bet · G501LU27 · 1981-12-31 00:00:00 — I motion 1981/82:393 av () yrkasatt hos regeringen begär förslag om ändrade regler för kostnadernaför indrivning av enskilda fordringar i enlighet med vad som anförs i motionen. Motionärenanser dels att samhället vid indrivning av enskilda fordringar bör ta bättrebetalt för sina tjänster, dels att indrivningskostnaderna skall betalassolidariskt av fordringsägare och gäldenär. 1 motion 1981/82:1582 av m. fl. (vpk)yrkas såvitt nu är i fråga (yrkande 9) att som sin mening gerregeringen till känna vad som i motion 1981/82:1578 anförs om att ändrabehandlingen vid kronofogdemyndigheterna så att dessa kan prioritera utredningoch indrivning från de "större" gäldenärerna. Motionärernaanför i motion 1578 att en prioritering av verksamheten vidkronofogdemyndigheterna (KFM) måste ske på sådant sätt att särskilda resursersätts in mot det förhållandevis ringa antal gäldenärer som svarar förhuvudparten av skuldbeloppen. Bestämmelserna bör ändras så att KFM med förturhandlägger de allmänna målen och bland dessa först de som avser de"större" gäldenärerna. trädde en ny utsökningsbalk(\JB)i kraft. UB ersätter utsökningslag. UBär tillämplig i fråga om verkställighet av dom eller annan exekutionstitel,som innefattar betalningsskyldighet eller annan förpliktelse, samt i fråga omverkställighet av beslut om kvarstad eller annan liknande säkerhetsåtgärd.Verkställighet som avser betalningsskyldighet sker genom utmätning ellerinförsel. Verkställigheten åvilar kronofogdemyndighet (KFM). Mål omverkställighet (utsökningsmål) handläggs av kronofogde eller annan tjänstemanhos KFM. Utsökningsmålhandläggs som enskilt mål eller allmänt mål. Med allmänt mål avses mål omuttagande av böter, vite, skatt, tull, avgift och andra liknande medel somtillkommer staten eller i vissa fall kommun. Utmätningskall enligt 4 kap. 10 § UB ske efter det att behövligahandlingar har kommit in till KFM. Enligt 4 kap. 36 § UB 1 1981/82. LU1981/82:27 2 gäller bestämmelsen i 4:10 UB dock ej i allmänt mål. Isådana mål skall utmätning ske efter det attindrivningshandlingarna kommit in till KFM eller, om KFM är ansluten tilldatasystem, när indrivningsuppdraget har förts in i systemet och uppgifternaär tillgängliga för KFM. Utmätning behöver dock ej ske ,om uppskovbeviljas med betalningen eller annat särskilt skäl föreligger i målet. Syftetmed bestämmelserna är att såväl enskilda mål som allmänna mål skall handläggasskyndsamt. Att bestämmelserna fått något olika utformning beror på olikheternamellan enskilda mål och allmänna mål bl. a. när det gäller formen för målensanhängiggörande (jfr 2 kap. 30 § UB). Kostnaderna i utsökningsmål regleras i 17 kap. UB. Enligt17:1 skall i sådana mål ersättning tas ut för statens kostnader för förfarandethos KFM i den omfattning regeringen föreskriver. \ förordningen (1981:1185) omutsökningsavgifterhar regeringen föreskrivit att ersättning för förrättningskostnadernaskall tas ut genom utsökningsavgifter. Enligt 2 § utgörs ut-sökningsavgifternaav grundavgift, försäljningsavgift och särskild avgift. Grundavgiften är iprincip och utgår i varje utsökningsmål, om inte annat är föreskrivet (4§). Försäljningsavgiften utgår när egendom säljs exekutivt (6 §), och den utgör3 % av varje köpeskilling, dock högst . (7 §). Vid försäljning avregistrerat skepp, fastighet m. m. gäller annat procentuttag. Särskild avgiftutgår när särskild kostnad uppkommer för staten för en åtgärd i målet (8 §).Avgiften motsvarar kostnaden. I vissa i 9 § förtecknade fall utgår inte någonsärskild avgift för statens kostnader. Enligt 17 kap. 2 § UB ansvarar den som begär verkställighethos KFM (sökanden) gentemot staten