bet · G501JoU11 · 1981-12-31 00:00:00 — betänkande 1981/82:11 om skydd för sälstammen, m. m. I mofion1980/81:212 Av () yrkas 1. att riksdagenhos regeringen hemställer att initierar förhandlingar med berördastater om förbud mot kutslakt. 2. att riksdagenhos regeringen hemställer att ändringar genomförs i jaktlagen i syfte attbegränsa rätten till säljakt. I motion 1980/81:470 av AnitaPersson m. fl. (s) yrkas att beslutar om förbud mot import av skinnfrån sälungar. I motion 1980/81:590 av ÅkeWictorsson m. fl. (s) yrkas att beslutar att hos regeringen begäraförslag till lag om förbud för import av skinn från knubbsäl, ungar avgrönlandssäl (whitecoat) och ungar av storsal (blueback). I motion 1980/81:769 av AndersGernandt m. fl. (c) yrkas att beslutar om förbud mot import avsälskinn. I motion 1980/81:1014 av m. fl. (vpk) yrkas 1. att riksdagenbeslutar att hos regeringen begära förslag till lag med förbud mot import avsälskinn, 2. att riksdagenbeslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförsrörande svensk aktivitet i internationella organ. I motionerna kritiseras den jakt påsalar som bedrivs bl. a. av jägare från och utanför . Framför allt vänder sig motionärerna mot jakten på nyföddasälungar, som i stort antal klubbas ihjäl . Två huvudargumentför de föreslagna åtgärderna kan urskiljas i motionerna. Dels ifrågasätts ominte de tillåtna jaktkvoterna är så stora att de på lång sikt äventyrar vissasälarters fortbestånd. Några motionärer vill i det sammanhanget anlägga etiskasynpunkter på jakten, vilken beskrivs som en massexploatering av en djurart isyfte att föra ut onödiga och lyxbetonade produkter på världsmarknaden. Ettannat argument syftar på avlivningsmetoderna. Härvidlag framhålls attklubbning av sälungar är en jaktmetod som från djurskyddssynpunkt och allmännaviltvårdssynpunkter inte kan accepteras. I 1981/82. JoU1981/82:11 2 Motionärerna framhåller - i någotfall med hänvisning till vissa statistiska uppgifter om importen av sälskinn -att överenskommelsen mellan pälsbranschen och svenska stiftelsen förvärldsnaturfonden, WWF, (se närmare härom i det följande) uppenbarligen intevarit tillräcklig för att hindra import av skinn från nyfödda sälungar tillSverige. På grund härav föreslås i motionerna att merellermindre långtgåendeimportrestriktioner för sälskinn införs. Enligt motion 1980/81:470 bör importav skinn från sälungar förbjudas, medan man i motion 1980/81:590 preciseraryrkandet till att avse skinn från knubbsäl samt frän uiigar av grönlandssäl ochstorsal. Det senare yrkandet avser samma slags skinn som omfattas av denovannämnda överenskommelsen. 1 motionerna 1980/81:769 och 1980/81:1014 hemställsom förbud mot all import av sälskinn. 1 den sistnämnda motionen krävs dessutomatt i alla lämpliga internationella organ motarbetar säljakten. I motion 1980/81:212 föreslås att iinternationella sammanhang verkar för ett förbud mot jakt pä sälungar. Vidareframhålls att några av de i befintliga sälarterna, främst gråsäl ochvikare, måste få ett bättre skydd än f. n. Mot detta syfte föreslås att den s.k. skyddsjakten på säl avskaffas i den svenska jaktlagstiftningen. Remissyttranden m. m. Utskottet har inhämtat yttrandenöver motionerna 1980/81:470, 1980/ 81:590,1980/81:769 och 1980/81:1014frånstatens naturvårdsverk, lantbruksstyrelsen, generaltullstyrelsen. /svenskapälsbranschens centralkommitté, ochNordiska samfundet mot plågsamma djurförsök. Yttrandena har intagits som bilagatill detta betänkande. Yttrande har dessutom inkommit från Föreningarna djurensvänners riksorganisation. Ytterligare synpunkter på motionerna har lämnats införutskottet av representanter för bl. mot plågsammadjurförsök och . Den storskaliga jakt på salar somåsyftas i motionerna avser i första hand