bet · G501JuU52 · 1981-12-31 00:00:00 — Avsikten är att denrättssökande själv skall betala av den rättshjälpskostnad som överstiger . Det pågår således överväganden som kan innebära att problemet med attflera likartade och kostsamma rättegångar drivs vid olika domstolarlöses på ett annat sätt än som har föreslagits i propositionen. I sammanhangetbör också sägas att vissa slags processer om läkemedelsskador kan få minskadaktualitet . När det gäller skador som har vållats av läkemedelefter den 1 juH 1978 har de företag som tillverkar eller importerar läkemedelsom säljs i nämligen åtagit sig att utge ersättning. Åtagandet ärförsäkrat genom ett kollektivt försäkringsavtal. JuU 1981/82:52 11 Vad som har anförts kan sägas tala för att manbör vänta med att införa en reglering som syftar till att begränsa antaleträttegångar av detta slag. Å andra sidan har det i ärendet framkommit att detär nu en reglering behövs - om än en provisorisk sädan. Utskottet stannardärför för att godta regeringens förslag i princip och avstyrka bifall tiUmotionerna i motsvarande del. När det gäller vissa enskildheter i förslagetutvecklar utskottet sin mening i det följande. Här skall dock betonas att detär angeläget att tillämpningen av den nya lagstiftningen, som utskottet ser somprovisorisk, följs noga och att frågan om en mera definitiv lösning övervägsytterligare i samband med det utredningsarbete som pägär när det gällerrättegångsbalken och rättshjälpslagen. Somexempel på mäl som skall omfattas av den nya regleringen nämnerdepartementschefen mäl om läkemedelsskador. Utskottet anser att det främst ärbeträffande sådana och liknande mål som lagstiftningen bör tillämpas. Utskottetvill dock inte utesluta att det kan visa sig vara befogat att tillämparegleringen även i vissa andra ärendetyper där ett stort aiital personer haranspråk som stöder sig på likartad grund. Somframgår av vad som har sagts är avsikten att utgången av pilotmåletskall ha betydelse för den aktuella angelägenheten. Nägra remissinstanser harförordat att detta bör framgå direkt av lagtexten. Enligt utskottets meningpåkallas emellertid ingen sådan ändring av lagrummet; innebörden följer avsyftet med lagstiftningen och det klarläggande uttrycket "kan anstå". Avsiktenär att ett eller flera mål skall kunna drivas som pilotmäl och att frågan omrättshjälp skall anstå i de andra målen. I vissa fall torde myndigheten redan isamband med att ansökan om rättshjälp kommer in ha vetskap om att det finns eneUer flera angelägenheter i vilka anspråken stöder sig på väsentligen likartadgrund. I sädana fall skall rättshjälp kunna vägras med stöd av 8 § första stycket7.1 många fall torde dock situationen vara den att myndigheten först i ettsenare skede fär kännedom om att det föreligger en pilotfallssituafion. Då kanett eller flera pilotmål väljas ut med stöd av bestämmelsen om upphörande avrättshjälp. Rättshjälpför begränsade åtgärder m. m. Föratt den föreslagna regleringen skall kunna fungera på ett tillfredsställandesätt mäste den som förvägras rättshjälp i avvaktan på att pilotmål avgörs kunnafå rättshjälp för begränsade åtgärder, exempelvis för att klarlägga målet ellerärendet i ett inledande skede, för att inhämta viss utredning som löper riskatt gå förlorad eller för att vidta preskriptionshindrande åtgärder ellerliknande. För att rättshjälpen skall kunna begränsas krävs det dock somdepartementschefen anför att sökanden uttryckligen har JuU 1981/82:52 12 preciseratsin ansökan till att avse nägon eller några rättsliga åtgärder. Att rättshjälppä detta sätt skall kunna beviljas för begränsade åtgärder torde inte - som enremissinstans anför - behöva anges i lagtexten. Här skall vidare framhållas attavsikten givetvis inte är att den nu beskrivna ordningen skall föranleda attpraxis ändras när det gäller begränsning av rättshjälpen i andra typer av rättshjälpsärenden. Denföreslagna regleringen innebär att rättshjälp kan komma att beviljas fleragånger i samma angelägenhet. Detta följer av att rättshjälpen skall kunnaupphöra och av att rättshjälp skall kunna beviljas för begränsade åtgärder. Omdet tidigare rättshjälpsärendet har avslutats blir den rättssökande skyldigatt erlägga rättshjälpsavgift