bet · G501UbU37 · 1981-12-31 00:00:00 — Det centrala problemet i svensk forskningspolitikär det förhållandet att forskningspolitiken har utvecklats efter två olikalinjer utan närmare samordning. Den ena linjen omfattar forskningspolitik förhögskolan och forskningsråden och begränsar sig i allt väsentligt tillgrundforskning och forskamtbildning. För denna politik svarar inomregeringskansliet . Den andra linjen utgörs av politikför forskning knuten fill olika samhällssektorer och är uppbyggd för de behovav forskning och utveckling dessa sektorer har. departement för forskning inom sin sektor. En följd av dessaförhållanden är också att olika delar av forskningsverksamheten bereds i skildautskott i . Någon samlad bedömning av forskningspolitiken har därförinte heller gjorts vid riksdagsbehandlingen av forskningsfrågor. är -när det gäller själva forskningen - högskolan, forskningsråden och sektorsmyndigheternastarkt beroende av varandra i fråga om bl. a. personella, materiella ochekonomiska resurser. Iproposition 1978/79; 119 om vissa frågor rörande forskning och forskamtbildning(UbU 1978/79:44, rskr 1978/79:391) togs bl. a. dessa problem upp på grundvalav forskningsrådsutredningens betänkande (SOU 1977:52) Forskningspolitik.Därvid förordades att uppdelningen, schematiskt uttryckt, i högskoleforskningoch sektorsforskning borde fortsätta att gälla. Av många skäl fordradesemellertid en övergripande forskningspla- UbU1981/82:37 12 Mot den bakgrunden föreslogs också att regeringenunder följande mandatperiod skulle förelägga en samladforskningspolitisk proposition. Syftet med densamma skulle vara att geriksdagen så långt som möjligt en helhetsbild över forskningen ochforskarutbildningen inom högskolan, sektorsforskningen och den industriellaforskningsverksamheten samt att lämna förslag om riktlinjer för planering ochutveckling av forskningsverksamheten . Dessa förslagborde också innehålla övergripande prioriteringar inom forskningsområdet. En första sådan proposition föreligger . I dennabehandlas övergripande frågor om forskning samt vissa frågor omforskarutbildning och studiefinansiering under forskarutbildning. 1propositionens bilaga A () behandlas bl. a.forskningssamverkanskommitténs (FOSAM) betänkande (SOU 1980:46) Högskolan iFoU-samverkan och kommitténs rörande forskningens och forskarutbildningenssituation i den nya högskolan betänkanden (SOU 1981:29) Forskningens framtidoch (SOU 1981:30) Forskarutbildningens meritvärde. Vidare behandlas ett stortantal regeringsuppdrag till olika myndigheter som har syftat till att geunderlag för propositionen och som har redovisats, t. ex. forskningsrådsnämndens(FRN) rapport forskning 19821986 Vägar Värderingar (rapport nr 39,), uppdraget till FRN att redovisa resultat av forskning om forskning,uppdraget till FRN om redovisningar av erfarenheter av tillgång till särskildaresurser för dyrbar vetenskaplig utmstning och för forskningsinformation,uppdraget till FRN rörande s.k. big science, uppdraget till FRN om behovet avFoU-statistik, uppdraget till universitets- och högskoleämbetet ;UHÄ) om måloch riktlinjer för verksamheten inom disciplinorienterade fakulteter, uppdragettill UHÄ om möjligheter att förbättra forskarutbildningens dimensionering,uppdraget till om statistik över forskarstuderandesamt uppdraget till delegationen för vetenskaplig och tekniskinformationsför-söijning om register över forskningsprojekt. 