bet · G501SoU2 · 1981-12-31 00:00:00 — Vid sjukhem och större ålderdomshem torde emellertiddubbelbemanning vara ett självklart krav som ofta kan tillgodoses genom aftnattpersonal från annan avdelning inom samma vårdanläggning kan tillkallas.Även vid mindre enheter måste en tillfredsställande beredskap finnas.Läkarförbundet vill i detta sammanhang framhålla vikten av att s.k.landstingsbidrag, som kan utgå för hemsjukvård även för boende på ålderdomshem,används för att möjliggöra en tillräcklig personalbemanning. Med ovan gjorda påpekanden kan läkarförbundet ställa sigbakom motionärernas hemställan att ges i uppdrag att se övergällande råd och anvisningar rörande de kommunala ålderdomshemmen i det syftesom anges i motionen. redovisar hurförbundet ser på de i motionen upptagna frågorna ur arbetsmiljösynpunkt (senedan) samt framhåller att motionen behandlaren viktig riskfaktor iarbetsmiljön inom äldrevården, ensamarbete, särskilt nattetid.Psykologförbundet anför att förbundet instämmer i motionärernas synpunkter påatt sådana arbetsförhållanden är synnerligen otillfredsställande då dessadirekt inverkar på möjligheterna till en trygg boende- och vårdmiljö för deäldre. LO redovisar olägenheter medensamarbete inom åldringsvården m. m. (se nedan) samt anför följande. LO ser det som ytterst angelägetatt bemanningsfrågan inom åldringsvården ses över i sin helhet. Också underdagtid förekommer det att personaltätheten är alltför låg, t. ex. har tidigarearbetstidsförkortningar inte kompenserats med tillräcklig personal.Personalinskränkningar som försämrar vårdkvalitén och personalens arbetsmiljöförekommer, t. ex. genom att vikarier inte sätts in när den ordinariepersonalen av olika anledningar inte tjänstgör. En ökad bemanning skulle leda till en minskadpersonalomsättning, arbetsmiljön skulle bli bättre liksom omvårdnaden ompatienterna. Många kommuner och landsting har svårigheter att rekryterapersonal till åldringsvärden. Detta problem hänger samman med vad som ovananförts. LO instämmer därmed i sak med motionen men vill vidgautredningsarbetet att även omfatta ensamarbete . Ensamarbete kanaldrig vara en bra arbetsform vare sig ur vårdsynpunkt eller för arbetstagarna. Resa anför bl. a. följande. Förbundet hälsar medtillfredsställelse motionärernas hemställan till att hos regeringenanhålla att arbetarskyddsstyrelsen fär i uppdrag SoU1981/82:2 21 att i enlighet med vad som anförts i motionen utfärdaanvisningar då det gäller bemanningen på kommunala eller enskildaåldringsvårdsanläggningar och att arbetarskyddsstyrelsens klart utfärdade anvisningarskulle ge de enskilda åldringsvårdsanläggningarna större möjligheter att fårätt bemanning . 1 remissyttrandena framförda synpunkter i övrigt m . m . redovisarbestämmelserna om ålderdomshem i socialhjälpslagen och om isocialtjänstlagen m. m. samt anför bl. a. följande. Ålderdomshemmen är en boendeformmed tillgång till service och tillsyn, dessa skall inte lämna aktiv sjukvårdmen väl kunna lämna sådan sjukvård som betecknas som god hemsjukvård. 1 propositionen tillsocialtjänstlagen sägs att sjukvårdshuvudmannen bör svara för all hälso- ochsjukvård för de äldre, även för dem som bor i . Bristen på långvårdsplatser inom landstingen gör dock attdet på många ålderdomshem bor personer som av läkare bedömts behövalångtidssjukvård. fanns totalt 56 976 personer boende påålderdomshem. Av dessa bodde 1 352 personer på avdelningar för långtidssjukaoch för 6 748 personer betalade landstingen bidrag för sjukvård. De flestalandsting planerar en utbyggnad av lokala sjukhem, förhoppningsvis kommer dessaatt kunna avlasta ålderdomshemmen , liksom den ökade satsningen påsjukvård i hemmet. Minskningen av antalet långtidssjuka på ålderdomshemmen böri första hand ske vid de mindre hemmen. Systemet med landstingsbidrag för vårdav långtidssjuka har blivit en nödlösning i en svär situation och bör avvecklasi takt med att långvården byggs ut. Bemanningen på hemmen är olika beroende