran. I sitt yttrande över lagförslaget anförde lagrådet attdepartementschefens uttalande inte kan bli bindande för domstolarnasrättstillämpning. Nedan framgår hur domstolarna reagerat på propositionensrekommendation (statistiken förs budgefårsvis). uttalade i sitt betänkande 1977/78:28med anledning av propositionen om ändring i lagen om vapenfri tjänst attutskottet - liksom f. ö. justitieutskottet som avlämnat yttrande - att denuppfattning som låg till grund för försvarsministerns uttalanden, nämligen attomständigheterna vid fall av vägran ofta kan vara sådana att hänsynen tillallmän laglydnad inte kräver ådömande av fängelsestraff vid förstagångsvägran.Enligt utskottet borde en prövning i det enskilda fallet ofta kunna leda tillatt villkorlig dom förenad med böter utgör en tillräckligt ingripande påföljd,medan det å andra sidan ingalunda är uteslutet att även i fortsättningen enförsta vägran bör leda till dom på fängelse. Vidare är det också vid andragångsvägranenligt utskottets mening angeläget att bedömningen sker efter individuellprövning med iakttagande av allmänna bestämmelser förpåföljdsval. Antalet domar och straffmätning för vägrande vapenfria Budgetår Villkorlig 1 mån. dom -I-böter* fängelse fängelse eftergift 1979/80 9 8 1 1 19 1980/81 23 5 1 - 29 * Fyra av de villkorliga domarna har avkunnats av hovrätt,sedan tingsrätt dömt till fängelse en månad. Under har 16domar avkunnats för andragångsvägrare. Av dessa dömdes tio till fängelsestraffvarierande ; fem dömdes till villkorlig dom jämteböter medan en vapenfri beviljades åtalseftergift. KU1981/82:35 99 Nåd i samband med militära brott Av 2 179 avgjorda nådeärenden 1981avsåg 160 ärenden nåd efter militära brott. I några fall sökte samma person nådflera gånger . Sålunda avsåg 95 ärenden lydnadsbrott, 48 ärendenrymning, 16 ärenden brott mot lagen om vapenfri tjänst och 1 ärendeundanhållande. Av dessa beviljades nåd i 19 fall (av militärärendena),varav 5 avsåg lydnadsbrott, 6 rymning och 3 brott mot lagen om vapenfri tjänst.I 6 fall befriades de nådesökande från (i några fall återstående)fängelsestraff. I övrigt förvandlades fängelsestraff till annan påföljd. Vissa nådeärenden beträffande vapenvägran ochvägran att fullgöra vapenfri tjänst Ett antal nådeärenden beträffandevapenvägran och vägran att fullgöra vapenfri tjänst avgjorda under åren1978-1981 har undersökts. Undersökningen har främst inriktats på ansökningarom nåd avseende personer som ådömts fängelsestraff. Nådeansökningar i sambandmed hungerstrejker är ovanliga. 1981 och 1975 har det förelegat sådana fall.Det har förekommit i ett fall där personen dömts för annat brottän vapenvägran. En 32-årig man dömdes av tingsrätten förlydnadsbrott till fängelse . Han hade 1974 och 1976 dömts för lydnadsbrott till fängelse en månad resp. . Straffen hade avtjänats. Viss tid av sin värnpliktsutbildning hade mannen fullgjort före det att han första gången vägrade. Utbildningen hade fullgjorts i en speciell militär utbildning för läkare och tandläkare. När han sedan inkallades på nytt och en begäran om vapenfri tjänst avslogs, vägrade han fullgöra sin tjänst. Etiska skäl åberopades. Mannen anhöll att påföljden av nåd skulle bestämmas tillvillkorlig dom. Efter hörande av HD som tillstyrkte villkorlig dom bestämderegeringen av nåd påföljden till villkoriig dom (12.1.78). En 27-årig man dömdes av hovrätten förlydnadsbrott till fängelse en månad (=tingsrättens dom). Mannen hade, efter avslagen ansökan om vapenfri tjänst, även 1975 dömts för samma brott