bet · G501JoU29 · 1981-12-31 00:00:00 — I motion 1981/82:1439 av () yrkasatt beslutar ändra jordförvärvslagen så att även andra än sökandenmedges besvärsrätt i enlighet med vad som anförts i motionen. 1 mofion 1981/82:1909 av och (båda m) yrkas att hos regeringen begär att nya reglerutformas som klart anger att en överprövning skall kunna komma till stånd äveni sådana fall som motionen beskriver. I mofion 1981/82:1920 av m. fl. (c)yrkas att hos regeringen begär förslag till sådan ändring avjordförvärvslagen att reella möjligheter ges även för förvärv av deltids- ochkombinationsjordbruk. Utskottet behandlar i detta betänkande tre mofionermed anknytning till jordförvärvslagen (1979:230), närmare bestämt lagens reglerom besvärsrätt och om förvärv av begränsat utvecklingsbara resp. ejutvecklingsbara lantbmksföretag. I mofion 1439 anförs att enligtpraxis vid tillämpningen av jordförvärvslagen (JFL) och förvaltningslagen ägerendast den som vägrats förvärvstillstånd av lantbmksnämnden besvärsrätt. Dettakan enligt mofionen få resultat som ter sig stötande, t. ex. i de fall dålantbmksnämnden haft kontakt med flera presumtiva köpare till en vissjordbmks-fastighet utöver den som slutligen erhållit förvärvstillstånd. Deneller de intressenter som därvid förbigåtts känner sig ofta rättslösa när deinte kan få ärendet överprövat. Motionären föreslår därför attjordförvärvslagen ändras så att besvärsrätt medges även för presumtiva köparesom varit föremål för behandling i lantbmksnämnden eller som nämnden varit ikontakt med under ärendets handläggning. Imofion 1909 diskuteras besvärsreglerna i JFL frän en annan utgångspunkt,nämligen med hänvisning till de fall dä förvärvsfillstånd vägras medtillämpning av prisprövningsregeln i lagens 4 §. Enligt mofionen har det variten allmän uppfattning att säljaren fill en jordbmksfastighet skulle ha rätt attbesvära sig hos lantbmksstyrelsen och i sista hand hos regeringen om för högköpeskilling är lantbmksnämndens avslagsgmnd. 1 1981/82. JoU1981/82:29 2 t. o. m. i lantbruksstyrelsens anvisningar till JFLangetts att säljaren har besvärsrätt i sådana fall. Från statsrådsberedningenssida har emellertid uttalats med hänvisning till allmänna principer iförvaltningsrätten att säljarens intressen i angivna fall inte sammanfallermed JFL:s jordpolitiska målsättning och att säljaren därför skall vägrasbesvärsrätt. Enligt motionärerna kräver emellertid rättssäkerheten ochintresset att motverka godtycke vid tillämpningen av prisprövningsregeln att enmöjlighet till överprövning av lantbruksnämndens bedömning införs. Vad först beträffar kraven i motion1909 på en självständig besvärsrätt för säljaren i vissa fall får utskottetanföra följande. Enligt 4 § första stycket I JFL skall förvärvstillståndvägras om köpeskillingen eller annan ersättning inte endast obetydligt överstigeregendomens värde med hänsyn till dess avkastning och övriga omständigheter.Denna prisprövningsregel, som saknade direkt motsvarighet i äldre jordförvärvslagstiftning,är tillämplig på alla förvärv som omfattas av lagen, utom vissa kommunala förvärvenligt 8 § och förvärv på offentlig auktion enligt 17 § resp. 8 § lagen(1916:156) om vissa inskränkningar i rätten att förvärva fast egendom m. m.Vidare får förvärvstillstånd utan hinder av 4 § första stycket 1 lämnas om detfinns särskilda skäl till det. Av förarbetena till ifrågavarande bestämmelse framgår attpriskontrollen var avsedd att tillgodose vissa jordpolitiska syften (prop.1978/79:85, JoU 1978/79:19). Enligt proposifionen (s. 25 O var det angelägetatt jordförvärvslagen gavs en sådan utformning att den i samspel med andraåtgärder från samhällets sida mer effektivt motverkade omotiverade prisstegringarpå jordbruks- och skogsmark