1 propositionentas också upp UHÄ;s och andra myndigheters förslag till långsiktig utvecklingav forskningsverksamheten . Denna del av propositionen behandlas avutbildningsutskottet liksom bilaga C () såvitt avserpunkt 5 Jämställdhetsforskning. Propositionens bilaga C i övrigt, som avser denarbetsmarknadspolitiska forskningen, arbetsmiljö- och arbetslivsforskning samtmigrations- och etnicitetsforskning, behandlas av arbetsmarknadsutskottet ibetänkandet AU 1981/82:17 och av socialutskottet i betänkandet SoU 1981/82:54.Propositionens bilaga B (jordbmksdepartementet) slutligen behandlas avjordbmksutskottet i betänkandet JoU 1981/82:40. Av propositionen framgår att nästa forskningspolitiskaproposition avses läggas fram och då inbegripa också bl. a. forskningför teknisk och industriell utveckling samt energiforskning. Utskottet utgårfrån att redovisningen av de olika departementens forskningsområden i UbU 1981/82:37 13 dennaproposition kommer att samordnas med varandra på ett sådant sätt, att riksdagendå får en helhetsbild över forskningen och forskarutbildningen inom högskolan,sektorsforskningen och den industriella forskningsverksamheten. Inom organisationen för ekonomiskt samarbete ochutveckling () enades man om vissa begrepp och definitioner rörandeforsknings-och utvecklingsarbete. Med grundforskning avses ett systematiskt ochmetodiskt sökande efter ny kunskap och nya idéer utan någon bestämd tillämpningi sikte, med tillämpad forskning ett systematiskt och metodiskt sökande efterny kunskap och nya idéer med en bestämd fillämpning i sikte och medutvecklingsarbete ett systematiskt utnyttjande av vetenskaplig och annankunskap samt nya idéer för att åstadkomma nya produkter, nya processer, nyasystem eller väsentliga förbättringar av redan existerande sådana. Utöverdessa definitioner används också i propositionen några begrepp av närmastadministrativ natur. Med sektorsforskning avses sådan forskning som motiverasutifrån en viss samhällssektors behov av kunskap för att främja dess utvecklingoch som finansieras av denna sektor. Med långsiktig kunskapsuppbyggnad avsesuppbyggnad av kunskaper och kompetens på nya områden, motiverade utifrånsektoriella och motsvarande ändamål och som finansieras av vederbörandesektor. Med inomveten-skapligt motiverad forskning avses slutUgen forskning sommotiveras av rent inomvetenskapliga bedömningar och som finansieras avhögskolan eller forskningsrådsorganisationen. Att bedriva inomvetenskapligt motiverad forskningoch att utbilda forskare tillhör enligt föredragande statsrådet högskolansgrundläggande uppgifter. i ett internationellt perspektiv växer dennauppgift i betydelse i takt med utvecklingen av forskningen. resurserför forskning och de resultat dessa frambringar utgör endast en liten bråkdel ijämförelse med de samlade forskningsresurserna och forskningsresultaten i andraländer. är det nödvändigt för vårt lands utveckling att vi kan inhämtaoch tillgodogöra oss de nya kunskaper som forskningen utomlands leder framtill. För detta ändamål fordras enligt föredragande statsrådet att vi självaförmår bedriva forskning inom ett brett spektmm av områden och att vi har godtillgång på forskningskompetent personal inom såväl den offentliga sektorn,inkl. högskolan, som industrin. Den inomvetenskapligt mofiverade forskningenspelar här en central roll. Förmår vi inte upprätthålla en tillräcklig breddoch kvalitet på denna kommer vi snabbt att kunskapsmässigt utarmas iförhållande till andra industrinationer. Inte ens detta är emellertid entillräcklig förutsättning för vår kun- UbU1981/82:37 14 skapssamverkan med andra länder. Vi måste också på någraområden, säger föredragande statsrådet, nå till en sådan nivå att forskningenligger ur internationell synvinkel i första ledet och ger möjlighet tillinternationell forskningssamverkan. Det är genom att i denna form lämna vårtbidrag till den internationella kunskapsutvecklingen som vi också kanlegitimera vår rätt att nyttiggöra för egen del resultaten av andra ländersinsatser inom forskningen. Sedd i detta perspektiv blir enligt föredragandestatsrådet högskolans inomvetenskapligt motiverade forskning gmndläggande förlångsiktig kunskapsuppbyggnad som också är ägnad att främja skilda samhällssektorersoch industrins utveckling. Men detta leder också till slutsatsen att deninomvetenskapligt motiverade forskningen måste ha en sådan omfattning och stabilitetatt den kan bevara sin självständighet och integritet. Det är endast därigenomden kan fullgöra sin roll. Ett oavvisligt krav på denna forskning är öppenhetinför den vetenskapliga