bet · G501SoU17 · 1981-12-31 00:00:00 — om psykiatrisk hälso- och sjukvård m. m. I motion 1980/81:943 av . (vpk) hemställs atf som sin mening ger regeringen fill kännavad i mofionen sägs om en genomgripande psykiatrisk reform i ochhemställer hos regeringen om skyndsamt förslag i enlighet härmed. I motion 1980/81:1629 av ArneAndersson i () och () hemställs att riksdagenbeslutar begära att regeringen uppdrar åf socialberedningen aft utreda ochframlägga författningsförslag i enlighet med vad i mofionen anförts aft behandlasav . Imofion 1980/81:1641 av GöranKarlsson m. fl. (s) hemställs att godkänner de riktlinjer för denpsykiatriska vårdens utveckling som angetts i mofionen. I mofion 1980/81:1645 av ToreNilsson (m) och () hemställs aft hos regeringen begäröversyn av bestämmelserna om psykiatrisk vård i enlighet med vad som i motionenanförts. I motion 1980/81:943 (vpk) anförssammanfattningsvis atf den psykiatriska sektorn i utgör såvälnationellt som internationellt ett starkt efterblivet område. Behandlingen är.sägs det i mofionen, ensidig och ofta destruktiv, tvängsförfoganden övermänniskor har ett orimligt och oberättigat omfång och forsknings- ochbehandlingssyn leder till auktoritär och mekanisk människosyn. Statsmakterna bör enligt mofionärerna ta initiativfill en genomgripande psykiatrisk reform i , vilken som utgångspunktbör ha en stark lagstiftning, som fastlägger programtid och mål för reformen.Motionärerna anger i nio punkter de huvuddrag som den förordade reformen börha. Dessa innebär sammanfattningsvis att mentalsjukhusen bör helt avvecklasfram , att slutenvården bör reduceras och öppenvården vara dennormala formen, att tvångsomhändertaganden bör drastiskt skäras ned och görasfill föremål för sträng rättslig prövning samt att behandling av psykiskaproblem bör utgå från en social och befeendevetenskaplig grundsyn och den gamlamedicinska psykiatrin organisatoriskt och utbildningsmässigt brytas ned.Auktoritär människosyn och auktoritära behandlingsformer bör, framhålls det,ersättas med en dynamisk och demokratisk syn på människor och vårdorganisation. 1 1981/82. SoU 1981/82:17 SoU1981/82:17 2 I motion 1980/81:1629 (c) påpekasatl rättssäkerhetsfrågorna har fått stå tillbakii för administrativa ellerditignoslekniska värderingar i de förslag till reformering av lagen (1966:293)om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall (LSPV) - medbestämmelserna om psykiatrisk vård oberoende av eget samtycke - som utarbetatsi olikti sammanhting. Enligt motioniirerna framstår rättssäkerhetsfrågorna somde kiinske viktigaste att lösa. Motionärerna jämför förhållandena för dem somomhändertas för vård med stöd av bestämmelser i med förhållandenti för demsom vårdas tvångsmässigt med stöd av annan lagstiftning och frtimförsammanfattningsvis följande krav beträffande omhändertagande för psykiatriskvård oberoende av eget samtycke, nämligen krav på att bestämmelser skall finnasom begränsning av vårdtiden, på att frågan om förlängning av vårdtiden efter enbegränsad första vårdtid skall prövas av liinsratten eller annan juridiskinstans, på att det i samband med intagning för vård upprättas en vårdplan -för vilken socialnämnden skall svara och i vars upprättande patienten skall gesmöjlighet aft medverka - samt på att beslut om intagning skall kunna överklagashos en juridisk instans. Enligt motionärerna bör vidare möjligheten prövas altpatienten erhåller ett biträde eller en kontaktperson, som bör utses avsocialnämnden och som skall biträda patienten i hans/hennes situation. 