pä nytt. I de fall den tidigare rättshjälpen harupphört med stöd av 34 § och staten har betalat kostnaden för rättshjälpentorde det inte kunna anses obilligt att den rättssökande - som ju inte haftnågon kostnad för den tidigare rättshjälpen - fär erlägga rättshjälpsavgift. Omden tidigare rättshjälpen däremot har gällt en begränsad åtgärd och den.rättssökande således har haft kostnader för rättshjälpen är situationen enannan. Utskottet anser att i sådana fall i princip rättshjälpsavgiften i detsenare ärendet bör sättas ned sä att rättshjälpsav-giftema tillsammans inteöverstiger vad den rättssökande skulle ha haft att betala om rättshjälp barahade beviljats en gäng i angelägenheten. Regeln i 12 § rättshjälpslagen omnedsättning av rättshjälpsavgifter medger dock nedsättning till ett belopp somunderstiger av basbeloppet (f. n. endast i begränsad omfattning.Avgiften får nämligen sättas lägre än det beloppet bara då det är uppenbart att denrättssökande saknar möjlighet att betala en så stor avgift. Det torde sålundavara ofrånkomHgt att fall kommer att inträffa dä den rättssökande blir skyldigatt totalt erlägga en större avgift än om rättshjälp endast hade beviljats engång i angelägenheten. I det fortsatta översynsarbetet får övervägas om det ärbefogat att ändra denna reglering. Enligt förslaget till ändring i 34 §rättshjälpslagen fär det beslutas att rättshjälp skall upphöra om detföreligger en pilotfallssitiiatiön. Ett sådant beslut får dock inte fattas omdet är uppenbart obilligt att rättshjälpen upphör. Konsekvenserna avbestämmelsen om upphörande av rättshjälp har kritiserats bl. a. underremissbehandlingen. Man har anfört att bestämmelsen kan få till följd att enkärandepart vars rättshjälp har upphört kan bli tvungen att av ekonomiska skälåterkalla sin talan. Svaranden skulle då med stöd av 13 kap. 5 §rättegångsbalken kunna genomdriva att målet ändå prövas. I det läget är riskenstor att käromålet ogillas eftersom käranden som berövats rättshjälp saknarmöjHghet att processa effektivt. Att käromålet ogillas innebär inte bara attden rättssökandes anspråk ogillas för gott utan även att han kan bli skyldig attbetala motpartens rättegångskostnader, vilka i JuU 1981/82:52 13 målav detta slag kan uppgå till mycket stora belopp. Enligt förslaget ipropositionen skaU de nya bestämmelserna i 34 § tillämpas även om rättshjälphar beviljats före ikraftträdandet. Det innebär att en rättssökande som berövasrättshjälp kan bli skyldig att betala motpartskostnader som har uppkommit föreikraftträdandet. mening är det uppenbart att en regel med sådana konsekvenser som nuhar beskrivits inte kan godtas. Utskottet delar dock inte uppfattningen att denföreslagna regeln får sådana konsekvenser. Enligt utskottets mening bör detnämligen bli fråga om att vilandeförklara målet i sådana fall. Enligt 32 kap. 5§ kan vilandeförklaring ske i tvä fall. Det ena är när det ärav synnerlig vikt att en fråga som är föremål för annan rättegång ellerbehandling i annan ordning först avgörs. Det andra är när annat hinder avlängre varaktighet möter mot handläggningen. Det är den sistnämnda regeln sombör komma till tillämpning när rättshjälp har upphört. När rättshjälp harupphört i en pilotfallssituation, vilket sker i statens intresse utan att denenskilde har möjlighet att påverka beslutet, får det nämligen allmänt settanses vara oförenligt med grundläggande, i rättssäkerhetens intresse uppställdaprocessrättsliga grundsatser att företa målet till slutlig handläggning; ettsådant hinder föreligger således att vilandeförklaring bör ske. Med dettabetraktelsesätt är förutsättningarna för vilandeförklaring i allmänhet förhanden när rättshjälp upphör i pilotfallssituationer. I de fall sädanaförutsättningar inte föreligger måste det anses uppenbart obilligt atträttshjälpen upphör och då skall enligt förslaget i propositionen regeln otnupphörande av rättshjälp inte gälla. Ifråga om den rättssökandes egna rättegångskostnader finns inte heller anledningtill invändningar. Enligt förslaget skall nämligen, när rättshjälpen upphör,kostnaderna för den betalas av staten om det inte föreHgger synnerliga skäl. Medanledning av vad en remissinstans har anfört vill utskottet här