och spekulation i sådan mark. Det erinrades om attjordbrukspolitikens mål bl. a. var att tillförsäkra dem som är sysselsatta inomjordbruket i alla delar av landet en ekonomisk och social standard, som ärlikvärdig med den som andra grupper uppnår som konsumenternasberättigade krav på säker tillgång till livsmedel av god kvalitet till rimligapriser tillgodoses. Detta innebar att det var angeläget att priset påjordbruksmarken inte översteg det värde som motsvarade en skälig avkastning avmarken. Avsikten med den föreslagna prisprövningen var dock inte att snabbtåstadkomma en radikal förändring av prisnivån pä jordbruksfastigheter. Syftetvar i stället att i första hand bryta de senare årens onormala prisutvecklingoch nå en bättre anpassning av fastighetsprisernas utveckling tillförändringarna i den allmänna prisnivån. Syftet var också att få etthjälpmedel att styra stmktur-rationaliseringen så att fillgänglig mark kundetillföras enheter som bäst behövde förstärkas. De lagregler om besvärsrätt som är fillämpliga i dettasammanhang återfinns dels i 11 § förvaltningslagen (1971:290), dels i 18 § JFL. Enligt 18 § JFL fär talan mot lantbmksnämnds beslut förashos lantbruksstyrelsen genom besvär. Mot lantbruksstyrelsens beslut förs talanhos JoU 1981/82:29 3 Lagen innehåller således ingen precisering av debesvärsberättigades krets. 1 11 § förvaltningslagen stadgas att talan motsådant beslut av myndighet som kan överklagas genom besvär får föras av den sombeslutet angår, om beslutet gått honom emot. Avförarbetena till förvaltningslagen (bl. a. SOU 1964:27, prop. 1971:30 s. 390 f)framgår att den närmare avgränsningen av de besvärsberättigades kretsöverlämnats åt rättstillämpningen, frånsett de fall dä en specialförfattninginnehåller en precisering av denna. Frågani vilken utsträckning besvärsrätt föreligger mot beslut enligt JFL avgörssåledes med utgångspunkt främst i de förvaltningsrättsliga principer somangetts i förarbetena till förvaltningslagen. En av dessa principer är attendast personer med ett intresse, vilket är av den naturen att myndigheten fårbeakta det vid ärendets avgörande, är besvärsberättigade. Den som företräderett intresse, vilket framstår som främmande för prövningen av det aktuellaärendet, är inte behörig att föra talan i ärendet. Regeringenhar som högsta besvärsinstans i hithörande frågor tillämpat en praxis avinnebörd att säljaren saknar besvärsrätt i ett ärende där köparen förvägratsförvärvstillstånd med tillämpning av 4 § första stycket I JFL. Detta motiverasmed att säljareris intresse att få ut högsta möjliga pris för enjordbruksfastighet inte ingår bland de intressen som skall beaktas enligt JFL.Samma ståndpunkt intas numera av lantbruksstyrelsen. Utskottethar vid behandlingen av detta ärende inhämtat vissa statistiska uppgifterrörande tillämpningen av JFL. Av dessa framgår att för /81 varför hög köpeskilling den vanligaste avslagsgrunden totalt sett för hela riket.Av sammanlagt 620 avslagna ansökningar tillämpades sålunda i 274 fallprisprövningsregeln som grund för avslag. Antalet avslag jämlikt 4 § förstastycket 3 (rafionaliseringsskäl) var 259. Utskottethar i och för sig förståelse för de synpunkter som i motion 1909 anförts tillstöd för en självständig besvärsrätt för säljaren i nu aktuellajordförvärvsärenden. a. intresset av en enhetlig rättstillämpning talartill förmän för att värderingsfrågor kan bli föremål för prövning i fierainstanser än i lantbruksnämnden. Emellertid förekommer det, enligt vadutskottet erfarit, i mycket stor utsträckning att köparen utnyttjar sin besvärsrätti dessa fall. Utskottet vill i detta sammanhang också erinra om de bestämmelseri jordförvärvsförordningen (1979:231) som innebär att frågor omförvärvstillstånd