till fängelse en månad. Straffet hade avtjänats. Som skäl för sin vägran åberopade mannen humanistiskt-etiska skäl. Mannen anhöll om befrielse från straffet eller attpåföljden skulle bestämmas till böter. Regeringen bestämde efter hörande av HD,som tillstyrkte villkoriig dom, av nåd påföljden till villkorlig dom (12.1.78). En 25-årig man dömdes av tingsrätten förlydnadsbrott till fängelse . Han hade även 1975 dömts för samma brott till fängelse en månad. Straffet hade avtjänats. Som skäl för sin vägran åberopade mannen etiska skäl. Mannenanhöll om att av nåd bli befriad från straffet. KU1981/82:35 100 bestämde, efter hörande av HD som tillstyrkte villkorligdom, av nåd påföljden till villkoriig dom (12.1.78). En 28-årig man dömdes av tingsrätten förlydnadsbrott till fängelse en månad. Efter att ha fullgjort sju månaders grundutbildning vägrade han att fullgöra fortsatt grundutbildning. Mannen anhöll om att få nåd. HD tillstyrkte villkorligdom. Regeringen bestämde av nåd påföljden till villkorlig dom (12.1.78). En 27-årig man dömdes av hovrätten förlydnadsbrott till fängelse en månad. (Tingsrätten hade bestämt påföljden till böter.) Som skäl för sin vägran uppgav mannen inför domstol att han bedrev gymnasiestudier och att militärtjänstgöringen skulle omöjliggöra för honom att fullfölja sina studier innevarande termin och därmed även den följande. Mannen förklarade sig villig att göra värnplikt men inte under de rådande förhållandena. Mannen var två gånger tidigare dömd för förmögenhetsbrott till villkorlig dom. Mannen anhöll om nåd. HD avstyrkte bifall. Regeringenlämnade ansökan utan bifall (12.1.78). En 25-årig man dömdes av hovrätten förlydnadsbrott, åverkan och undanhållande till fängelse en månad (= tingsrättens dom). Mannen hade tidigare fullgjort viss del av grundutbildningen. Enligt egna uppgifter hade han dock upplevt utbildningen som ovidkommande och meningslös. Flan inkallades på nytt för att fullgöra återstoden av grundutbildningen. en permission blev mannen - enligt egna uppgifter- deprimerad och försökte förgäves få hjälp av läkare för att slippa inställa sig. Han återvände till regementet och fick löfte om att komma till psykolog . För att uttrycka sitt missnöje över beskedet krossade han ett fönster i sitt logement. Efter att ha vägrat lyda order hemförlovades mannen. Med stöd av läkarintyg ansökte mannen om nåd. Undersökandeläkaren anförde att det på grund av mannens personlighet vore lämpligt att hanfrikallades från militärtjänst. Vidare anförde läkaren att ett frihetsstraff avmedicinska-psykiatriska skäl måste bedömas som högst olämpligt. Mannenfrikallades före nådeärendets avgörande från värnpliktens fullgörande. HDtillstyrkte villkorlig dom och 80 dagsböter. Regeringen utbytte av nådfängelsestraffet mot villkorlig dom och 80 dagsböter (10.8.78). En 29-årig man dömdes av tingsrätten förlydnadsbrott till villkorlig dom och böter. Han åberopade etiska skäl för sin vägran. Hovrätten ändrade 1978 påföljden till fängelse . Mannen hade tidigare dömts och avtjänat ett straff på fängelse en månad för samma brott. Sedan verkställighet av hovrättens dom påbörjats ansöktemannen om nåd. HD tillstyrkte att mannen skulle befrias från återstoden avfängelsestraffet. Regeringen befriade honom av nåd från återstående straff(24. En 25-årig man dömdes av hovrätten förlydnadsbrott och grov vårdslöshet i trafik till fängelse . KU1981/82:35 101 Mannen uppgav som skäl för sin vägran att detvar fråga om en repetitionsutbildning, att han fått avslag på sin