arterna grönlandssäl och klappmyts.Störst omfattning har den jakt som bedrivs utanför , där bl. a.jägare från och deltar. Grönlandssälen (pagophilus groenlandicus) ynglar i tre skildaområden: utanför , vid (Västisen) och i (Östisen). JoU1981/82:11 3 Stammen vid är störst och omfattar enligtvissa beräkningar 1,3-1,4 miljoner djur. De andra stammarna omfattar ca 100 000resp. 500 000-700 000 djur. är jaktuttaget vidNewfoundland kvoterat. är kvoten 180 000 djur, varav 10 000 tilldelasde arkfiska folken, dvs. infödda jägare från och norra . Även för jakten på Västisen och Östisen gäller enligtuppgift begränsningT ar (25 000 resp. 60 000). Jakten bedrivs av , Canadasamt på Väst- och Östisen även av . Grönlandssälen föder sin unge ellerbörjan av mars. Sälungen diar och går som nyfödd underbenämningen "whitecoat", på grund av pälsfärgen. Den vita färgenbörjar förändras redan efter en vecka-tio dagar. Efter diperioden överger honanungen, som kallas "beater" upp till . Ännu ickekönsmogna salar över kallas "bedlamers". Grönlandssälenblir könsmogen vid omkring ålder. Honan föder en unge och ärproduktiv . Vid jakten på de nyfödda sälungarna(whitecoats) används ett klubbliknande verktyg. Salarna avlivas med slag mothuvudet, s. k. klubbning. Äldre salar avlivas med kulvapen. dödades utanför 166 062grönlandssälar, varav ca 91 000 var nyfödda ungar. Klappmyts (cystophora cristata) är betydligt mindre kändän grönlandssälen. Två olika större yngelområden vid ochNewfoundland är kända. Antalet salar har uppskattats till 300 000, kanske t. o.m. över 500 000. kvoteras jakten till 15 000 vid Newfoundlandoch 30 000 vid . dödades 13 062 salar av denna art utanförNewfoundland. Den nyfödda klappmytsungen har mörkblå päls och går därför underbenämningen "blueback". De årliga jaktkvoterna på grönlandssäl och klappmytsfastställs av kanadensiska regeringen (fiske- och havsministeriet) efterkonsultationer på nationell och internationell nivå. De vetenskapligabedömningarna av hithörande frågor görs bl. a. i en organisation medbenämningen (), till vilken ettvetenskapligt råd är knutet. Enligt ett pressmeddelande från regeringinför säljakt hade rådet uppgett att stammen av grönlandssäl var staddi ökning och att den tålde en årlig beskattning av 234 000 djur. Regeringenfastställde emellertid en lägre kvot med det uttalade syftet att låta stammenväxa ytterligare. Överenskommelsen mellan världsnaturfonden ochpälsbranschen träffades enöverenskommelse mellan å ena sidan Svenska pälsbranschens centralkommitté ochPälsbranschrådet och å andra sidan svenska (världsnaturfonden - WWF) med r 1981/82. JoU1981/82:11 4 syfte att inom handeln med pälsvaror tillgodosenaturvårds- och djurskyddsintressen. Enligt överenskommelsen förbinder sigpälshandelns representanter att verka för att anslutna organisationersmedlemmar endast saluför pälsvaror och pälsplagg som härrör från vissa särskiltangivna djurarter. En utgångspunkt för överenskommelsen är att jakten påpälsbärande arter skall stå i överensstämmelse med principerna för den svenskajakt- och viltvården, vilket bl. a. utesluter jakt under yngeltid. Tillöverenskommelsen har fogats en lista över tillåtna och icke tillåtna djurarter,vilken upprättats i samarbete med bl. a. experter.I fråga om sälskinnshandeln har avtalats att päls från knubbsäl samt ungar avgrönlandssäl ("whitecoat") och ungar av storsal("blueback") inte får saluföras av anslutna organisationersmedlemmar. Beteckningen storsal är i detta sammanhang liktydigt med klappmyts(cystophora cristata). De pälsförsäljningsställen som anslutit sig tillöverenskommelsen har rätt att i sina lokaler sätta upp skyltar medPälsbranschrådets och WWF:s logotyp eller symbol. I m. fl. remissyttrande framhålls attriktlinjerna för