utvecklingen i andra länder och förmåga att med ledningav denna ompröva sina verksamheter. Utskottet ansluter sig till den syn på forskningen iinternationellt perspektiv som föredragande statsrådet ger uttryck för. Syftet med grundforskning är enligtföredragande statsrådet att söka ny kunskap och nya idéer utan en bestämdtillämpning i sikte. Just detta syfte har i den allmänna debatten omforskningen ibland lett till slutsatsen att grundforskningen inte skulle varaav samma samhällsnytta som annat slag av forskning. En följd av sådanaslutsatser kan bli, och har i vissa fall också blivit, att grundforskningen fårstå tillbaka för tillämpad forskning och utvecklingsarbete vid avvägning avforskningsresurser till olika områden. Enligt föredragande statsrådets meningberor detta på en bristande kunskap om sambandet mellan gmndforskning och annanforskning och utvecklingsarbete. De kunskaper och idéer som grundforskningen frambringar ären källa, ur vilken tillämpad forskning och utvecklingsarbete ständigt på nyttmåste ösa för att kunna hålla sig livskraftiga. Det förhållandet attgrundforskningen angriper problem, vilkas lösning när problemen formulerasinte synes ha någon praktisk tillämpning, innebär således inte att de kunskapersom vinns skulle vara onyttiga i ett vidare och längre perspektiv. Det ärtvärtom så att en utomordentligt stor del av dessa kunskaper och idéer förreller senare kommer till prakfisk användning. Det finns i vetenskapshistorienmånga exempel på hur rön, som i forskarens eller forskarnas samfid har saknatbetydelse, först visat sin kraft. Föredragande statsrådet strykerunder att grundforskningen bit för bit ger oss nya kunskaper på skilda områden.Endast genom att erkänna värdet och nyttan av gmndforskning och acceptera attden arbetar med det okända kan man på ett riktigt sätt väga behovet av sådanforskning mot behovet av annan forskning. UbU1981/82:37 15 Den tillämpade forskningen kan tillföljd av problemens art och den nära avnämarkontakten få en påtagligtannorlunda karaktär. Forskningen är ofta mång- eller tvärvetenskaplig, vilketgör att forskare med olika vetenskapstraditioner måste lära sig förståvarandras språk och intressera sig för nya synsätt. Forskningens inriktningbestäms i samarbete med en avnämare och måste anpassas till dennes problem ochbehov av underlag för beslut. Forskningen måste därvid vägledas förutom avinomvetenskapliga kriterier också av en strävan att uppfatta avnämarens problemoch omsätta dessa i forskningsbara uppgifter. Den tillämpade forskningen ställerockså särskilda anspråk på avnämarens förmåga att analysera sina problem tillsammansmed forskare och att tillgodogöra sig forskningsresultaten. En gemensamplanering av forskningen är nödvändig för att resultaten skall kunna utnyttjassom grund för åtgärder och beslut. För att en omfattande samverkan skall uppnåsfordras en upplärningsprocess hos båda parter. Samverkan måste avpassas till despeciella omständigheterna och bör inte tvingas in i standardiserade mfiner. Kvaliteten i forskningen beror till stor del av denvetenskapliga granskningen av forskningsprojekten innan de påbörjas. Denna deli kvalitetskontrollen är enligt föredragande statsrådets mening utomordenfiigtbetydelsefull för att nå ett effektivt utnyttjande av forskningsresurserna ochför att så långt möjligt säkerställa att den forskning som påbörjas kan gevärdefulla resultat. Föredragande statsrådet berör i propositionen forskningensfrihet och forskarnas integritet. Integriteten är en förutsättning för dennafrihet. Med integritet avser han den enskilde forskarens möjligheter att kunnagenomföra sin forskning från strikt vetenskapliga utgångspunkter utan attutsättas för påtryckningar av olika slag om forskningsresultaten blirannorlunda än de förväntade. Frågor om forskarnas integritet är enligtföredragande statsrådet utomordentligt viktiga därför att de i grunden rörkvaliteten i forskningen och därmed stabiliteten i de kunskaper som forskningenavkastar och som ligger