1 motion 1980/81:164I (s) redovisashur inom psykiatrin synen på psykiska sjukdomar vidgats från det medicinskaeller biologiska synsättet, som bygger på att varje symtom motsvarar ettsjukdomstillstånd, till det psykodynamiska synsättet, som innebär att depsykiska sjukdomarna ses som känslomässiga störningar, och till synsättet attde psykiska sjukdomarna är uttryck för störningar i mellanmänskliga relationer.Motionärerna konstaterar att dessa sätt att se på de psykiska sjukdomarnakompletterar varandra och att de tillsammans kan utgöra en konstruktiv bas förpsykiatrisk vård. Motionärerna framhåller att den psykiatriska verksamhetenbör omfatta såväl vård och behandling av psykiska sjukdomar som insatser föraft förebygga sådana sjukdomar. Behovet av en fungerande samverkan mellansocialtjänsten och den psykiatriska vården understryks. Samverkan måste enligtmofionärerna också sökas rned primärvård, barnpsykiafri, arbetsvärd,försäkringskassa, skola och polis etc. Motionärerna vill att denpsykiatriska vården skall kunna arbeta mera förebyggande, att den öppna värdenbyggs ut. att antalet slutna vårdplatser minskas och att vårdens innehållförändras genom förbättrad personalutbildning och nya arbetsformer. Kravet påbåde organisatoriska förändringar och översyn av vårdprogram m. m. framhålls.För de orter där de stora psykiatriska sjukhusen har stor betydelse försysselsättningen kräver motionärerna insatser för att skapa andraarbetstillfällen. SoU1981/82:17 3 Motionärerna behandlar i särskildaavsnitt i motionen krav på översyn av reglerna om tvångsvård, krav på ökatinflytande m. m. för ptitienterna, deras anhöriga och handikapporganisationer,krav på förbättrad utbildning för olika kategorier vårdpersonal, krav påförebyggande arbete innefattande bl. a. krav på jourorganisation ochuppspårning av negativa faktorer i samhället, krav på utveckling av denpsykiatriska rehabiliteringen, krav på utformningen av vårdlokaler m.m.. kravpä boendeformer i vanliga bostadsområden för dem som f. n. vistas påpsykiatriska vårdinstitutioner utan att vara i behov av dettii, krav påorganisation av den psykiatriska vården enligt den s. k. sektorsprincipen samlkrav på den närmare utformningen av den öppna och slutna vården. Motionärerna framhåller angelägenheten av att dennuvarande detaljregleringen av sjukvården genom sjukvårdslagen (1962:242) ochdärtill knutna författningar m. m. ersätts med en ramlagstiftning försjukvården, som lämnar möjlighet för sjukvårdshuvudmännen all anpassasjukvårdsorganisationen efter lokala förutsättningar och ger förutsättningarför utveckling av en progressiv psykiatrisk vård. I motion 1980/81:1645 (m, c) anförsmot bakgrund av ett fall där en psykiater i .sitt arbete bett med patienter bl.a. följande. Det som komplicerar fallet med böni vården av psykiskt sjuka är aff läkaren arbetar i ett behandlingsteam. Hansamarbetar där med en tinnan läkare och viss övrig personal för att hjälpapatienten. En läkare med tro kan därför komma i konflikt ombehandlingen på grund av att de andra i teamet har en annan uppfattning ochbetraktar bönen som olaglig eller skadlig. Def föreligger därför anledning att i lagstiftningenprecisera att bön och terapi är tillåtna. En patient som själv ärkristen bör ha rätt atl fä behandling av ett kristet team, där läkaren ochannan personal också tror på bönenshelande verkan. Inom psykiatrin används jumånga medel, mediciner och behandlingsformer. Det bör vara klart att kristentro och praxis i sjuk- och själavård inte får förhindras vid vårasjukvårdsinrättningar. Aktuella reformsträvanden beträffande den psykiatriskavårdens innehåll och organisation m. m. Grundläggande riktlinjer för utvecklingen av hälso- ochsjukvården Omstrukturering av hälso- och sjukvården Inom hälso- och sjukvården pågår enomstrukturering därvid den öppna vården utanför sjukhus ställs i förgrunden påett helt annat sätt . Grundläggande för den pågående utvecklingen är ettprincipprogram för hälso- och sjukvården inför 1980-talet (HS 80) somsocialstyrelsen presenterade (anser 1976:1). SoU 1981/82:17 4 1 HS 80 ges eff konkret förslagtill vårdstruktur med uppdelning av verksamheterna på primärvård, länssjukvårdoch regionsjukvård. Den övervägande delen av vården skall lämnas inomprimärvården vid värdcentraler och vid sjukhem. För den specialiserademedicinska verksamheten skall primärvården kunna repliera på länssjukvården -som skall bedrivas vid länssjukhus (motsvarande centrallasaretten) och vidlänsdelssjukhus (motsvarande normallasareften) - samt på regionsjukvården (vidregionsjukhus). Primärvården skall ha ett förstahandsansvar förhälsotillståndet hos befolkningen inom ett begränsat geografiskt område. Vidsidan av sjukvårdsuppgifterna skall primärvården ha en klar hälsopolitiskinriktning. De hälsovårdande och förebyggande åtgärderna skall avse såväl denkroppsliga som den psykiska hälsan. Som exempel på åtgärder av nämnda slagredovisar principprogrammet hälsovårdsupplysning, insatser syftande fill ökadförståelse för sjukas och handikappades problem, hälsokontroller,skolhälsovård, hälsovård i förskolan, företagshälsovård, förebyggande mödra-och barnhälsovård och familjerådgivning. I principprogrammet konstateras (s. 97) atf en stor del avden förebyggande verksamheten emellertid till sin natur är socialpolitisk ochaft def ter sig naturligt atf en utbyggd primärkommunal socialvård far på sigett ökat ansvar för förebyggande åtgärder beträffande den psykiska hälsan. Den framtida inriktningen av hälso- och sjukvårdensinsatser Socialdepartementetssjukvårdsdelegation beslutade att ett nytt principprogram för denframtida hälso- och sjukvården med sikte på åren 1990-2000 (HS 90) skallupprättas. Principprogrammet skall belysa hälso-och sjukvårdssektorns lämpligaframtida omfattning, inriktning, struktur och resurskrav för nämnda tidsperiodoch vara avvägt mot begränsningar i samhällsekonomin och tillgången på personalsom successivt anges eller förväntas. För aff leda utredningsarbetet tillsattesen styrgrupp med företrädare för staten och Landstingsförbundet.Socialstyrelsen svarar för def prakfiska utredningsarbetet, som beräknas pågåunder . Under utredningsarbetet skall bl a. beaktas atf hälso- ochsjukvården infe skall fungera enbart som mottagare av vårdsökande. Enutgångspunkt skall vara att hälso- och sjukvärden - vid sidan av detraditionella sjukvårdsuppgifterna - utifrån sin kunskap om hälsoproblemensuppkomst och orsaker aktivt arbetar för att samhället som helhet verkar för atfbibehålla och förbättra befolkningens fysiska, psykiska och sociala hälsa. Utredningsarbetet har indelats i två etapper. Under denförsta etappen har arbetet inriktats på aff man skall redovisa och analyseraolika områden av betydelse för inriktningen av det fortsatta utredningsarbetet.Inom ramen för SoU 1981/82:17 5 den första etappen har en rad underlagsstudier tagitsfram, av vilka flertalet redovisats i följande tre volymer i ,nämligen Hälsorisker- en kunskapssammansfällning (SOU 1981:1). Ohälsa ochvårdutnyttjande (SOU 1981:2) samt Hälso- och sjukvård i internationelltperspektiv (SOU 1981:3). I den tillsammans med ovannämnda volymer framlagdaskriften Utgångspunkter och riktlinjer för def fortsatta arbetet (SOU 1981:4)har redovisats bl. a. av sjukvårdsdelegation i fjolgodkända riktlinjer för den andra etappen i utredningsarbetet. Generellautgångspunkter för utredningsarbetet i denna etapp skall vara (1) att hälso-och sjukvårdens verksamhet måste utgå från ett offensivt hälsopolitisktsynsätt, (2) att befolkningens behov av vård skall vara av avgörande betydelseför fördelningen av hälso- och sjukvårdens resurser samt (3) aft hälso- ochsjukvårdens resursinsatser härutöver måste relateras till såväl samhällsekonomiskasom sysselsättningspolitiska mål och restriktioner. Förslag till ny lagstiftning för hälso- och sjukvården Gällande sjukvårdslagstiftning -sjukvårdslagen (1962:242) med därfill hörande författningar - har sitt ursprungi då verksamheten inom hälso- och sjukvården på ett helt annat sätt var inriktad enbart på den sjukhusbundna vården. Trots vissa genomfördaändringar, varigenom sjukvårdslagen anpassats till en ny organisation och enutvidgning av den öppna vården i läkardistrikt, har den ändå fortfarande sintyngdpunkt i den sjukhusanknutna verksamheten. Den gällandesjukvårdslagstiftningen innehåller vidare en relativt omfattandedetaljreglering. Mot denna bakgrund tillkallades hälso- ochsjukvårdsutredningen (HSU) (S 1975:4) med uppdrag att utarbeta