överenskommelsen följts till inom den organiseradehandeln. utanför organisationen har med något enstaka undantagstrikt följt avtalet. Enligt uppgift från statistiskacentralbyrån har importen av oberedda pälsskinn av säldjur (tulltaxenurnmer43.01) utvecklats på följande sätt : År Antal skinn Vikt Värde 3 575 000 " 6 065 000 " 5 422 000 " Enligt Pälsbranschrådetsremissyttrande har praktiskt taget samtliga pälsskinn gått till ett endaberederi i landet. En av rådet företagen utredning har visat att hos dettaberederi i intet fall betetts skinn av nyfödda salar (whitecoat, blueback ellerandra arter). Skinnen har, framhålls det, kommit från vuxna eller halvvuxnadjur, som exporterats från ursprungsländerna i enlighet med gällandebestämmelser. Dessa djur avlivas ej genom klubbning utan med kulvapen. Importen av beredda sälskinn är av betydligt mindreomfattning och har varierat mellan två och omåret. Närmare uppgifter om sammansättningen av denna import har ej kunnaterhållas. JoU1981/82:11 5 Med hänvisning till det köpmotstånd som råderbeträffande produkter av skinn från nyfödda sälungar har pälsbranschensrepresentanter bedömt det som osannolikt att sådana varor skulle saluföras inågon nämnvärd omfattning i landet. Några motionärer har uppmärksammatatt utfärdat en rekommendation beträffande säljakten och skyddet avsälarterna (Recom-mendation 825/1978). Det måste emellertid påpekas attrekommendationen hade formen av en uppmaning från rådets parlamentariskaförsamling till ministerkommittén att denna måtte uppmana medlemsstaterna attvidta vissa åtgärder mot säljakten. En av de sålunda föreslagna åtgärderna varatt medlemsstaterna borde "noggrant kontrollera, eller hindra, import ochanvändning av skinn från sälungar". Resultatet blev attministerkommittén inte kunde enas om de föreslagna åtgärderna som var relativtlångtgående. Ärendet utmynnade i ett mera allmänt uttalande avministerkommittén om bl. a. det angelägna i att skyddet för utrotningshotadeeller starkt exploaterade djurarter ägnades uppmärksamhet. Enligt 14 § 2 mom. jaktlagen(1938:274) får den som vid yrkesfiske tillfälligtvis påträffar säl döda ochbehålla djuret oberoende av vem jakträtten tillkommer, om ej regeringen ellermyndighet, som regeringen bestämmer, förordnar annat. Sådan jakt brukar kallasskyddsjakt. har i en skrivelse tillregeringen föreslagit att jaktlagen ändras så att skyddsjaktenersätts med en möjlighet till jakt på säl efter särskilt tillstånd:Framställningen remissbe-handlas f. n. och kommer att överlämnas till jakt- ochviltvårdsberedningen för vidare överväganden. 1 detta betänkande behandlarutskottet några motioner med kritiska synpunkter på den storskaliga jakt påsalar som bedrivs bl. a. utanför . Framför allt vänder sigmotionärerna mot jakten.på nyfödda sälungar, som i stort antal klubbas ihjälunder diperioden. De åtgärder som föreslås för att motverka eller skapa enopinion mot säljakten innebär dels att regeringen bör initiera direktaförhandlingar med de berörda staterna för att få till stånd ett förbud mot"kutslakt" (jakt på nyfödda sälungar) eller mot säljakt över huvudtaget, dels att mer eller mindre omfattande importrestriktioner bör beslutas i fråga om handeln med JoU1981/82:11 6 I en av motionerna (1980/81:212) yrkas vidareatt åtgärder vidtas för att skydda den inhemska sälstammen. Yrkandet innebäratt den s. k. skyddsjakten på säl bör avskaffas. I fråga om den kanadensiska säljakten kan tvåhuvudargument för de föreslagna åtgärderna urskiljas i motionerna. Delsifrågasätts om inte de av fastställda jaktkvoterna är så storaatt de på lång sikt äventyrar de berörda sälarternas fortbestånd. I dettahänseende vill några av motionärerna anlägga etiska synpunkter på säljakten,som påstås innebära en massexploatering av