fill grund för beslut inom praktiskt taget alla delarav samhällslivet. Integriteten hos forskaren är ytterst, liksom hos alla andramänniskor, ett moraliskt förhållningssätt till det egna arbetet. Men eftersommånga forskare, framför allt yngre, lever under osäkra anställningsförhållandenoch i så hög grad för sin fortsatta verksamhet är beroende av bedömningen avsina arbetsresultat, dvs. de nya kunskaper de producerar, kan deras integritetsättas på svåra prov. Föredragande statsrådet anser därför att det ärutomordentligt angeläget att man inom både grundforskning och annan forskningär uppmärksam på detta förhållande. Forskningsresultaten måste kunna bedömasenbart utifrån vetenskaplig hållbarhet och inte utifrån andra värderingareller med andra kriterier. Utskottet vill instämma i vad föredragande statsrådetanfört om betydelsen av grundforskning m. m. samt om forskningens kvalitet ochforskarnas UbU1981/82:37 16 Vad som i övrigt redovisats i avsnittetAllmänna forskningsfrågor föranleder inte något uttalande från utskottetssida. Begreppet forskningsplanering ärenligt föredragande statsrådet vidsträckt. Det kan avse planeringen av detenskilda forskningsprojektet, planering av forskning och forskarutbildning inomett ämnesområde eller en fakultet vid en högskoleenhet, planering av ettuniversitets samlade forskningsverksamhet, UHÄ:s planering på nationell nivå avhögskolans forskning och forskamtbildning samt forskningsrådens planering inomsina resp. områden. Det kan avse sektorsorgans och sektorsmyndigheters bedömningarav behov av forskning som grund för resp. sektors utveckling och prioriteringeninom dessa behov samt samordningsåtgärder mellan forskare ochforskningsavnämare. Begreppet forskningsplanering kan slutligen avseregeringens och övergripande avvägningar och ställningstagandentill de olika sektorernas och till högskolans och forskningsrådensforskningsinriktningar och resursbehov. Föredragande statsrådet anger de krav som bör ställas påövergripande nationell forskningsplanering. Den skall för det första fånga insamhällets behov av olika slags forskning och uttrycka en avvägning av dessamot varandra. För det andra måste den ange de stödjande åtgärder som behövs,fördelningen av ansvar mellan myndigheter och av resurser för att de angivnaforskningsbehoven skall kunna tillgodoses. Den övergripandeforskningsplaneringen bör således i en rad avseenden innefatta klaraviljeyttringar och ställningstaganden. Den skall ge ramar på sådan sikt och medsådan stabilitet att planeringen av forskningsverksamheten på andra nivåer blirmeningsfull och att forskningen i alla dess delar kan bedrivas med denuthållighet som fordras för att nå de avsedda resultaten. är medveten om att de kriterier som anges eller fömtsätts vidövergripande forskningsplanering kan innefatta målkonflikter. En slutligtillämpning av resultat från forskning inom ett givet område kan således stridamot tillämpningen av forskningsresultat från andra områden. Medvetandet häromställer därför stora krav på känslighet vid de avvägningar som görs på bådecentral och lokal beslutsnivå. En väl fungerande forskningsplanering måste enligtföredragande statsrådet i första hand utgå från stmkturen i den forskningsverksamhetplaneringen gäller. Det är enligt föredragande statsrådet bl. a. med hänsynfill skillnader i forsknings- och förvaltningsstrukturen i olika länderknappast möjligt att direkt tillämpa modeller för forskningsplanering i andraländer på svenska förhållanden. Enligtmotion 1981/82:2223 (yrkande 5) bör uttala sig för en UbU 1981/82:37 17 ny,demokrafiskt inriktad forskningspolitik, där följande riktlinjer bildarutgångspunkter, nämligen dels att varje vetenskaplig institufion inom denoffentliga sektorn genomför demokratiska beslutsformer så att alla arbetandeforskare beslutar kollekfivt om forskningsprogrammen enligt principen enperson en röst och att vid varje vetenskaplig insfitution de lokala fackligaorganisationerna skall ha rätt att utse en representant, dels