förslag till enhelt ny lagstiftning för hälso- och sjukvården. HSU avgav under hösten 1979sitt slutbetänkande (SOU 1979:78) Mål och medel för hälso- och sjukvården medförslag till en hälso- och sjukvårdslag i form av en ramlag för verksamheten.Betänkandet har remissbehandlats och är föremål för fortsatt beredning inomregeringskansliet. En proposition på grundval av förslag i betänkandetberäknas komma att föreläggas . I HSU:s förslag till hälso- och sjukvårdslag anges som målför hälso- och .sjukvården att den skall främja en god hälsa hos helabefolkningen samt erbjuda sina tjänster åt alla på lika villkor. En god hälso-och sjukvård skall bl. a. fillgodose de vårdsökandes behov av trygghet ochkvalitet, präglas av en helhetssyn på den enskildes förhållanden, vara nära ochlätt tillgänglig samt vara organiserad så att goda kontakter mellan devårdsökande och hälso- och sjukvårdens personal underlättas.Landstingskommunerna och kommunerna som infe ingår i landstingskommun(sjukvårdshuvudmännen) skall ha ett totalansvar för hälso- och sjukvården,vilket bl. a. skall innebära att varje huvudman skall bära eff samlat ansvarför atf främja hälsan hos dem 1* 1981/82. SoU1981/82:17 6 som är bosatta inom huvudmannens område och för att en godhälso- och sjukvård erbjuds dem. Huvudmännen skall vidare vid sin medverkan isamhällsplaneringen verka för en god hälsa hos befolkningen. Angelägenheten avhälso- och sjukvårdens inriktning på förebyggande åtgärder framhålls, dvs.samhällsinriktade förebyggande åtgärder samt sjukdomsförebyggande ochuppspårande individinriktade åtgärder. Reform av socialvården () 1979/80:1, SoU1979/80:44, rskr 1979/80:385) antog socialtjänstlagen (1980:620), somskall träda i kraft och då jämte viss kompletterandelagstiftning ersätta den nuvarande socialhjälpslagen och annan socialvårdlagsfiffning. För skall helhetssynen bli utmärkande.Helhetssynen beaktar individens totala situation, och den enskilde skallsåledes ses i ett vidare socialt sammanhang, där boende- och arbetsförhållandenhör till de viktigaste faktorerna, men där också många andra aspekter kanbehöva beaktas. skall sträva efter att finna en samlad lösningpå sociala svårigheter i den enskildes eller gruppens totala situation. skall genom strukturinrikfade insatsersåsom medverkan i samhällsplaneringen främja goda miljöer i kommunen, genomallmänt inriktade insatser fillgodose olika gruppers behov samt genomindividuellt inriktade insatser lämna sociala tjänster direkt anpassade tillden enskilde individens behov. riktlinjer för 1980-talets psykiatriskavård Den psykiatriska vården har varitföremål för utredning inom . Övervägandenom den psykiatriska vården har presenterats i en rad skrifter,nämligen i skriften Principplan för den psykiatriska vården medtillämpning i första hand på (redovisar1970:16), i skriften vårdens målsättning ochorganisation, är 1976 i skriften Principprogram för hälso- och sjukvården inför80-talet (anser 1976:1) och i skriften Förslag tillprincipprogram för psykiatrisk hälso- och sjukvård (redovisar1978:5). Skrifterna representerar en successiv utveckling av socialstyrelsenssyn på den psykiatriska vårdens innehåll och organisation m.m. I utskottetsbetänkande SoU 1977/78:42 har lämnats översiktliga redogörelser för innehålleti här nämnda skrifter. På grundval av det framlagda förslaget tillprincipprogram och remissbehandlingen av detsamma redovisade år1980 i skriften Riktlinjer för 80-talefs psykiatriska vård (Socialstyrelsenanser SoU1981/82:17 7 1980:2) den huvudsakliga inriktning för planeringen av denpsykiska hälso-och sjukvården som enligt bör gälla på längresikt. Mera konkret anges riktlinjer inför 1980-talef. Ett grundläggandelångsikfigt principprogram för den psykiska hälso- och sjukvården bör enligtsocialstyrelsen samordnas med pågående aktiviteter för att utveckla effprincipprogram för den framtida hälso- och sjukvården med sikte på åren 1990-2000. De presenterade riktlinjerna omfattar enbart denvuxenpsykiafriska verksamheten med