påhemmens storlek, formerna för samverkan med landstingen och de boendes aktuellabehov av service och tillsyn. Vid de större hemmen är det vanligt med två ellerflera vårdbiträden i tjänst , i bland även undersköterska, som dåoftast är ansvarig arbetsledare. Beredskapstjänstgöring förföreståndarpersonalen för ett eller flera hem inom kommunen eller koppling tillsjukhem/jourcentral med tillgång till sjuksköterska är andra sätt att lösaarbetsledaransvaret . Vid de mindre hemmen < 20 platser (141 hem)kan det av ekonomiska skäl vara svårt att ha två personer i tjänst regelbundet,men här liksom vid övriga hem gäller att arbetsledaren bedömer vårdbehovet ochfördelar personalen efter den aktuella situationen. När det gäller vård avsvårt sjuka eller döende som ej kan flyttas från ålderdomshemmet måstemöjligheter finnas att sätta in extravak när så bedöms nödvändigt. Ävenanhörighjälp kan här komma ifråga. Utgår landstingsbidrag för långtidssjukvårdtill boende på ålderdomshemmet bör bidraget användas som resursförstärkningför hemmet, exempelvis genom förstärkt bemanning . Ensamarbete har ävenuppmärksammats i arbetsmiljösammanhang. 1 Råd och anvisningar nr 194. a. om personalbemanning "personalinsatsen måste beräknas så attålderdomshemmens pensionärer alltid kan få SoU1981/82:2 22 den trygghet och personliga tillsyn och omvårdnad som bl.a. dessa anvisningar syftar till". gällande Råd och anvisningar nr 194 är delvisinaktuella varför har för avsikt att omarbeta och kompletteradessa i samband med att den nya socialtjänstlagstiffningen träder i kraft.Socialstyrelsen har för avsikt att ge ut dessa rekommendationer i serienAllmänna råd. Enligt paragraf 67 i socialtjänstlagen utfärdar socialstyrelsenallmänna råd som ledning för tillämpningen av lagen. Styrelsen har intebemyndigande att på detta område utge föreskrifter eller anvisningar. Desynpunkter, förslag och rekommendationer styrelsen framlägger i Allmänna råd omfattasav bestämmelserna i begränsningskungörelsen. Detta kan ha en återhållandeeffekt om rekommendationerna bedöms medföra ökade kostnader för kommunerna.Avgörandet härvid ligger på den till kommundeparfementet knutna s. k.stat-kommun-gruppen. Beträffande de enskilda vårdhemmen (gr VI personer som behöver sådanomvårdnad och tillsyn som motsvarar vård på ålderdomshem) har socialstyrelsenredan i dag högsta tillsynen över dessa hem. utövar inom länettillsynen över de enskilda vårdhemmen. Länsläkare och socialkonsulent skallbiträda vid tillsynen. har genom sinförfattningssamling SOSFS (M och S) 1978:80 gett ut anvisningar fill stadgan omenskilda vårdhem. I anvisningarna sägs bl. a. att def är viktigt att personalramenär tillräcklig och att personalen har utbildning för sina arbetsuppgifter.Anvisningarna anger också atf det vid ålderdomshemmen i regel behövs vakandenatfpersonal. Ko/n/nunförbundet anför bl. a. följande. Ålderdomshemmens verksamhet harsedan långliga tider handhafts av kommunerna utan nämnvärda statliga direktivvad gäller personalbemanning. Inte minst har såvälboendestandard som kvaliteten i omvårdnaden ökat påtagligt, med kraffigt ökadekostnader som följd. Förbundet förstår motionärernas goda syfte och denbakomliggande omtanken om pensionärer och personal. I det ekonomisktbekymmersamma dagsläget måste emellerfid andra lösningar på problemen sökas ände föreslagna. Kostnaderna för ålderdomshemmen steg, enligt SCB:s stafistikS 1981:2, från 3 589 milj.kronor till 3 978 milj. kronor - enökning . minskade antalet pensionärer vid hemmen med 5 %till 56 975 personer vilket innebär en ytterligare kostnadsökning per pensionäroch år. Samma statistikkälla redovisar aff personaltätheten vidålderdomshemmen ökade . var personaltätheten enanställd per 2,04 pensionärer, en per 1,51 pensionärer. Vid landets ålderdomshem bor av landetsålderspensionärer. Ålderdomshemmen tar omkring hälften av kommunens nettokostnaderför den totala äldreomsorgen. Kostnaderna för en tjänstgörande person uppgår med nu