sälstammen och ett slöseri mednaturresurser, allt i syfte att föra ut lyxbetonade och överflödiga produkterpå marknaden. Ett annat viktigt argument avser jaktmetoderna. Härvidlagframhålls att klubbning av sälungar är en jaktform som fråndjurskyddssynpunkt och allmänna viltvårdssynpunkter inte kan accepteras. Utskottet har vid beredningen av detta ärende kunnatkonstatera att frågan huruvida beskattningen av de aktuella sälarterna ärlämpligt avpassad är föremål för delade meningar. Internationell handel medutrotningshotade arter av vilda djur och växter regleras, som också påpekas avflera remissorgan, i den s. k. Washingtonkonventionen. Enligt yttrandet frånstatens naturvårdsverk har det inte ansetts motiverat att låta konventionenomfatta vare sig grönlandssäl eller klappmyts, trots en fortlöpande översyn ochtrots den uppmärksamhet som jakten tilldragit sig. har i sammanhangetbl. a. hänvisat till ett utlåtande av år 1979.Riksmuseet framhöll därvid att såväl klappmyts som grönlandssäl tillhörde demera talrika sälarterna, och att något utrotningshot omöjligt kunde ansesföreligga. Bland övriga remissinstanser har Svenska naturskyddsföreningenuttalat viss tveksamhet rörande beskattningen och påpekat att de avkanadensiska myndigheter använda metoderna för att fastställa jaktkvoterkritiserats av vissa experter. Det bästa sättet att säkerställa stabilapopulationer torde enligt vara att en vetenskapligtgodtagbar metod för fastställande av jaktkvoter tillämpades. Pälsbranschrådetanför för sin del att jakten avpassas så att salarnas fortbestånd ochutveckling främjas inom de ramar som av ekologiska skäl är önskvärda. Av debåda djurskyddsorganisationer som hörts i ärendet har framför allt Nordiskasamfundet mot plågsamma djurförsök anfört krifiska synpunkter på säljakten i nuförevarande avseende under påstående att båda de berörda sälarterna utsätts fören överexploatering som kan äventyra deras fortbestånd. Utskottet kan för sin del inte dra någon annan slutsats avden förebragta utredningen än att de berörda sälarterna f. n. är relativtlivskraftiga. Enbart den omständigheten att det råder delade meningar ombeskattningens inverkan på populationen synes inte ge anledning ätt förordanågra åtgärder av det slag motionärerna åsyftar. Givetvis är det viktigt attjaktens inverkan på sälstammen, särskilt på långt sikt, blir föremål förfortsatta vetenskapliga utredningar. Som framhållit börhithörande frågor i första JoU 1981/82:11 7 hand bevakas inom ramen för medlemskap iWashingtonkonventionen. Också när det gäller jaktmetoder och avlivningssätt gårsynpunkterna starkt isär. Som framgår av den föregående redogörelsen avlivas denyfödda sälungarna med slag mot huvudet med ett klubbliknande verktyg. Dennajakt äger rum , och ungarna dödas således i regel i modernsomedelbara närvaro. Beträffande omfattningen av jakten har det förekommit ihög grad varierande uppgifter, särskilt i fråga om antalet dödade ungar. Deofficiella statistiska uppgifter som varit tillgängliga för utskottet anger, föratt nämna endast ett exempel, att det är 1980 dödades ca 166 000 grönlandssälarutanför , varav ca 91 000 var nyfödda ungar, s. k. whitecoats.Jakten på klappmyts i denna del av är av betydligt mindre omfattning. År1980 beräknas drygt 13 000 salar av denna art ha dödats inom angivna område. Det bör påpekas att det endast är de nyfödda sälungarnasom avlivas genom klubbning. De halvvuxna salarna, som övergetts av modern,jagas liksom de vuxna med kulvapen. Beträffande avlivningsmetoden vid jakt på nyfödda sälungaranför att denna ingående studerats av veterinärmedicinskaexperter och befunnits helt godtagbar så till vida att något lidande för djureni samband med avlivningen inte förekommer. Någon annan metod har, framhållsdet, inte