bet · G501JuU2 · 1981-12-31 00:00:00 — om förbud mot alkoholförtäring på allmän plats I motion 1980/81:1913 av RuneGustavsson m. fl. (c) hemställs, såvitt nu är i fråga, att hosregeringen begär förslag till lagstiftning om förbud mot alkoholförtäring påallmän plats (yrkande 1). Motionärerna, som hänvisar till vad som anförts i ämnet imotion 1980/81:1912. framhåller att samhället bör skärpa sin attityd motalkoholförtäring på allmän plats. Enligt motionärernas mening skulle det varaav stort normbildande värde om det blev förbjudet att dricka alkohol på allmänplats. I sammanhanget framhålls att den som överträder förbudet och ådömsstraff också skall få lämplig vård då detta behövs. Gällande ordning m. m. behandlade underföregående två motioner om skärpta åtgärder mot alkoholförtäring på allmänplats. I utskottets betänkande med anledning av dessa motioner lämnades enutförlig redogörelse för bl. a. ansvarsreglerna på området (JuU 1980/81:6).Utskottet hänvisar till redogörelsen i det betänkandet. Framställningen i detföljande görs därför rnera översiktlig. Ansvarsregler m. m. Genom lagstiftning år 1976avskaffades den i 16 kap. 15 § upptagna bestäriimelsen om straffför fylleri (prop. 1975/76:113, JuU 37, rskr 351). antogs lagen(1976:511) om omhändertagande av berusade personer m. m. Enligt den lagen fårpolisman i vissa fall omhänderta den som på allmän plats anträffas berusad bl.a. av alkoholhaltiga drycker. Bakgrunden till PM berörd lagstiftning, som trädde i kraftden , var att det tidigare systemet med omhändertagande ochbestraffning av akut berusade personer ansågs representera ett förlegatbetraktelsesätt; den akuta berusningen var att betrakta som ettsjukdomstillstånd, och ett omhändertagande borde ta sikte på att bereda denberusade adekvat vård och behandling, 1 lagstiftningsärendet uttalades ocksåatt straffbestämmelserna i sig infe var ägnade att motverka alkoholmissbrukeller att hindra berusade perpner att uppträda på allmän plats. JuU1981/82:2 2 uttalade sig vid lagensantagande för en målsättning som innebär att omhändertagandet av berusadepersoner skulle förbindas med akutvård och att vården skulle ges inomnykterhetsvårdens eller sjukvårdens ram utanför polisstationerna (JuU1975/76:37 s. 30). I 16 kap. 16 § föreskrivs straffansvar förförargelseväckande beteende. För detta brott kan den dömas som för oljud påallmän plats eller eljest offentligen beter sig på sätt som är ägnat att väckaförargelse hos allmänheten. Straffet är böter. f. n. högst . och fr. o.m. (se SFS 1980:1133 och 1981:85). Straffbestämmelsen om förargelseväckande beteende fick sinnu gällande lydelse i samband med lagstiftning rörande avskaffande avfylleristraffet. Härvid uttalades att bestämmelsen inte kunde ges deninnebörden att den offentliga berusningen som sådan skulle anses falla underlagrummet. Detsamma gällde sådana inslag i en berusad persons beteende som haromedelbart samband med berusningen och som visserligen medför att hanstillstånd kan konstateras av utomstående men ändå inte tar sig några meruppseendeväckande eller störande intryck (se JuU 1975/76:37 s. 17). Allmän och lokal ordningsstadga I allmänna ordningsstadgan(1956:17) finns allmänna ordningsföreskrifter rörande nyttjandet av allmänplats och inhämtandet av polismyndighetens tillstånd till vissa aktiviteter påsådan plats. Vidare anges vad som enligt stadgan förstås med allmän plats,nämligen gata, torg, park och vissa andra platser. Några bestämmelser om förbud mot förtäring av alkohol påallmän plats finns inte i allmänna ordnlngsstadgan. Frågan om sådant förbudberördes under förarbetena till lagstiftningen, men en reglering på områdetansågs slutligen böra ske i lokala ordningsstadgor (SOU 1944:48. Enligt 7 § allmänna ordningsstadgan får i lokalordningsstadga meddelas de ytterligare föreskrifter i avseende på den allmännaordningen som anses erforderliga för kommunen eller del därav och som integäller förhållanden, om vilka annorledes är bestämt. Med stöd av dennabestämmelse kan i lokal ordningsstadga föreskrivas t. ex. förbud motalkoholförtäring på allmän plats. Lokal ordningsstadga antas av kommunfullmäktige.Fullmäktiges beslut skall underställas prövning. Den som bryter mot bestämmelse i lokal ordningsstadga kandömas till böter, högst . fanns föreskrifter om förbud mot förtäring avalkohol på allmän plats i 32 lokala ordningsstadgor. JuU1981/82:2 3 såsom inledningsvis sagts, två motioner om skärpta åtgärdermot alkoholförtäring på allmän plats. En av motionerna upptog delvis sammayrkande och motivering som den motion som behandlas i förevarande ärende.Motionerna hade remissbehandlats av utskottet. I sitt av godkända betänkande (JuU 1980/81:6)avstyrkte utskottet bifall till yrkandet otn förbud mot alkoholförtäring påallmän plats. Utskottet anförde härvidlag att de bedömningar som legat tillgrund för avskaffandet av straffansvaret 1976 alltjämt ägde singiltighet, och de talade mot att man återigen skulle tillgripa generellastraffrättsliga medel i kampen mot alkoholmissbruket. Mot ett