för förrättningskostnaderna i målet medvissa i 3 och 4 §§ angivna undantag. Sådana förrättningskostnader för vilkasökanden ansvarar skall enligt 17:5 UB förskotteras av honom om KFM begär det.Betalas ej förskott inom förelagd tid får verkställigheten inställas. Enligt17:7 UB skall förrättningskostnaderna i mål om utmätning tas ut urköpeskillingen för såld egendom, behållen avkastning och andra tillgängligamedel. De får vid behov genast utsökas hos gäldenären. Om sökanden inteförskotterat förrättningskostnaden och kostnaden inte har kunnat tas ut hosgäldenären får den enligt 17:11 UB genast utsökas hos sökanden. Frågan om prioriteringen inom exekutionsväsendetvar'föremål för ingående prövning i samband med riksdagsbehandlingen avutsökningsbalken bl. a. med anledning av ett förslag av revisorerangående behandlingen av allmänna mål och enskilda mål vid exekution (Försl. LU 1981/82:27 3 1980/81:8)oeh en skrivelse till lagutskottet från ombudsmän angåendeprioriteringen mellan enskilda mål och allmänna mål. Beträffande innehållet iförslaget och skrivelsen hänvisar utskottet till sitt betänkande LU 1980/81:23s. Utskottetuttalade för egen del (s. 23) att när det gällde allmänna mål borde man liksomhittills i princip ställa krav på skyndsam handläggning. Någon allmänprioritering av enskilda mål framför allmänna mål borde enligt utskottetsmening inte få förekomma. För undanröjande av all tveksamhet på denna punktföreslog utskottet ett förtydligande tillägg i 4 kap. 36 § UB. Förslaget antogsav (se ovan i redogörelsen för lagrummet). Beträffandedärefter frågan huruvida KFM inom ramen för UB:s system borde kunna använda enviss prioriteringsmodell anförde utskottet följande. Utskottet vill understryka det angelägna i attkronofogdemyndigheternas verksamhet bedrivs så rationellt som möjligt och attde möjligheter till arbetsbesparingar som finns tas till vara. Även omarbetsrutinerna effektiviseras är det ofrånkomligt att myndigheterna måsteprioritera bland åtgärder och insatser Olika möjligheter till hur en sådanprioritering bör göras har såsom ovan anförts diskuterats under utskottetsberedning av ärendet. uppfattning måste, som revisorer anfört, utgångspunktenvara att kronofogdemyndigheternas kännedom om de särskilda omständigheterna ide enskilda fallen får bli utslagsgivande för i vilken ordning mål skallhandläggas. Det kan därför inte gärna komma i fråga att eller annanmyndighet genom uttalanden som skulle framstå som bindande förkronofogdemyndigheterna låser fast dessa vid en viss prioriteringsmodell. bör alltså ha frihet att inom ramen för UB själv bedöma i vilkenordning inkomna mål lämpligen bör handläggas. Detta hindrar naturligtvis inteatt RSV i egenskap av tillsynsmyndighet kan ge råd och vägledning för hurkronofogdemyndigheterna bör agera. Utskottetvill framhålla att det naturliga är att målen avverkas i den ordning deinkommer till kronofogdemyndigheten. Uppenbart är emellertid att en sådanhandläggning ibland kan leda till mindre tillfredsställande resultat. Vid denytterligare avvägning som myndigheterna då måste göra bör vissa faktorertypiskt sett kunna tilläggas större betydelse än andra. Detär enligt utskottets mening ofrånkomligt att fordringsbeloppets storlek är ensådan faktor. Utskottet vill understryka att det i normala fall inte bör görasnågon skillnad i handläggningshänseende mellan mål med stora fordringsbeloppoch mål med små fordringsbelopp. Utskottet kan alltså inte ställa sig bakom denav att vissa smärre fordringar generelltskulle vara helt undantagna från indrivning eller som regel endast föranledamera begränsade utmätningsåtgärder Hänsynen till borgenärerna och tillintresset av att