förordats. De båda djurskyddsorganisationerna däremot är kritiskatill såväl klubbningen som formerna för jakten i övrigt. anser sålunda att jakten med svenskt synsättinte är acceptabel eftersom jakt ej bör förekomma. Förbundetföreslår att man i alla lämpliga internationella organ bör bekämpa jakten pänyfödda sälungar. Av de i ärendet hörda myndigheterna har endastlantbruksstyrelsen yttrat sig angående djurskyddsaspekterna på jakten.Styrelsen har som eget yttrande överlämnat ett utlåtande av professorn , statens veterinärmedicinska anstalt. Yttrandet uppges vara grundat pä deuppgifter om jakten och tillvägagångssättet vid avlivning av ungar som lämnatsi olika rapporter. I yttrandet anförs bl. a. att vid avlivning av sälungargenom klubbning otvivelaktigt vissa brister i precisionen kan uppkomma,särskilt som jakten är koncentrerad till , under vilken ettstort antal sälungar dödas. Avlivningen av ungarna synes ske i direkt närvaroav mödrarna, som uppges ibland bli skadade vid sina försök att skydda ungarna.Graden av sälhonornas känslomässiga reaktion vid avlivandet av ungarna är svåratt bedöma, framhålls det vidare, men mätt med mänskliga mått är fillvägagångssättetytterst stötande. Sammanfattningsvis betecknas jakten efter sälungar - sådanden beskrivits i olika rapporter - som helt oacceptabel från djurskyddssynpunktoch i vissa delar t. o. m. vittnande om en ofattbar grymhet. 1** 1981/82. JoU1981/82:11 8 Utskottet vill framhålla att detgivetvis finns åtskilliga exempel på djurarter som beskattas i stor omfattninggenom jakt och utnyttjas för både kommersiella och andra syften. Oavsett vilkeninställning man intar till frågan om utnyttjande av den niiturresurs som viltetutgör måste man enligt utskottets mening acceptera åtgärder som syftar till attmotverka problemen med en okontrollerad tillväxt av viltstammarna. Enförutsättning härför bör vara att beskattningen sker under kontrollerade ochbiologiskt godtagbara former. I fråga om jakten på nyfödda sälungar instämmerutskottet till stor del i de kritiska synpunkter som framförts i ärendet. I likhetmed flera remissorgan anser utskottet att denna jakt sker under former sommåste betecknas som stötande från djurskyddssynpunkt och med hänsyn tillallmänt vedertagna viltvårdsprinciper. För svensk jaktlagstiftnings vidkommandeinnebär dessa principer bl. a. att de flesta viltarter bör vara fredade frånjakt under den s. k. yngeltiden. När det gäller själva avlivningssättet-klubbningen - är frågan mera svårbedömd, men det kan enligt utskottets meningi vart fall inte uteslutas att metoden i enstaka fall vållar djurenotillbörligt lidande. För utskottet framstår det som svårförklarligt varför mani av snabb teknisk utveckling på de flesta andra områden alltjämtutnyttjar en avlivningsmetod med denna närmast ålderdomliga prägel. Utskottetanser det angeläget alt svenska myndigheter och organisationer i lämpligainternationella sammanhang med kraft verkar för att säljakten bedrivs underformer som från här berörda utgångspunkter kan accepteras. Vad utskottet anförtbör som sin mening ge regeringen till känna. Bifaller utskottets förslag tillgodoses i förstahand motion 1980/81:212, yrkande 1, och i viss män även motion 1980/81:1014,yrkande 2. När det sedan gäller frågan om förbud mot import avsälskinn vill utskottet hänvisa till den överenskommelse mellan pälsbranschenoch svenska som närmare redovisats i detföregående. Överenskommelsen innebär bl. a. att den organiserade pälshandelninte saluför päls från knubbsäl samt ungar av grönlandssäl (whitecoat) ochungar av klappmyts (blueback). Överenskommelsen gäller även skinnberederier. Inågra motioner påpekas att importen till av sälskinn, framför alltoberedda skinn, ökat trots överenskommelsen. Vissa mofionärer har tagitimportsiffrorna till intäkt för att det alltjämt i landet skulle förekommaberedning av skinn från nyfödda sälungar. 