förbud motalkoholförtäring på allmän plats talade, enligt vad utskottet vidare anförde,de lagtekniska svårigheter som föreligger när det giiller att bestämma omfattningenav förbudet och svårigheterna med att i praktiken upprätthålla förbudet. - Enannan sak var, framhöll utskottet, att det från ordningssynpunkt kan finnasstarka skäl att ingripa mot alkoholförtäring på allmän plats. Utskottet pekadehärvidlag på att en sådan möjlighet också finns genom straffbestämmelsen omförargelseväckande beteende och genom möjligheten för kommunerna att i lokalaordningsstadgor förbjuda alkoholförtäring på allmän plats. I detta betänkande behandlarutskottet en motion vari begärs lagstiftning om förbud mot alkoholförtäring påallmän plats. Förtäring av alkohol på allmän plats är inte i sigstraffbar enligt eller annan lag. Sker förtäringen under sådanaformer att den är ägna att väcka förargelse hos allmänheten, kan gärningenemellertid bestraffas som förargelseväckande beteende enligt 16 kap. 16 §brottsbal--ken. Förbud mot alkoholförtäring på allmän plats kanföreskrivas i lokala ordningsstadgor. Ett sådant förbud skall vara motiverat avhänsyn till den allmänna ordningen. Överträdelse av förbudet är straffbelagdenligt bestämmelser härom i allmänna ordningsstadgan. Straffet är böter, högst500 kr. Genom lagstiftning avskaffades straffansvaret förfylleri .Till grund härför låg bl. a. den bedömningen att bestraffning av akutberusade personer representerade ett förlegat betraktelsesätt: den akutaberusningen var att betrakta som ett sjukdoinstillstånd. och ettomhändertagande borde ta sikte på att bereda den berusade vård och behandling. Utskottet behandlade ettmotionsyrkande med samma innebörd som yrkandet i den nu aktuella motionen. JuU 1981/82:2 4 I sitt av godkända betänkande(JuU 1980/81:6) avstyrkte utskottet bifall till yrkandet om förbud motalkoholförtäring på allmän plats. Härvid anförde utskottet att de bedömningarsom legat till grund för avskaffandet av straffansvaret för fylleri alltjämtägde sin giltighet, och de talade mot att man återigen skulle tillgripagenerella straffrättsliga medel i kampen mot alkoholmissbruket. Utskottetanförde vidare att mot ett förbud mot alkoholförtäring på allmän plats ocksåtalade de lagtekniska svårigheter som föreligger när det gäller att bestämmaomfattningen av förbudet och svårigheterna att i praktiken upprätthållaförbudet. När frågan om förbud mot alkoholförtäring på allmän platsnu återkommer vill utskottet - i linje med sitt ställningstagande -till en början framhålla att det i hög grad är tveksamt huruvida enkriminalisering av det slag som förordas i motionen är en från alkoholpolitisksynpunkt lämplig åtgärd. I kampen mot alkoholmissbruket är det enligtutskottets mening främst vårdinsatser och andra åtgärder av social natur sombehövs. Enligt utskottets mening är det inte från ordningssynpunktpåkallat med en generell straffrättslig reglering mot alkoholförtäring påallmän plats. Behovet av att av ordningsskäl kunna ingripa mot sådanalkoholförtäring som sker på allmän plats torde, såsom utskottet förra åretuttalade, tillgodoses genom gällande straffbestämmelse om förargelseväckandebeteende samt genom den möjlighet som kommunerna har att i lokalaordningsstadgor förbjuda alkoholförtäring på allmän plats. Utskottet vidhåller alltså den bedömning utskottet gjordeförra året och avstyrker bifall till motionsyrkandet. att avslår motion 1980/81:1913 i här behandlad del (yrkande 1). Närvarande: (). ÅkePolstam (c), (), i (fp). (),(), (), (), iHelsingborg (s), (), (). ().Karl-Gustaf Mathsson (s) och (). JuU1981/82:2 5 (), () och ()anför: Det spörsmål som tas upp i motionen aktualiserar den mycket angelägnafrågan om samhällets åtgärder till stöd för de personer - ofta utslagna,alkoholskadade människor- som ägnar sig åt alkoholförtäring på allmännaplatser. riktas uppmärksamheten på de med frågan sammanhängande oftabesvärande ordningsproblemen. Vissa allmänna platser har på många håll bliviten samlingspunkt och ett tillhåll för personer med uttalade alkoholproblem.Många människor känner en stark olust inför att vistas på sådana platser, bl.a. på grund av risken för trakasserier. I likhet med utskottet anser vi detvara tveksamt huruvida en kriminalisering av själva alkoholförtäringen är enfrån kriminalpolitisk och alkoholpolitisk synpunkt lämplig åtgärd. Det sagdahar tillämpning inte minst när det gäller att komma till rätta med deföreteelser som vi har beskrivit. Även om en kriminalisering skulle kunna ha enviss avhållande verkan på en del personer skulle effekten därav samtidigt- tillmen för det sociala hjälparbetet - kunna bli att de sociala missförhållandenakommer på ett mindre öppet sätt. Såsom utskottet anför är det nämligenfrämst vårdinsatser och andra åtgärder av social natur som behövs. Enligt vårmening måste i detta hänseende slås fast samhällets ansvar för att de socialahjälpinsatserna på alla nivåer ökar och görs mer effektiva så att man verkligenkan komma till rätta med de problem som alkoholmissbruket innebär.