uppehålla en god betalningsmoral i samhället gör en sådanutväg omöjlig. Likväl anser utskottet att det är rimligt att enkronofogdemyndighet undantagsvis kan anse sig vara tvungen att prioriterahandläggningen av ett mål med ett stort fordringsbelopp framför ett mål med ettlitet fordringsbelopp. LU1981/82:27 4 En annan prioriteringsfaktor kanenligt utskottets mening vara att ett ytterligare dröjsmål med indrivningen idet enskilda fallet skulle kunna bidra till uppkomsten av eller på annat sättfrämja ekonomisk brottslighet. Kronofogdemyndigheterna bör exempelvis särskiltuppmärksamma fall där det kan misstänkas att näringsidkare som ett led i ettskatteflyktsför-farande regelmässigt underlåter att betala in företagarskatter. Vad utskottet anfört gäller närmast turordningeni samband med avgörandet av utsökningsmål. Frågan är emellertid också huruvidakronofogdemyndigheternas hela åtgärdsarsenal bör användas i alla typer av mål,alltså även i mål som avser små fordringsbelopp. Utskottet anser, i linje med vad utskottet anfört i frågaom turordningen, att inga åtgärder bör vara uteslutna endast därför att målenavser ett litet belopp. Således bör t. ex. bostadsförrättningar kunnaförekomma, oavsett målets storlek. En annan sak är, att det kan varaändamålsenligt att i små mål i större omfattning tillgripa telefonkontroller,registerslagning etc. innan mera ingripande åtgärder vidtas. Det bör emellertidäven i förevarande hänseende i första hand ankomma på respektive kronofogdemyndighetatt från fall till fall avgöra vilka åtgärder som bör vidtas. Lagberedningens förslag tillutsökningsbalk utgick beträffande förrättningskostnaderna från att ersättningför statens kostnader skulle liksom enligt då gällande lag tas ut genomavgifter, i allmänhet efter taxa. Beredningen ansåg emellertid att dedåvarande avgifterna var alltför betungande för parterna och förordade att desänktes avsevärt. Detta tillstyrktes i ett par remissyttranden men vissa andraremissinstanser avstyrkte förslaget. I proposition 1980/81:8 med förslag till ny utsökningsbalkanförde departementschefen (s. 827) i denna fråga följande. För egen del vill jag förstframhålla att även jag anser att ersättning för statens kostnader förförfarandet hos kronofogdemyndigheten bör tas ut genom särskilda avgifter imålet. Enligt exekutionsavgiftskungörelsen utgår exekutionsavgift i form avutsökningsavgift, försäljningsavgift och tilläggsavgift. Det synes i förstahand vara utsökningsavgiften som beredningen har åsyftat, när den har förordaten sänkning av avgifterna. Om utsökningsavgiften är alltför låg, kommeremellertid kronofogdemyndigheternas kapacitet att i viss utsträckning tas ianspråk i onödan. Man måste nämligen då räkna med att verkställighet ofta söks,trots att möjligheten till positivt resultat är mycket liten eller utesluten.Detta gäller särskilt mål om utmätning, där det kan befaras att borgenären oftaskulle komma igen med ny ansökan, när tidigare ansökan inte har lett tillresultat. Exekutionsavgifterna bör, på motsvarande sätt som f. n., regleras ien förordning vid sidan av UB. 1 samband med att andraverkställighetsföreskrifter till UB meddelas kommer också frågan omexekutionsavgifternas storlek att tas upp till prövning. Jag vill emellertidredan nu nämna att jag inte är beredd att förorda någon sänkning av denuvarande avgifterna. LU 1981/82:27 5 I betänkandet behandlar utskottet två motioner varitas upp frågor om prioritering av vissa utsökningsmål och om indrivningskostnader. gäller en nyutsökningsbalk vilken ersatt utsökningslag. I samband med behandlingenav förslaget till utsökningsbalk prövade utskottet (LU 1980/81:23) ingåendefrågan om prioriteringen