gällande lönenivå till ca perår. Skulle landets samtliga 1 120 ålderdomshem bemannas med ytterligare ettvårdbiträde medför det en kostnadsökning med drygt 300 milj.kronor. Endubbelbemanning är således starkt kostnadsdrivande - i synnerhet för SoU1981/82:2 23 de mindre ålderdomshemmen. Att med statliga anvisningargenerellt driva på denna utveckling kan, i den ekonomiska situation kommunernanu befinner sig, medföra att en del av dessa hem måste läggas ner. En annankonsekvens kan bli atf man tvekar låta mer omvårdnadskrävande personer bo kvarvid ålderdomshemmen. Ett flertal kommuner har av skilda skäl redandubbelbemannat en del ålderdomshem . Särskilt vid större hem därantalet långtidssjuka har ökat. Men kommunerna har ett yttersta ansvar inteenbart för de av pensionärerna som bor på ålderdomshenr Med det minskadeutrymme för konsumtion som har uppstått gäller det i stället atthellre förstärka en central jourverksamhet som vid behov kan nyttjas för allapensionärer i kommunen - inklusive dem som bor på ålderdomshemmen. Därifrånskall också ensamarbetande personal med kort varsel kunna få hjälp utifrån. a. följande. instämmer imotionärernas påpekande att "det är alltid viktigt att personalbemanningenär tillräcklig vid alla tillfällen och i synnerhet då det finnslångvårdspatienter på t. ex. ålderdomshem"; Det är mycket vanligt attpatienter med sjukvårdsbehov, som skulle motivera vård på sjukhem, p. g. a.platsbrist inom långtidsvården måste vårdas på ålderdomshem. Detta ställergivetvis högre krav på personalbemanning vilka dock dessvärre sällantillgodoses i praktiken. Särskilt då medicinska komplikationer uppstår ochpatient måste överföras till sjukhus, kan det lätt hända att ingen som kännerpatienten kan följa med och direkt rapportera vad som inträffat. För patienteninnebär detta inte bara otrygghet utan också rent medicinska risker. a. följande. Dokumenterade erfarenheter inomåldrings- och sjukvården visar att en god boende- och vårdmiljö förutsätter engod arbetsmiljö för personalen. Med arbetsmiljö får dock inte enbart avses denfysisktekniska miljön utan också den psyko-sociala arbetsmiljön. Kvalitativaförbättringar av den förra har tyvärr ej alltid åtföljts av motsvarandesatsningar på den psyko-sociala arbetsmiljön. Vad gäller såväl den primärkommunala som denlandstingskommunala äldrevården ställs stora krav på personalen emedan både denfysiska och psykiska arbetsbelastningen är stor. En kvalitativ förbättring av äldrevården måste såledesinnebära ökade satsningar på åtgärder som kan minska den fysiska och psykiskaarbetsbelastningen hos personalen, t. ex. förändrade arbetsrutiner och tidersamt fort- och vidareutbildning. Detta är en förutsättning för aftrekryteringen av personal underlättas och för att dessa också skall orka attarbeta kvar inom äldrevården. En hög personalomsättning utgör nämligen ettdirekt hot mot förutsättningarna att erbjuda en god äldrevård. LO anför bl. a. följande. Den fackliga organisation somorganiserar flertalet anställda inom åldringsvården - - har vid flera SoU1981/82:2 24 tillfällen krävt att ensamarbete inom vården inte skall fåförekomma. Detta krav har emellertid inte tillgodosetts. Tvärtom harensamarbetet ökat i omfattning vid många vårdinrättningar -trots protester från såväl patienter som personal. a. fört med sig följande: - Patienternakänner sig ofta otrygga. De upplever inte att de får den vård. omsorg ochmedmänsklighet som de har rätt att kräva. - För personalensdel har ensamarbetet inneburit dålig arbetsmiljö och en psykiskt pressadarbetssituation. Detta har lett till att van och utbildad personal slutat sinanställning eller sökt sig till andra arbetsuppgifter inom vårdområdet, vilketvarit till nackdel för vårdkvalitén. Dessa problem är väl kända för arbetarskyddsstyrelsen,och för huvudmännen, dvs. kommuner och landsting. Åtgärdersyftande till att förbättra situationen har trots detta uteblivit vid alltförmånga vårdinrättningar. Ekonomiskt stöd till