ansökan omuppskov samt att hans rörelse skulle bli lidande under avtjänandet. Sedan verkställighet av fängelsestraffet påbörjats ansöktemannen om nåd. Regeringen lämnadeansökan utan bifall (24. En 25-årig man dömdes av tingsrätten förlydnadsbrott till fängelse en månad. Efter att tidigare ha vägrat värnplikt ändrade mannen uppfattning och förklarade sig beredd att fullgöra sin tjänst. Mannen ansökte 1975 om nåd. Regeringen lämnade (utanhörande av HD) ansökningen utan bifall. Mannen ansökte 1976 ånyo om nåd. HDtillstyrkte villkorlig dom och 80 dagsböter. Regeringen bestämde av nådpåföljden till villkorlig dom och 80 dagsböter. Sedan mannen påbörjat sin militärtjänstgöring ansökte han1977 en tredje gång om "fullständig nåd". Regeringen lämnade ansökanutan bifall (23. En 46-årig man dömdes av hovrätten förlydnadsbrott till fängelse en månad (= tingsrätten). Lydnadsbrottet avsåg repetitionsövning. Mannen åberopade etiska och politiska skäl för sin vägran. Mannen ansökte att av nåd bli befriad frånstraffverkställigheten. HD tillstyrkte villkorlig dom. Regeringen bestämde avnåd påföljden till villkoriig dom (30. En 29-årig man dömdes av hovrätten förlydnadsbrott till fängelse . Som skäl för brottet åberopades etiska skäl. Mannen hade 1973 dömts och avtjänat ett fängelsestraff på en månad och 1975 ett tvåmåna- dersstraff för samma brott. Mannen ansökte om nåd. HD tillstyrkte villkorlig dom.Regeringen bestämde av nåd påföljden till villkorlig dom (30. En 28-ärig man dömdes av hovrätten förlydnadsbrott till fängelse en månad. (Tingsrätten ogillade åtalet på grund av att mannen inte ansågs ha fått erforderlig kännedom om bestämmelserna för vapenfri tjänst.) Som skäl för sin vägran åberopade mannen sin arbetsmarknadssituation. Mannen ansökte om nåd 1977. Ansökan lämnades (utan hörande av HD) utan bifall. Mannen ansökte ånyo 1979 om nåd. Ansökan lämnades ävendenna gång utan bifall (18. En 26-årig man dömdes av tingsrätten förlydnadsbrott till fängelse . Som skäl för sin vägran uppgav han att han infe kunde ta order av någon. Mannen hade 1974 dömts och avtjänat ett fängelsestraff på en månad för lydnadsbrott. Sedan verkställighet påbörjats ansökte mannen om nåd.Ansökan lämnades (utan hörande av HD) utan bifall (15. En 34-årig man dömdes av tingsrätten förlydnadsbrott till fängelse . Som skäl för vägran angav han etiska skäl som han inte KU1981/82:35 102 närmare önskade utveckla. Mannen hade tidigare dömts församma brott till fängelse en månad. Mannen anhöll om nåd sedanstraffverkställigheten påbörjats. Regeringen lämnade ansökan utan bifall (15.3. En 30-årig man dömdes av hovrätten förlydnadsbrott till fängelse (= tingsrättens dom). Som skäl för sin vägran åberopade mannen etiska och moraliska skäl. Mannen hade 1971 och 1975 avtjänat fängelsestraff om en för lydnadsbrott. Mannen ansökte om nåd och åberopade därvid sociala skäl.Han anförde sålunda att han inte skulle kunna träffa sinfemåriga dotter. De långa avstånden och hans studier gjorde att de endast kundevara tillsammans . HD tillstyrkte villkorlig dom. Regeringenbestämde av nåd påföljden till villkorlig dom (26. En 24-årig man dömdes av tingsrätten förlydnadsbrott, ohörsamhet mot ordningsmakten och våldsamt motstånd. Tingsrätten, vars dom fastställdes av hovrätten; fastställde påföljden för lydnadsbrottet till fängelse en månad och för övriga brott till 35 dagsböter. Mannen hade 1974 även dömts för narkotikabrott m. m. till skyddstillsyn. I nådeansökan uppgav mannen att han hade för avsikt attfullgöra sin