hänsyn till att en parlamentarisk utredningförutskickats, där barn- och ungdomspsykiatrins framtida utveckling kommer aftövervägas. Huvuddragen i utvecklingen av den psykiatriska vården börenligt de presenterade riktlinjerna vara en utveckling mot öppnare vårdformermed decentralisering av resurserna till mindre enheter i människornas närmiljö,minskning av vårdplafsantalef i sluten vård, decentralisering av långtidsvårdensamt ökad samverkan med . Det slås fast aft psykiska störningar är komplexa och kanorsakas av biologiska, psykologiska och sociala faktorer var för sig ellervanligen i förening samt att samhällets stödinsatser kan bestå av medicinska,psykologiska och sociala behandlings- och serviceåtgärder under medverkan avpersonal med olika kompetens. Psykiatrins arbetsuppiffer skall omfatta miljö- ochindividförebyggande insatser, behandling, omvårdnad, utbildning samtforsknings- och utvecklingsarbete. Primärvården förutsätts ha ett totalt ansvar för denprimära hälso- och sjukvården inom sitt område. Andra insatser än medicinskainsatser, som kan aktualiseras i anslutning fill primärvårdsarbetet, förutsättssocialtjänsten dock i första hand svara för. När det gäller det psykiatriskavårdansvaret bör hälso- och sjukvårdens ansvar begränsas fill aff omfattasådana vårdbehov som i de särskilda fallen bedöms kräva insatser av enderamedicinskt utbildad personal eller av sådan personal i samverkan med personalmed psykologisk eller social kompefens. förutsätts få betydandeuppgifter i vården av personer med psykosociala störningar, dels i samarbetemed primärvärden, dels genom social service, omvårdnad och aktivering av personermed psykiska handikapp. Samfliga läkare i primärvården förutsätts i framfiden haviss utbildning i psykiatri. För mera komplicerade psykiatriska vårdbehovförutsätts konsultinsatser från länssjukvårdens psykiatri. På ärmålet atf personalresurser för mer kvalificerade psykiatriska arbetsuppgifterskall tillföras primärvårdsorganisationen. De huvudsakliga psykiatriska arbetsuppgifterna förlänssjukvården skall omfatta de psykiska störningar som kräver sådanakvalificerade resurser och sådan kompefens som primärvården inte förfogar över,inkl. SoU1981/82:17 8 Den slutna psykiatriskakorttidsvården bör så långt som är praktiskt möjligt samlokaliseras med slutensomatisk korttidsvård. Den psykiatriska länssjukvården bör organiseras enligtsektoriseringsprin-cipen, innebärande att en klinik eller del därav bör ha ettsammanhållet ansvar för länssjukvårdens hela psykiatriska verksamhet inom ettgeografiskt avgränsat område. Inom den sektoriserade enhetens ram bör finnasnågra psykiatriska team som svarar för mindre betjäningsområden. Behovet av regionsjukvård inom psykiatrin anges varamycket begränsat. Psykiatrisk regionsjukvård anges bli aktuell framför allt närtillgång fill den somatiska regionsjukvårdens resurser erfordras eller vidalldeles speciellt svårbemästrade problem i fråga om diagnostik ellerbehandling. När det gäller de f d. i/ientalsjukhusen påpekas det bl.a. atf antalet vårdplatser som behöver utnyttjas vid dessa sjukhus successivtkommer att minskas i avsevärd grad. Del anges emellertid att betydandesvårigheter föreligger för atf i omstruktureringen av den psykiatriska vårdensnabbt reducera verksamheten vid dessa sjukhus med hänsyn fill att det av mångauppfattas som en oförsvarlig kapitalförstöring om inte nuvarande byggnader ifortsättningen utnyttjas för psykiatrisk vård och att arbetsmarknadspolitiskaoch personalpolitiska argument ofta framförs för ett bibehållande av dessasjukhus med oförändrat antal anställda. Det betonas att det är nödvändigt attfinna former för sjukhusens fortsatta utnyttjande som inte försvårar dennödvändiga omstruktureringen av psykiatrin. I riktlinjerna behandlas i ett särskilt avsnitt behovet avåtgärder för grupper som ställer speciella krav på den psykiatriska hälso- ochsjukvården, nämligen missbrukare, patienter med åldersdement beteende,invandrare och döva. För genomförande av