slutligenframhålla att bestämmelserna i 34 § om vem som skall betala kostnaden förrättshjälpen endast reglerar förhållandet mellan staten och den som har hafträttshjälpen. När det gäller frågan om motpartens ersättningsskyldighetgentemot den rättssökande/staten gäller reglerna i (se NJA1980 s. 786). Behörighetatt påkalla att rättshjälp skall upphöra Regeringensförslag innebär att DV eller annan myndighet som regeringen bestämmer skaU fåpåkalla beslut att rättshjälp skaU upphöra. Avsikten är att JK skall tilläggasbehörigheten. Enligt DV bör JK inte ha sådan behörighet. Utskottet anser attregeringens förslag bör godtas. Utskottet vill vidare, med anledning av vad enremissinstans har anfört, framhålla att det ligger i sakens natur attbehörigheten avser rätt att påkalla prövning av frågan om allmän rättshjälpskall upphöra. Utskottet anser således att detta inte uttryckligen behöveranges i lagrummet. JuU1981/82:52 14 146 § rättshjälpslagen finns en hänvisning till 8 § förstastycket 5. Genom den ändring i rättshjälpslagen som trädde i kraft den 1januari 1982 (SFS 1981:1287) ändrades 8 § första stycket 5 utan att däravbetingad ändring gjordes i 46 §. Utskottet förordar att en sådan ändring nugörs i en särskild lag om ändring i rättshjälpslagen. Denna lagändring börträda i kraft möjHgt och tillämpas fr. o. m. . Övrigalagändringar bör träda i kraft . 1. att med bifall tillproposition 1981/82:28 i de delar den behandlas i detta betänkande och medavslag på motion 1981/82:79 i motsvarande del (delvis) och motion 1981/82:86 imotsvarande del (yrkande 1 delvis) a) antarföljande som Utskottets förslag betecknade lydelse av 8 § rättshjälpslagen Nuvarande lydelse Utskottets förslag 8§i AUmän rättshjälp får ej beviljas 1. i angelägenhet som skall prövaseller pä annat sätt behandlas utom riket, om ej den rättssökande är bosatt häroch särskilda skäl föreligger för rättshjälp, 2. den som är bosatt utom riket, omhan ej är svensk medborgare eller om särskilda skäl ej föreligger förrättshjälp, 3. näringsidkare i angelägenhet somuppkommit i hans näringsverksamhet, om ej skäl föreligger för rättshjälp medhänsyn till verksamhetens art och begränsade omfattning, hans ekonomiska ochpersonliga förhållanden eller omständigheterna i övrigt, 4. i fråga om anspråk som överlåtitstill den rättssökande, om överlåtelsen kan antagas ha ägt rum i syfte attåstadkomma fördel vid prövning av begäran om rättshjälp, 5. för upprättande avsjälvdeklaration, äktenskapsförord eller testamente, 6. i mål om boskillnad enligt 9 kap. 2§ , 7. om frågan om rättshjälp kan anstå till dess en annanrättslig angelägenhet, vari anspråket stöder sig på väsentligen likartadgrund, har avgjorts slutligt, 7. den som ejhar befogat intresse 8. den som ej har befogat intresse av att få sin sak behandlad. avatt få sin sak behandlad. ' Senaste lydelse 1981:1287. JuU 1981/82:52 15 I fråga om visst slag av ärenden som är talriktförekommande och normalt av enkel beskaffenhet kan regeringen förordna attaUmän rättshjälp ej skall beviljas. Underförutsättning av ömsesidighet kan regeringen förordna att medborgare i vissfrämmande stat i fråga om allmän rättshjälp skall vara likställd med svenskmedborgare. b) antar det genompropositionen framlagda förslaget till lag om ändring i rättshjälpslagen iövrigt i de delar det behandlas i detta betänkande, dock att tidpunkten förikraftträdandet bestäms till den 1 juH 1982, 2. att antar följandeförslag till Lagom ändring i rättslvjälpslagen (1972:429) Härigenom föreskrivs att 46 § rättshjälpslagen(1972:429) skall ha nedan angivna lydelse. 46 §1 Med rådgivning förstås i denna lag Medrådgivning förstås i denna lag rådgivning och därmed jämförlig rådgivning och därmed jämförlig åtgärd i rättsligangelägenhet under åtgärd i rättslig angelägenhet under skall dock ej ansesåtgärd / angelä- skall dock ej anses åtgärd för upprät- genhet som avses i 8 §första stycket 5 tände av självdeklaration eller åtgärd eller som omfattas avförordnande / angelägenhet som omfattas av som meddelats med stöd av 8 § förordnande som meddelats med stöd av 8 § andra stycket. Denna lag träder i kraft efter den dag,då lagen enligt uppgift på den har utkommit frän trycket i Svenskförfattningssamling. Lagen tillämpas dock för tid frän och med den 1 januari1982. Närvarande:Bertil (), (), (), (), LillyBergander (s), i (s), (), EllaJohnsson (c), (), (), (), (), () och (). 