värnplikt nästa gång han inkallas. HD tillstyrkte villkorlig domjämte 100 dagsböter. Regeringen lämnade ansökningen utan bifall (17. En 28-årig man dömdes för lydnadsbrott tillfängelse tvåmånader. Som skäl för sin vägran uppgav mannen att han av etiska och moraliska skäl inte ville medverka i någon form av tjänstgöring under försvaret. Mannen hade 1973 och 1975 dömts för lydnadsbrott och avtjänat fängelsestraff om . Mannen ansökte, sedan verkställighet av det senast ådömdastraffet påbörjats, om nåd. Regeringen lämnade (utan hörande av HD) ansökningenutan bifall (5. En 31-årig man dömdes av tingsrätten förlydnadsbrott till fängelse . Mannens vägran grundades på etiska och delvis på religiösa skäl. Han uppgav att han inte avsåg att söka vapenfri tjänst. dömdes mannen för samma brott till fängelse en månad, vilket straff avtjänats. Mannen ansökte om nåd . Därvid åberopade hansociala skäl: Han och hans hustru hade en dotter född , han avsågatt begära föräldraledighet för att själv kunna ta hand om barnet viss tid.Regeringen lämnade (utan att höra HD) ansökningen utan bifall. I samband med att straffverkställigheten skulle påbörjasoch mannen vägrats uppskov ansökte han ånyo om nåd. Samma skäl åberopades.Regeringen lämnade (utan HD:s hörande) ansökningen utan bifall (3.1.80). En 27-årig man dömdes av hovrätten förlydnadsbrott till fängelse en månad (=tingsrätten). Som skäl för sin vägran åberopade han etiska och ideologiska skäl. Mannen hade tidigare avtjänat fängelsestraff om en KU1981/82:35 103 respektive för lydnadsbrott. Mannen ansökte om nåd och åberopade därvid bl. Regeringen lämnade (utan hörande av HD) ansökningen utan bifall(17. En 27-årig man dömdes av tingsrätten förlydnadsbrott till fängelse . Som skäl för vägran åberopades familjeskäl. Mannen hade 1974 dömts för lydnadsbrott till fängelse en månad och 1978 för samma brott till villkorlig dom. Sedan verkställighet påbörjats av det senast ådömdastraffet ansökte mannen att av nåd bli befriad från straffverkställigheten. Vidansökan bifogades två läkarintyg, i vilka dokumenterades att mannen led avnervösa problem. tillstyrkte bifall liksom HD.Regeringen biföll ansökningen (24. En 28-årig man dömdes av hovrätten förlydnadsbrott till fängelse en månad (tingsrättens dom). Mannen uppgav som skäl för sin vägran ekonomiska skäl och familjeskäl. Mannen ansökte om att av nåd få fängelsestraffetförvandlat till villkorlig dom. Som skäl åberopades samma skäl som vid vägran:Familjeskäl och ekonomiska skäl. Regeringen lämnade ansökningen utan bifall(24.1.80). En 34-årig man dömdes av tingsrätten förlydnadsbrott till fängelse . Som skäl för vägran uppgav mannen familjeskäl samt att han redan frikallats från vidare militärtjänst. Mannen hade 1974 och 1977 dömts för samma brott till (båda gångerna) fängelse en månad. 1977 hade dom nummer två av nåd förvandlats till villkorlig dom. Mannen ansökte om nåd och åberopade därvid familjeskäl,bl. a. sjukt barn. Två läkarintyg åberopades. HD tillstyrkte nedsättning av straffettill fängelse en månad. Regeringen nedsatte av nåd straffet till fängelse enmånad (22. En 31-årig man dömdes av tingsrätten förlydnadsbrott till fängelse en månad. Mannen angav etiska skäl för sin vägran; han ville inte söka vapenfri tjänst då han ansåg den ha för nära samband med det militära. Mannen hade tidigare dömts till skyddstillsyn för narkotikabrott (1969) och till fängelse för grovt narkotikabrott (1970). 