i vissa fall skall prövas ex officio av lantbmksstyrelsennär skiljaktiga meningar föreligger i lantbruksnämnden (7 §). Enligt 8 § sammaförordning gäller vidare att lantbruksstyrelsen kan överlämna tillståndsärendentill regeringen för prövning, om särskilda skäl föranleder det. Bl.a. med hänsyn till det nu anförda finner utskottet inte skäl att föreslåändring av JFL i syfte att införa en självständig besvärsrätt för säljaren i defall som anges i mofion 1909. Motionen avstyrks således. JoU 1981/82:29 4 Utskottet vill i anslutning till motion 1439framhålla att en utvidgning av sakägarkretsen enligt motionsförslaget skulleinnebära att sakägarbe-greppet i åsyftade fall kom att omfatta en alltförobestämd personkrets, något som förefaller mindre lämpligt från både praktiskaoch principiella synpunkter. a. skulle den föreslagna ordningen innebäraett klart avsteg från allmänna förvaltningsrättsliga principer. Med hänvisningtill det anförda avstyrker utskottet även motion 1439. Förvärv av begränsat utvecklingsbara och ejutvecklingsbara företag. Enligt motion 1920 önskar många människor förvärvamindre jordbruksfastigheter. I de flesta fall är det dock svårt att fåförvärvstillstånd, eftersom rationaliseringskravet ger anledning att sammanförafastigheten med någon av grannfastigheterna eller att egendomen övertas strukturrationalisering. För att bevara enlevande landsbygd behövs dock enligt motionärerna sådana mindre jordbruk därinnehavaren t. ex. kombinerar verksamheten med annan näring i bygden ellerpendlar till annan ort. Det finns således starka regionalpolitiska skäl atttillåta förvärv av sådana egendomar. Andra skäl härtill kan enligt motionenvara det ökande intresset för smäskaligt skogsbruk, alternativa odlingsmetoder,nya grödor och smådjursskötsel av olika slag. Motionen utmynnar jordförvärvslagen ändras så att reella möjligheter ges för förvärv avdeltids- och kombinationsjordbruk. Utskottetfår erinra om att en av grundtankarna bakom jordförvärvslag var attlagen skulle stå i överensstämmelse med de regionalpolitiska strävandena (sebl. a. prop. 1978/79:85 s. 37 f). Enligt uttalanden i förarbetena skullesålunda större hänsyn än dittills tas till de regionalpolitiskaförutsättningarna vid tillämpning av lagens allmänna regler. Sådana generellahänsynstaganden bedömdes emellertid inte tillräckliga för att främjatillkomsten av lantbruksföretag inom områden där detta var särskilt angelägetfrån regionalpolitisk synpunkt. De allmänna bestämmelserna i lagen tarnämligen främst sikte på utvecklade och utvecklingsbara företag. Lagen bordedärför utformas så att i sådana områden etablering och utveckling främjas ävenav sådana lantbruksföretag som är begränsat utvecklingsbara eller som ej ärutvecklingsbara. I enlighet härmed har i lagens 7 § intagits bestämmelser somgör det möjligt att av regionalpolitiska skäl förbehålla begränsatutvecklingsbara och ej utvecklingsbara företag ät brukare som är bosatta påorten om företagen behövs som komplement till annan sysselsättning. Vidare ärdet möjligt att vägra förvärvstillstånd om egendomen behövs som tillskott tillett begränsat utvecklingsbart eller ej utvecklingsbart företag. Vid prövning avförvärv som avser nyetablering på ej utvecklingsbara eller begränsatutvecklingsbara jordbruk måste givetvis de regionalpolifiska synpunkterna vägasmot behovet av marktillskott fill inom området redan etablerade jordbrukare. Utskottet vill i dettasammanhang också hänvisa till bestämmelserna om JoU 1981/82:29 5 prisstödtill jordbruket i norra , som f. n. ses över av en särskild utredning.Vidare må erinras om möjligheterna att erhålla statligt stöd för att främjasysselsättning och service i glesbygd enligt förordningen (1979:638) omstafiigt stöd fill glesbygd. Denna förordning, som trädde i kraft den 1 juli1979, har ersatt förordningarna om statligt stöd till skärgårdsföretag resp.om särskilt stöd till lantbruksföretag i vissa glesbygder. Men hänvisning tilldet anförda avstyrker utskottet motion 1920. 