1Senaste lydelse 1979:240. JuU 1981/82:52 16 Reservation(mom. 1) (), (), (), i (s), () och () anser dels att den del av utskottets yttrande som börjarpä s. 9 med "Utskottet gör" och som slutar pä s. 14 med "juU1982" bort ha följande lydelse: Utskottetanser, i likhet med ett stort antal remissinstanser- och i viss mån lagrådet -att starka invändningar kan riktas mot förslaget ur rättvise- ochrättssäkerhetssynpunkter. Det råder enligt titskottets mening inte någon tvekanom att förslaget försämrar den enskildes rättsskydd. Dessutom innebär det ger avkall på viktiga principer som rör rättssäkerhet öch allas likhetinför lagen. Föratt den enskildes rättsskyddsbehov skall vara tillgodosett krävs att han harekonomiska möjligheter att utnyttja det rättsHga förfarandet. De flestamedborgarna är inte i en sådan ekonomisk situation att de har det. Ett välutbyggt rättshjälpssystem är därför ett nödvändigt inslag i rättssamhället, ochdet är också ett led i strävandena efter ökad jämlikhet mellan medborgarna. Dettasynsätt pä rättshjälpssystemet måste enligt utskottets mening vara vägledandeför det besparingsarbete som sker inom rättshjälpen. Redan med dennautgångspunkt måste förslaget avvisas. Närdet gäller den föreslagna konstruktionen vill utskottet - i Hkhet med juridiskafakultetsnämnden vid - framhålla att förslaget möjligenskulle kunna accepteras om man kunde garantera att det blev en i allo mönstergillprocess i pilotmålet. Om förslaget genomförs nu kan det dock - som fakultetenockså anför - inträffa att en rättssökande som inte fär rättshjälp finner sigförekommen av en part med ett oskickligt ombud som utför sin huvudmans talandåligt. Den rättssökande som inte fått rättshjälp kan således få vänta med attfå sin angelägenhet prövad utan att pä något sätt vara säker pä att det träffasett avgörande som på ett riktigt och rättvist sätt är vägledande för prövningenav hans angelägenhet. Närdet gäller enskildheter i förslaget vill utskottet ocksä peka på att det tordemöta stora svårigheter att välja ut pilotfall. För att man med säkerhet skallveta om ett fall kan bli vägledande för andra fall mäste man ha kunskap intebara om de yrkanden och invändningar etc. som har framställts i de båda målenutan också om hur målen kommer att drivas . Enligt utskottets meningär det över huvud taget oreaHstiskt att tänka sig att en sädan prövning kan skei samband med beslut i rättshjälpsfrägan. Utskottetvill vidare - i likhet med en remissinstans - peka pä att lagtexten inte harfått en utformning som begränsar tillämpningsområdet på det sätt som avsettsenligt motiven till förslaget. Tvärtom skulle rättshjälp kunna förvägrassökanden även i ett stort antal andra typer av mål, t. ex. i mål om skadeståndvid olyckor eller katastrofer eller i mål om fel i fastighet. JuU 1981/82:52 17 Urholkningenav rättshjälpssystemet är alltså större än vad som framgår av departementschefensmotivering till förslaget. Utskottetanser sig således inte kunna godta förslaget om begränsningar i möjligheten attfå rättshjälp i avvaktan på att pilotfall avgörs och avstyrker-som föreslås imotionerna 79 och 86 - bifall till propositionen i denna del. Utskottet villdock inte utesluta att det, för att förhindra missbruk av rättshjälpssystemet,kan finnas skäl att göra vissa begränsningar i möjligheterna att fårättshjälp. Utskottet utgår frän att denna fråga övervägs i lämpligt sammanhang. 146§ rättshjälpslagen finns en hänvisning till 8 § första stycket 5. Genom denändring i rättshjälpslagen so.m trädde i kraft (SFS1981:1287) ändrades 8 § första stycket 5 utan att därav betingad ändringgjordes i 46 §. Utskottet förordar att en sådan ändring nu görs i en särskildlag om ändring i rättshjälpslagen. Dennalagändring bör träda i kraft möjligt och tiUämpas fr. o. m. den 1januari 1982. dels att utskottets hemställan under moment 1 bortha följande lydelse: 1. att med bifall till mofion 1981/82:79(delvis) och motion 1981/82:86 (yrkande 1 delvis) avslår proposition 1981/82:28 i de delar den behandlas i detta betänkande.