riktlinjerna förutskickas i skriftenfortsalt utredningsarbete om särskilda åtgärder för aff förbättrarekryteringen av psykiatrer och en analys av de f. d. mentalsjukhusens framtidafunktion m. m. Vidare anges att det för ;itt ett långsiktigt principprogramskall kunna utarbetas krävs ytterligare utredningsinsatser beträffande (1) denlångsiktiga fördelningen av arbetsuppgifter mellan psykiatrisk länssjukvård ochprimärvård samt mellan hälso- och sjukvård och socialtjänst, (2) utvärderingav olika psykiatriska vårdmodeller, (3) vård av missbrukare, (4) psykoterapisamt (5) vissa frågor rörande personalen inom den framtida psykiatriska vården. Utredningsarbete beträffande vissa av dessa delområden harpåbörjats inom . Vikten av aff stödja forskning betonas, bl. a. såvälmedicinsk som tvärvetenskaplig forskning kring de psykiska sjukdomarna. Med stöd av ett bemyndigande avregeringen har tillkallats utredningen (S 1980:9) om formerna för denpsykiska barn- och ungdomsvårdens samt familjerådgivningens verksamhet föratt utreda hur den SoU1981/82:17 9 verksamhet som bedrivs inom den psykiska barn- ochungdomsvården samt den kommunala familjerådgivningen skulle kunna samordnasinbördes och med andra verksamheter med närliggande arbetsuppgifter. I motioner som väckts under desenaste åren har framställts yrkanden som syftat till en förändring av denpsykiatriska vårdens innehåll och organisation m. m. På förslag avsocialutskottet i betänkandena SoU 1975:5, 1975/76:34, 1976/77:26, 1977/78:42,1979/80:8 och 1980/81:2 har avslagit motionerna. Ibetänkande SoU 1980/81:2 anförde utskottet bl. a. följande. Utskottet har i inledningen tilldetta avsnitt översiktligt redovisat riktlinjerna för förändring av strukturenoch innehållet i såväl hälso- och sjukvården, inkl. den psykiatriska vården,som . De avsedda förändringarna innebär bl. a. att hälso- ochsjukvården samt skall ha en offensiv inriktning, dvs. på olikasätt - bl. a. genom samverkan med samhällsorgan, organisationer m.fl.- sökaförebygga ohälsa och sociala missförhållanden. Vidare skall vården erbjudas imänniskornas närmiljö. En av utgångspunkterna i utredningsarbetet om denpsykiatriska vården har varit aft behandlingsmöjligheter skall finnas som sålitet som möjligt gör det nödvändigt aff den enskilde patienten rycks loss ursitt vanliga sociala grupp-och samhällssammanhang. Psykiatrisk vård oberoende av eget samtycke LSPV Vård enligt bestämmelserna i sjukvårdslagen- vare sig vården är somatisk eller psykiatrisk - är frivillig och kan inteförenas med tvångsåtgärder. För de fall psykiskt sjuka måste vårdas oberoende av egetsamtycke kan vård beredas enligt bestämmelser i lagen (1966:293) om beredandeav sluten psykiatrisk vård i vissa fall (LSPV). I betänkande SoU 1980/81:2 har lämnats en närmareredogörelse för bestämmelserna i . varför en mera sammanfattanderedovisning ges här. Sluten psykiatrisk vård får enligt LSPV beredas den somlider av psykisk sjukdom om sådan vård är oundgängligen påkallad med hänsyntill sjukdomens art och grad och om till följd av sjukdomen en eller flera avfem olika specialindikationer föreligger. Vården får beredas på sjukhus somdrivs av staten eller sjukvårdshuvudman. Vård enligt LSPV bereds huvudsakligenvid def. För behandling av vissa frågor enligt lagen finnsutskrivningsnämnder med särskilda geografiska verksamhetsområden och sombesvärsinsfans en för riket gemensam psykiatrisk nämnd. Den som är intagen pä sjukhus enligt LSPV får hindras attlämna sjukhuset och i övrigt underkastas nödvändigt tvång. Möjlighet finns ävenaft besluta SoU1981/82:17 10 kan patienten få tillståndaft kortare fid visfas på egen hand utom sjukhusområdet. Så snart förutsättningar för att bereda patienten vårdenligt LSPV inte längre föreligger skall han utskrivas. Detta skall prövasfortlöpande. I stället för utskrivning kan patienten bli utskriven på försökför viss bestämd tid, högst åf gången. Under utskrivning på försökfår patienten ställas under tillsyn samt ålägg.as att iaktta särskildaföreskrifter.