1. beträffande jordförvärvslagens besvärsregler a) att avslår mofion 1981/82:1439, b) attriksdagen avslår mofion 1981/82:1909, 2. beträffande förvärv av begränsat utvecklingsbaraoch ej utveck lingsbara lantbruksföretag att avslårmofion 1981/82:1920. Närvarande:Einar (), (), (), (), (), ()*, (), GunnarOlsson (s)*, (), (), (), ()*, (), () och ÅkePersson (fp)*. * Ej närvarande vid betänkandets justering. Jordförvärvslagensbesvärsregler (mom. 1 b) , och (alla m) anser att dels den del av utskottets yttrande på s. 3 sombörjar med "Utskottet har i" och slutar med "avstyrkssåledes" bort ha följande lydelse: Utskottetvill i sammanhanget erinra om att det i samband med förarbetena till 1979 årsjordförvärvslag höjdes många kritiska röster mot förslaget att införa enoffentligrättslig priskontroll vid förvärv av jordbruksfastigheter. Enligtmånga bedömare utgjorde detta ett betydelsefullt avsteg från det i vårt landrådande samhällsekonomiska systemet, som i JoU 1981/82:29 6 principbygger på fri marknadshushållning. Vid riksdagsbehandlingen anfördes, främstmed utgångspunkt i en reservation av moderata samlingspartiet till utskottetsbetänkande /79:19, farhågor för de tillämpningsproblem och andra praktiskasvårigheter som den föreslagna priskontrollen ansågs kunna leda till. Enligtsamma reservation skapades dessutom genom den föreslagna ordningen ett utrymmeför godtycke och ett mått av rättsosäkerhet som inte kunde accepteras.Riksdagens majoritet biföll emellertid lagförslaget i dess helhet, bortsettfrån en redaktionell jämkning som saknar betydelse i detta sammanhang. Utskottethar med det anförda velat understryka att frågan om besvärs-rätt måste bedömas bl.a. mot bakgrund av allmänt principiella överväganden rörande innebörden av debeslut som grundas på den aktuella prisprövningsregeln. Om en ansökan omförvärvstillstånd avslås på grund av för hög köpeskilling innebär detta ettlångtgående ingrepp i avtalsfriheten och i avtalsparternas privatekonomiskaförhållanden. Med den praxis som enligt det tidigare anförda tillämpas avbesvärsmyndigheterna har säljaren dock ingen möjlighet att besvärsvägen få tillstånd en omprövning av den värdering av hans fastighet som ligger till grundför avslagsbeslutet. Det bör påpekas att avkastningsvärdet som grund förvärdeberäkningen i sig rymmer många osäkerhetsfaktorer. Speciellakomplikationer kan vidare uppstå i tider av vikande lönsamhet inom jordbruket iförening med kraftigt höjda taxeringsvärden. Fall lär ha förekommit däravkastningsvärdet t. o. m. satts lägre än taxeringsvärdet. Enligt utskottetsmening bör det vara en självklar princip att medborgarna i ett land varsrättsordning medger relativt långtgående ingrepp i den privata rättssfärenockså ges möjligheter att få sådana myndighetsbeslut omprövade i högre instans.Att överlåtaren i nu åsyftade fall inte tillerkänts en självständig besvärsrättmåste betecknas som en allvarlig brist från rättssäkerhetssynpunkt. Intressetav en enhetlig rättsfillämpning i hithörande frågor talar också fill förmån föratt besvärsmöjligheterna utvidgas. Det anförda innebär att utskottet instämmeri de synpunkter som framförts i motion 1909 och förordar en ändring av JFL somtillgodoser motionärernas önskemål om besvärsrätt för överlåtaren. delsutskottets hemställan under I b bort ha följande lydelse: 1. b) att med bifall till mofion1981/82:1909 hos regeringen hemställer om förslag till ändring avjordförvärvslagen i de hänseenden utskottet angett.