att dennationella forskningspolitiken bereds och övervakas av ett centralt kollegium,bestående till hälften av representanter utsedda av fackförbundensrepresentantskap och detta kollegium ersätter nuvarande organ på forskningsområdet. Enligt26 § första stycket högskolelagen (1977:218) skall utbildningen, forskningenoch utvecklingsarbetet bedrivas inom institutioner eller andra arbetsenheter.Institution leds av en styrelse, som skall bestå av en prefekt samt företrädareför de anställda och de studerande. Nämnda företrädare utses genom val avberörda grupper vid institutionen. Institufionsstyrelsen skall bl. a. utarbetaunderlag för anslagsframställningar och anta studerande till forskamtbildning. Forskningsämnenkan föreslås av de forskarstuderandes handledare eller av de forskarstuderandesjälva. Nuvarande system innebär en förhållandevis stor frihet i valet avforskningsämnen. Riksdagenhar beslutat om organisation för forskningsråden ochhögskolan samt beslutsformerna inom dessa organisationer (prop. 1975/76; 129,UbU 1975/76:32, rskr 1975/76:368; prop. 1976/77:59, UbU 1976/77:20, rskr1976/77:246). Utskottet, som inte funnit anledning att förorda en ändring avnuvarande demokratiska beslutsformer för forskningsplanering m.m., föreslåratt avslår motion 1981/82:2223 yrkande 5. Regeringen och utövar sin styrning avforskningsresurserna med ett fåtal instrument. För de fasta forskningsresursernainom högskolan utgör fakultetsanslagen och anslagsposterna inom dessa förresp. högskoleenhet de viktigaste instrumenten. Ur fakultetsanslagen bestridssamtliga kostnader för den fasta forskningsverksamheten och forskarutbildningeninom högskolan med undantag för lokalkostnader och investeringar i byggnader,inredning och utrustning samt några mindre kostnadsposter. Genom avvägning avdessa anslag kan således regering och riksdag prioritera dels mellan olikafakultetsområden, dels också inom ett fakultetsområde mellan olikahögskoleenheter. Vid sidan om fakultetsanslagen har regering och riksdagytterligare ett styrinstrument för den fasta forskningsorganisationen,nämligen inrättandet av tjänster som professor och möjlighet att omprövainriktningen av professurer när de blir lediga. har dämtöverförsöksvis tillämpats metoden att anvisa medel för angivna forskningsområden. 2 1981/82. UbU 1981/82:37 18 Enligt föredragande statsrådets mening årfakultetsanslagen ett viktigt styrinstmment för regering och riksdag. Genombeslut uppdrog regeringen åt UHÄ att försöksvis utarbetaförslag till mål och riktlinjer för verksamheten inom några disciplinorienteradefakulteter. UHÄ anmodade sedermera i och Chalmerstekniska högskola (CTH) att inom UHÄ medverka vid utarbetandet av förslag fillmål och riktUnjer för de humanisfiska och samhällsvetenskapliga fakulteternaresp. för några sektioner vid CTH. UHÄ framhåller i redovisningen av uppdragetatt det varken för samhällsvetare eller humanister varit möjligt att angesärskilt angelägna ämnesområden för en framtida utbyggnad eller väga inmyndigheters och sektorsorgans forskningsbehov för att med utgångspunkt idessa lämna förslag om forskningsområden, där en långsiktig kunskapsuppbyggnadter sig särskilt angelägen. Den redovisade analysen av sektorsforskningensandel av forskningsvolymen inom olika samhällsvetenskapliga ämnen utgör dock enindirekt redovisning av behoven av bl. a. en långsiktig kunskaps- ochkompetensuppbyggnad. Programutkastetför teknisk fakultet är ett förslag till systematisk indelning av den tekniskaforskningen i strukturella huvudområden som syftar till dels att vara en ramför program för teknisk fakultet som helhet, dels vara tillämpligt på andrabeskrivningar av teknisk forskning t. ex. inom sektorsorgan. Programutkastetinnehåller också ett förslag till disposition för fakultetsprogram och ett sektionsprogram.Utkastet för teknisk fakultet är sålunda ett försök att redan från börjanutforma ett program med såväl en ämnesmässig som en problem- ellerprestationsorienterad indelning av kunskapsområdet. Detarbete