kommunala ålderdomshem Bestämmelser om ekonomiskt stöd avstatsmedel som syftar till att främja bostadsförsöriningen finns bl. a. ibostadsfinansieringsförordningen (1974:946) med av meddeladetillämpningsföreskrifter. Enligt dessa bestämmelser lämnas bostadslån ihuvudsak till ny- och ombyggnad av bostadshus. Bostadslånets storlek bestäms såatt det utgör en andel av ett i särskild ordning fastställt låneunderlag.Vidare lämnas, när det gäller bostäder, räntebidrag som skall nedbringakostnaden för räntor på fastighetskrediten. För finansiering av nuvarande typer av ochliknande anläggningar för äldre människor cch handikappade kan bostadslån ochräntebidrag utgå. Denna finansieringsmöjlighet omfattar också sjukrum för demsom bor i anläggningen, lokaler för bl. a. läkare och hemhjälpspersonal,terapi-, bad-, hårvårds- och fotvårdslokaler samt matservering inklusive kök.Som villkor för denna finansieringsform gäller bl. a. att självständigt boendeskall vara garanterat genom hyreskontrakt enligt vanligtvis gällande normer ochatt boendet inte får vara underordnat andra funktioner - i första hand vård.Bostadslån och räntebidrag kan därför inte utgå till sjukvårdslokaler försluten eller halvöppen vård eller till ålderdomshem, utan kreditbehovet försådana anläggningar får täckas genom vanlig upplåning. Enligt bestämmelser i kungörelsen(1964:427) om statsbidrag till social hemhjälp krävs för att statsbidrag skallutgå till kommunens kostnader för hemvårdare som hjälper äldre människor ochhandikappade att dessa bor i egen bostad. Detta villkor uppfylls bl. a. när enpensionär eller en handikappad bor i med eget hyreskontrakt. Bidragav statsmedel utgår dock inte till kostnaderna för personal vid ålderdomshem,även om denna personal i vissa avseenden har samma uppgifter som hemvårdarehar. SoU1981/82:2 25 I motion 1980/81:1630 (c) påpekasbl. a. att genom det stöd som kan utgå till byggande och drift av nuvarandeservicehus det har ställt sig ekonomiskt förmånligare för kommunerna att byggasådana hus än att bygga ålderdomshem. Genom en ensidig satsning på servicehuskommer det emellertid, påpekas det i motionen, att saknas ett mellanled ivården innan en åldring intas i långtidssjukvården. Motionärerna framhåller att det är angeläget attsamhällets stöd till kommunernas äldreomsorg blir jämnare fördelat mellan olikavårdformer och att mycket talar för att på lång sikt i princip samma relativaekonomiska stöd bör utgå för byggande av resp. ålderdomshem. En lösning på kort sikt kan, framhåller motionärerna, varaatt låta dem som bor på ålderdomshem få del av stödet till den socialahemhjälpen på liknande sätt som de som bor i . Det skulle, framhållermotionärerna vidare, kunna ske genom att kostnader motsvarande ett visst antalhemsamarittimmar och pensionärer på ålderdomshem får räknas in ibidragsunderlaget för den sociala hemhjälpen och en sådan ordning skulle kunnatillämpas utan att staten åsamkas ökade kostnader, om samtidigtstatsbidragsprocenten för den sociala hemhjälpen justeras ner i motsvarandemån. I motioner, som utskottet behandlade tillsammans med prop.1979/80:1 om , togs bl. a. frågan upp om likvärdigt stöd till byggandeoch drift av och liknande bostadsformer samt av ålderdomshem. På förslag av utskottet (SoU 1979/80:44 s. 4.3-45) avslogriksdagen motionsförslagen (rskr 1979/80:385). Utskottet utförde bl. har i sittslutbetänkande SoU 1977:40 tagit upp de här redovisade skillnaderna mellan denuvarande servicehusen och ålderdomshemmen när det gäller finansieringen avbyggande och drift och föreslagit dels (s. 139) att alla kostnader för attbygga , inberäknat de nuvarande ålderdomshemmen, skall kunnafinansieras med hjälp av statliga bostadslån, dels (s. 142) att villkoren ifråga om bidrag till driftkostnader skall vara likvärdiga. Föredragandedepartementschefen uttalar efter redovisning av socialutredningens ställningstagandeni finansieringsfrågorna att dessa frågor kommer att övervägas ytterligare inomregeringskansliet (prop. del A s. 286). Med hänsyn till de sålundäförutskickade övervägandena omfinansieringsfrågorna påkallar motionerna 1978/79:1254 yrkandet 3 och1979/80:69 yrkandet 4 delvis inte någon åtgärd av . Utskottetavstyrker således motionerna i här aktuella delar. Utskottet vill emellertidframhålla angelägenheten av att de förutskickade övervägandena sker så snartsom möjligt. SoU1981/82:2 26 Viss vidtagen åtgärd för att främja ombyggnad av ålderdomshem till Som resultat av ett samarbetemellan och har sistnämnda myndighet i maj i årutfärdat vissa föreskrifter som innebär att lägenheter, som tillskapas vidombyggnad av ålderdomshem fill och som eljest skulle karaktäriserassom ofullständiga, skall kunna godtas för statliga bostadslån underförutsättning att vissa minimikrav betr. storlek m. m. är uppfyllda. Rätt till arbete för pensionärer Motionen I motion 1980/81:946 (vpk)anförs bl. a. följande. När det gäller rätten till arbeteoch att denna skall gälla även för pensionärer som vill arbeta, är det ettkonflikfladdat krav. Inte minst med hundratusentals yngre utanför denreguljära arbetsmarknaden, och även med vetskap om den kamp de fackligaorganisationerna fört för pensionering vid en viss ålder. Ändå är def ettrikfigt krav. Födelseår är ett trubbigt instrument för att mäta arbetsförmåga.Aff plötsligt infe ha någon uppgift att fylla i samhället kan vara svårtför många aff acceptera. Detta skapar otrivsel och isolering som ofta ledertill ökad sjuklighet, som i sin tur far sjukvårdsresurser i anspråk. Mångapensionärer har dessutom mycket aft ge som borde tas till vara i arbetslivet. Äldrearbetsko/n/nittén Med stöd av ett bemyndigande avregeringen har tillkallats äldrearbetskommiftén (A 1979:2) för attkartlägga pensionärernas syssel-sätfningsförhållanden. Enligt direktiven förkommitténs arbete skall kommittén ha som utgångspunkt aft äldre arbetstagarebör ha vidsträckt rätt atf, inom ramen för ett flexibelt pensionssystem, iprakfiken själva bestämma när de vill lämna arbetslivet, och kommittén skalllägga särskild vikt vid att överväga och föreslå arbefsmarknadspolifiskaåtgärder som kan öka de äldres möjligheter aff få eller behålla eff lämpligtarbete, på hel- eller deltid. Äldrearbetskommiftén har avgeffdelbetänkandet (Ds A 1981:7) Anställningsskydd för äldre vari föreslås attlagen (1974:12) om anställningsskydd ändras så att personer som uppnåttpensionsåldern skall kunna träffa avtal med arbetsgivaren om anställning visstid. Visst engagemang av pensionärsorganisationerna m. m. 1 mofion 1980/81:946 (vpk) anförs bl. a. att utvecklingenvisar att pensionärerna inte fått vara med i eller kunnat påverka den allmänna SoU1981/82:2 27 Pensionärerna tvingas, sägs def,konstatera atf samhällets åtgärder med att lösa problemen med äldreomsorgeninte fungerat. Motionärerna anför vidare bl. a. följande. Det räcker inte med depensionärsråd som finns i många kommuner - de borde göras obligatoriska- med representanter utsedda av pensionärernas egna organisationer. Det börockså finnas företrädare för pensionärerna i den parlamentariska s. k.äldreberedning som enligt regeringen skall inrättas. Def är den status dessaorgan får som avgör möjligheten att påverka beslutsfattandet, de måste därförstärkas. Nuläge och riktlinjer för utvecklingen /n. /n.Pensionärsråd och förtroenderåd I nästan alla kommuner finnspensionärsråd som är rådgivande i frågor som rör pensionärerna, yttrar sig om denkommunala budgeten, trafikplanering, samlingslokaler, äldreomsorg,fritidsverksamhet etc. I servicehusen och på ålderdomshemmen finns förtroenderåddär olika frågor kan diskuteras mellan pensionärer, personal och förtroendemän. I socialtjänstlagen har som enuppgift för socialnämnden inskrivits aff medverka i samhällsplaneringen och isamarbete med andra samhällsorgan, organisationer, föreningar och enskildafrämja goda miljöer i kommunen. Som sakkunniga i äldreberedningenhar förordnats bl. a. företrädare för () ochSveriges (). Enligt direktiven för äldreberedningens arbete skalläldreberedningen bl. a. vara ett forum för diskussioner och samråd kring frågorom samordning och prioriteringar, där även de äldres organisationer skallberedas fillfälle atf delta. 