1977 hade mannen dessutom dömts för lydnadsbrott till fängelse en månad. Straffet förvand lades genom nåd till villkorlig dom. Mannen ansökte om nåd. Regeringen lämnade (utan att höraHD) ansökningen utan bifall (15. En 27-årig man dömdes av tingsrätten förlydnadsbrott till fängelse . Mannen hade 1978 dömts för rymning till skyddstill syn. Mannen ansökte i , om nåd och åberopade familjeskäl.Regeringen lämnade (utan att höra HD) ansökningen utan bifall. Mannen ansökte iseptember 1980 ånyo om nåd och åberopade familje- KU1981/82:35 104 och ekonomiska skäl. Regeringen lämnade ansökan utanbifall. ansökte mannen för tredje gången om nåd.Vid ansökan fogades läkarintyg. Undersökande läkaren anförde att mannen i stortsett uppträdde normalpsykologiskt men att han var något spänd. Läkaren anfördevidare att det knappast kunde råda någon tvekan om att ett fängelsestraffallvarligt skulle skada mannens psykiska hälsotillstånd och att "en villkorligdom jämte skyddstillsyn vore från en psykiatrisk synpunkt mera lämplig".Regeringen lämnade (utan att höra HD) även denna ansökan utan bifall (12. En 30-årig man dömdes av tingsrätten förlydnadsbrott till fängelse en månad. Mannen åberopade moraliska och etiska skäl för sin vägran. Han hade även 1974 och 1976 dömts för samma brott och avtjänat fängelsestraff om . Mannen ansökte om nåd. Han åberopade familjeskäl till stödför sin ansökan, bl. a. en tre månaders baby. Regeringen lämnade ansökningenutan bifall (2. En 35-årig man dömdes av hovrätten förlydnadsbrott till fängelse en månad. Ett hovrättsråd och en nämndeman var skiljaktiga och ville bestämma påföljden till villkorlig dom och 50 dagsböter. (Tingsrätten dömde till fängelse en månad.) Även 1976 hade mannen dömts och avtjänat ett fängelsestraff om en månad för lydnadsbrott. Som skäl för vägran åberopades vid båda tillfällena religiösa skäl. Mannen var prästvigd och hade också tjänst som sådan. Han hade inte för avsikt att söka vapenfri tjänst. Mannen ansökte om nåd, men regeringen lämnade ansökningenutan bifall (2.4.81). En 29-årig man dömdes av tingsrätten förlydnadsbrott till fängelse . Hovrätten ändrade påföljden till fängelse en månad. Mannen ansökte att av nåd bli befriad från straffet,alternativt att få fängelsestraffet förvandlat till villkorlig dom. Mannenåberopade som skäl för sin nådeansökan familje- och ekonomiska skäl samt atthan och hans sammanboende var placeringsvärdar för en person som dömts tillskyddstillsyn. Till ansökan fogades läkarintyg vari intygades att mannen ledav manifesta psykiska och nervösa besvär sedan övre tonåren. Värnpliktsverketanförde i yttrande till regeringen att mannen frikallats från värnplikt och attanledning till frikallelse sannolikt förelegat redan vid tiden för brottet.Regeringen befriade av nåd mannen från fängelsestraffet (30. En 32-årig man dömdes av tingsrättenför lydnadsbrott till fängelse . Hovrätten ändrade påföljden till fängelse . Mannen åberopade samvetsskäl för sin vägran. 1978 hade mannen dömts för lydnadsbrott och rymning till fängelse . Straffet förvandlades av nåd till villkorlig dom. Männen hade även dömts för bl. a. narkotikabrott till dagsböter. Iseptember 1980 ansökte mannen om nåd. Därvid åberopade han framför KU1981/82:35 105 allt personliga och ekonomiska skäl. Han åberopade ävenrisken för återfall i missbruk vid fängelsevistelse. Läkarintyg bifogades.Regeringen lämnade ansökningen utan bifall. Mannen ansökte ånyo om nåd. Samma skälåberopades för nåd. Regeringen lämnade ansökningen utan bifall. Hustrun ansöktedärefter om nåd för mannen . Sedan verkställighet av straffet påbörjats i mars 