inom exekutionsväsendet. Utskottet uttalade bl. a.att någon generell prioritering av enskilda mål framför allmänna mål ellerallmänna mål framför enskilda mål inte bör förekomma. Utskottet konstateradevidare att det även om arbetsrutinerna effektiviserades dock var ofrånkomligtatt myndigheterna i viss utsträckning måste prioritera bland åtgärder ochinsatser. Enligt utskottets mening måste kronofogdemyndigheternas kännedom omde särskilda omständigheterna i de enskilda fallen vara utslagsgivande för ivilken ordning mål skall handläggas. Vid den avvägning som därvid måste skemellan olika faktorer finns det, ansåg utskottet, vissa faktorer som typisktsett kan tilläggas större betydelse än andra. En sådan faktor är ofrånkomligtfordringsbeloppets storlek. En annan prioriteringsfaktor kunde enligtutskottet vara att ett ytterligare dröjsmål med indrivningen i det enskildafallet skulle kunna bidra till uppkomsten av eller på annat sätt främjaekonomisk brottslighet. När det gällde frågan huruvida kronofogdemyndigheternashela åtgärdsarsenal borde användas i alla typer av mål uttalade utskottet attdet i första hand bör ankomma på resp. kronofogdemyndighet att från fall tillfall avgöra vilka åtgärder som skall vidtas. Imotion 1981/82:1582 yrkas (yrkande 9) att som sin mening skall geregeringen till känna att prioriteringsbestämmelserna bör ändras så attkronofogdemyndigheten skall med förtur handlägga de allmänna målen och blanddessa prioritera dem som rör de "större" gäldenärerna. Somframgår av det tidigare anförda har det endast gått några få månader sedan dennya utsökningsbalken trädde i kraft. Några skäl att nu ompröva riksdagensställningstagande i prioriteringsfrågorna finns enligt utskottets mening inte.Utskottet avstyrker därför bifall till motionsyrkandet. I motion 1981/82:393 hävdas att den kraftigaexpansionen av konsumtionskrediterna varit lönsam för finansieringsföretagenmen för samhället inneburit merarbete som hindrat att mer angelägnaarbetsuppgifter kunnat utföras. Mot bakgrund av det anförda yrkar motionärenatt hos regeringen begär förslag till sådan ändring av reglerna förindrivning av LU1981/82:27 6 enskilda fordringar att dels samhället får bättre betaltför sina tjänster, dels indrivningskostnaderna betalas solidariskt av borgenäroch gäldenär. Som framgår av redogörelsen ovan (s. 2) för gällandebestämmelser skall ersättning tas ut för statens kostnader för förfarandet hoskronofogdemyndigheten i den omfattning som regeringen föreskriver. Enligt denav regeringen utfärdade taxan skall i utsökningsmål tas ut en grundavgift på250 kr., en försäljningsavgift med viss procent av den köpeskilling som flyterin då utmätt gods försäljs samt en särskild avgift för kostnad som uppkommervid en åtgärd i målet. De fastställda avgifterna skall i princip täcka statenskostnader för indrivningsförfarandet. Ersättning för förrättningskostnaderna skall tas ut avgäldenären. Om detta inte är möjligt får i stället förrättningskostnaden genastutkrävas av sökanden. I utsökningsmål kan kronofogdemyndigheten försäkerställande av statens fordran pä förrättningskostnaden kräva att sökandenbetalar kostnaden i förskott. Enligt utskottets mening synes motionärens önskemål ihuvudsak tillgodosedda genom bestämmelserna i den nya utsökningsbalken meddärtill hörande författningar. Några skäl att nu se över bestämmelserna finnsinte. Utskottet avstyrker bifall till motionen. 1. beträffandeprioritering i utsökningsmål attriksdagen avslår motion 1981/82:1582 yrkande 9, attriksdagen avslår motion 1981/82:393. Närvarande: (), (),() *, () *, (), ()*, i (s) *, (), (),(), (), (), (), () och (). Ej närvarande vid betänkandets justering.