1 de motioner som behandlas i dettabetänkande tas upp en rad frågor om äldreomsorger m. m.. nämligen frågor (1) omresurser för omvårdnaden av sjuka, äldre människor, (2) om ansvaret föräldreomsorger, m. (3) om utbyggnad av , (4) om nattpassning vidkommunala och enskilda anläggningar för vård av äldre. (5) om ekonomiskt stödtill kommunala SoU1981/82:2 28 (6) om rätt till arbete för pensioniirersamt (7) om visst engagemang av pensionärsorganisationerna nr nr Ut\ecklingeii av de alhiiännasociala trygglietsaiiordningarna i form av bl. a. folkpension. socialvårdsamt hiilso- och sjukvård har varit av grundläggande betydelse för atlförbiitlra de iildres situation. Detsamma gäller samhiillets allmiiniiainsatser för bostadsförsörjningen. .Uimsitles med utbyggnaden av dessa generella insatser förmedborgarnas siilfärd har kommunerna byggt ut olika former av service somsärskilt svftar till att hjälpa de iildre. En närmare redogörelse för dennautveckling lämnas i e(t tidigare avsnitt i betiinkandet s. 2-5. Grundliiggandeför den fortsatta utbyggnaden av äldreomsorgeriia i kommunerna iir debestämmelser om äldreomsorger som finns i socialtjänstlagen (1980:620) - \ilken skall triida i kraft den 1 januari1982 och då bl. a. ersätta sociallijälpslagen (1956:2)-samt de princiiier somutgör bakgrund till dessa best;immelser. Enligt bestiimmelser i socialtjiinstlagen (19 och 20 i?!? )skall socialnämnden verka för att iildre miinniskor får möjlighet att leva ochbo självstiindigt och atl ha en aktiv och meningsfull tillvaro i gemenskap medandra. Socialniimii-den skall vidare verka för att äldre människor får gotlahostätler och ge dem som behöver det stöd och hjälp i hemmet och annanlättåtkomlig service. För äldre människor med behov av särskilt stöd skallkommunen inrätta bostäder med gemensam service (). Slutligen skallövergången från ett yrkesverksamt liv imderlätlas genom information och annalsdkl. insatser för de iildre skall enligt prop.1979/80:1, vilken legat till grund för socialtjänstlagen, utformas medutgångspunkt i principerna om självbestämmanderätt för de iildre och omnormalisering av deras tillvaro. Detla innebär konkret bl. a. att människornaskall kunna behålla sin bostad när de blir äldre, att de äldre så långt det iirmöjligt skall erbjudas bostäder i det vanliga bostadsbeståndet och att deiildre skall erbjudas ett differentierat utbud av service såsom social hemhjälp(social hemtjänst), färdtjänst, social jour och tekniska hjiilpincdel. Det förutsätts att utbudet av service i skallvariera med hiinsyn till de boendes individuella behov. De nuvarandeålderdomshemmen skall omfattas av begreppet , nämligen som bostiidervilka tillgodoser omfattande behov av service och vård. Det unilerstryks att de iildres kunskaper ochlivserfarenheter i ökande iilstriickning måste tas till vara som en resurs församhiillet. I propositionen uttalas bl. a. att sjukvårdshuvudmännenbör svara för all hälso- och sjukvård för de iildre. även för dem som bor iservicehus, men att det l")ör vara socialnämndens uppgift att verka föratt en nödvändig samverkan utvecklas mellan kommun och landstingskommun så attbehovet av medicinska insatser blir tillgodosett så väl som möjligt. Sjukvärdshuvud-männeiiskall också svara för institutionell vård. niir det finns ett medicinsktvårdbehov som mer varaktist kriiver insatser dvunet runt. SoU1981/82:2 29 En omfattande utredningsverksamhetom den framtida utformningen av äldreomsorgerna har påbörjats under197()-talet. En närmare redogörelse härför lämnas i ett tidigare avsnitt ibetiinkandet (s. 6-8). Av särskild betydelse är den tillkalladeparlamentariska äldreberedningen (S 1981:1), vilken skall inrikta sitt arbetepå frågor om boende, omsorg, service och värd för de äldre.