som UHÄ nu har inlett visar enligt föredragande statsrådet attfakultetsprogram kan komma att fylla en viktig funktion både i den lokala ochcentrala planeringen. Han anser således att genom en vidare bearbetning av detframtagna förslaget en ändamålsenlig modell bör kunna skapas för att utifrånnationella mål kunna ange riktlinjer för forskningsverksamheten inom detekniska fakulteterna. Föredragande statsrådet anmäler att han avser återkommatill regeringen med förslag i frågan om fakultetsprogram sedan UHÄ slutligt harredovisat sitt uppdrag. Utskottetvill för sin del stryka under angelägenheten av att forskningsprogramutarbetas för samtliga fakulteter. Den styrning av forskningen som sker genom attregeringens och medverkan fordras för inrättande av tjänst somprofessor och för omprövning av inriktningen av befintliga professurer harenligt föredragande statsrådets mening avtagit i betydelse. Han anser därföratt tiden nu är mogen att pröva om inrättandet av tjänster som professor ochbestämning av inriktningen av professurer alltjämt bör vara ett styrinstrumentför regering och riksdag. Enligt hans mening bör prövas om en successiv UbU 1981/82:37 19 övergångfill metoden att anvisa särskilda belopp till högskoleenheterna för forskningoch forskarutbildning inom olika områden är att föredra. Det skulle då fåankomma på resp. högskoleenhet att bestämma vilka forskartjänster som börfinnas inom området, dvs. att också bestämma om inrättande av tjänster somprofessor. Det normala inom ett nytt område torde därvid bli att enheternaförst , sedan en viss kompetens har byggts upp inom området,inrättar tjänster som professor. Ett sålunda förändrat sätt att inrättatjänster för forskningsledande personal behöver enligt föredragande statsrådetsmening inte nödvändigtvis leda till att tillsättningsförfarandet ändras. Hananser nämligen att det är särskilt angeläget att skärpan i den vetenskapligaprövningen inom tillsättningsproceduren bevaras vid en decentralisering avbeslut om inrättande av forskartjänster. Imotion 1981/82: 2203 ifrågasätts tanken att regering och riksdag skulle avhändasig möjligheten att göra avvägningar i fråga om nya eller omprövadeprofessurer, med avseende på såväl ämnesområden som geografisk föriäggning.Motionären säger sig vara ense med föredragande statsrådet om att mångavetenskapliga specialområden odlas fram i hägnet av universitetensinstitutioner samt forskningsrådens och de vetenskapliga fondernas initiativoch anslag och att utvecklingen av nya professurer ofta sker successivt pådetta sätt. Men satsningen på nya specialprofessurer får inte äventyrafasthållandet vid "kärn"-professurer i huvudämnena. Företrä-dama förhuvudämnena har ansvar för den samlade överblicken utbildnings- och forskningsmässigt.Ytterst måste enligt motionären ansvaret för en balans mellan"kärn"-professurer och specialprofessurer, både lokalt och för landeti dess helhet, tillkomma statsmakterna. Imotion 1981/82:2234 (yrkande 1) hävdas att det f.n. inte föreligger någotunderlag för ett uttalande från sida om ändrade former förinrättande av professurer. Enligt motionärernas uppfattning bör en utredningvara förutsättningslös. Liksomdet är viktigt att regering och riksdag kan styra forskningens resurser, är detsjälvfallet angeläget att universiteten har viss frihet att inrättaforskartjänster. Regering och riksdag bör emellertid inte lämna ifrån signuvarande styrinstmment, innan det visat sig möjligt att finna andra instmmentsom är |ika bra. För- och nackdelar med olika system för inrättande ochtillsättande av professurer bör vägas mot varandra och även jämföras med andrastyrmedel. Utskottet utgår från att regeringen utfärdar direktiv för denaviserade utredningen mot bakgmnd av vad utskottet här anfört. Utskottetföreslår att med anledning av proposition 1981/ 82: 106 ochmotionerna 1981/82:2203 och 1981/82:2234 yrkande 1 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört beträffande utredning om inrättandeav tjänst som professor.