1981ansökte månne för fjärde gången om nåd. Nytt läkarintyg åberopades.Kriminalvårdsstyrelsen avstyrkte bifall. Regeringen lämnade ansökningen utanbifall (HD inte hörd vid någon av ansökningarna) (30. En 24-årig man dömdes av tingsrätten förlydnadsbrott till fängelse . Mannen hade 1977 dömts för samma brott till fängelse en månad. Domen förvandlades av nåd till villkorlig dom. Sedan verkställighet av den senast ådömda domen påbörjatsansökte mannen om nåd. Han åberopade att han till följd av en trafikolycka bl.a. blivit förlamad i ena armen samt att han numera frikallats från värnpliktensfullgörande. Läkarintyg bifogades ansökan. fann iyttrande till regeringen inte skäl tillstyrka bifall. HD tillstyrkte emellertidansökningen. Regeringen befriade av nåd mannen från återstoden av straffet(1.10.81). En 31-årig man dömdes av hovrätten förlydnadsbrott till fängelse (=tingsrätten). Mannen hade 1973 dömts för och avtjänat ett månadslångt fängelsestraff för lydnadsbrott. Had hade även 1976 dömts för rymning och lydnadsbrott till fängelse . Sedan verkställighet av sistnämnda straff påbörjats beviljades mannen av nåd befrielse från återstoden av straffet. biföll vapenfrinämnden en ansökan frånmannen om vapenfri tjänst. Mannen ansökte därefter om att regeringen av nådskulle befria honom från straffet eller bestämma påföljden till böter ellervillkorlig dom eventuellt i förening med böter. HD tillstyrkte villkorlig dom.Regeringen bestämde av nåd påföljden till villkorlig dom (10. En 29-årig man dömdes av tingsrätten för brottmot lagen om vapenfri tjänst till fängelse (grovt brott). Mannen hade tidigare av religiösa skäl beviljats vapenfri tjänst. Som skäl för sin vägran uppgav mannen att han hade en orubblig inställning att vägra utföra även honom medgiven vapenfri tjänst. Mannen, som studerade bl. a. teologi, åberopade också religiösa skäl. Han hade 1976 dömts för samma brott till fängelse en månad, men straffet omvandlades 1977 av nåd till villkorlig dom. Mannen ansökte om nåd. Regeringen lämnadeansökan (utan hörande av HD) utan bifall. I samband med att mannen intogs avtjäna fängelsestraffet påbörjade han enhungerstrejk. Han intog endast vätska i form av örtteer, vatten och juicer.Mannen ansökte om KU1981/82:35 106 Förutom medicinska skäl för sinnådeansökan åberopade mannen även sociala: modern, som tidigare haft störningari hjärtfunktionen, hade drabbats av en propp i hjärnan. - Till ansökan fogadesett läkarintyg i fråga om mannen. De undersökande läkarna intygade att mannenfölorat i vikt sedan intagningen i kriminalvårdsanstält. Vidareintygades att mannens tillstånd måste bedömas som tillfredsställande men attriskerna för skadeverkningar ökar ju längre aktionen pågår; vissa laboratorieprovertalade för en viss leverpåverkan, sannolikt som en följd av hans matvägran.Kriminalvårdsstyrelsen fann i yttrande till regeringen inte skäl att tillstyrkabifall till nådeansökningen. tillstyrkte att mannen skullebefrias från återstoden av fängelsestraffet. Regeringen lämnade ansökningenutan bifall men uppdrog åt att uppmärksamt följa utvecklingeni ärendet och om behov uppkom göra framställning till regeringen rörande denvidare verkställigheten av straffet. ansökte (per telefon) den 22 juli1981 om nåd för mannen. fann med hänsyn till den försämringav mannens hälsotillstånd som kunde bli en följd av fortsatt fasta skäl attframställa om att mannen av nåd villkorligt frigavs. (Den normala villkorligafrigivningen skulle ha skett efter avtjänande av två tredjedelar av straffetden .)