1 samband med remissbehandlingen avmotionerna har emellertid klarlagts att praktiskt taget samtliga oberedda skinngått till ett enda berederi. Enligt pälsbranschens yttrande har man vid engenomgång hos detta berederi konstaterat att det i intet fall betetts skinnfrån nyfödda salar (whitecoat, blueback eller andra arter). De importeradeskinnen härrör från vuxna eller halvvuxna djur, som inte avlivats genomklubbning utan med gevär. 1 samband med en uppvaktning inför utskottet harrepresentanter för såväl som ifrågava- JoU1981/82:11 9 rande berederi bestämt tillbakavisat påståendena att skinnfrån nyfödda salar bereds i landet. Enligt uppgift skulle sådana skinn inte haförekommit vid berederiet . Utskottet har intepresenterats några tillräckliga belägg för att kunna hävda motsatsen. Beträffande sammansättningen av övrig sälskinnsimport,dvs. beredda skinn och färdiga produkter, har några säkra uppgifter inte kunnaterhållas. Det rör sig emellertid om en import av mycket begränsad omfattning,jämfört med importen av oberedda skinn. Företrädare för pälsbranschen har f. ö.med hänvisning till det köpmotstånd som råder gentemot produkter avskinn från sälungar bedömt det som osannolikt att sådana varor skulle förekommai nämnvärd omfattning inom den oorganiserade pälshandeln. Utskottet delar i denna fråga den principiella uppfattningsom kommit till uttryck bl. a. i generaltullstyrelsens yttrande. Detta innebäratt importförbud eller restriktioner som syftar till att skydda djur utom riketi första hand bör bygga pä ett internationellt samarbete av det slag som skerinom ramen för Washingtonkonventionen. På grund härav och med hänsyn till deöverväganden som redovisats finner utskottet inte anledning att föreslålagstiftningsåtgärder för att förhindra importen av sälskinn m. m. Utskottetutgår från att den frivilliga överenskommelsen mellan världsnaturfonden ochpälsbranschen i stor utsträckning bör kunna tillgodose önskemålen om ettutnyttjande av de pälsbärande djurarterna som står i överensstämmelse medallmänt vedertagna djurskydds- och viltvårdsprinciper. Det sagda innebär att utskottet avstyrker motionerna1980/81:470, 1980/81:590, 1980/81:769 och 1980/81:1014 yrkande 1. Vad slutligen beträffar den svenska skyddsjakten på säl,vilken berörs i motion 1980/81:212 yrkande 2, får utskottet fästauppmärksamheten på att frågan redan aktualiserats hos regeringen.Naturhistoriska har nämligen i en framställning till regeringen idecember 1980 föreslagit att jaktlagen ändras sa att skyddsjakten ersätts meden möjlighet till jakt på säl efter särskilt tillstånd. Framställningenremissbehandlas f. n. och kommer att överlämnas till jakt- ochviltvårdsberedningen för vidare överväganden. Utskottet finner med hänsynhärtill att motionsyrkandet f. n. inte påkallar någon särskild åtgärd frånriksdagens sida. Med hänvisning till det anförda hemställer utskottet 1. beträffande en internationell opinionsbildning mot jakt på nyfödda salar attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört medanledning av motionerna 1980/81:212 yrkande 1 och 1980/81:1014 yrkande 2, JoU1981/82:11 10 2. beträffande förbud mot importav sälskinn att a) avslår motion1980/81:470, b) avslår motion1980/81:590, c) avslår mofion1980/81:769 och motion 1980/81:1014 yrkande 1, 3. beträffandeskyddsjakten på säl attriksdagen lämnar motion 1980/81:212 yrkande 2 utan vidare åtgärd. Närvarande: (), i (),(), ()*, (), ÅkeWictorsson (s), (), (), ()*,(), (), (), KerstinSandborg (fp), () och ()*. * Ej närvarande vid betänkandets justering. Reservation (mom. 2) , ,, , , ochMargareta (samtliga s) anser att dels den del av utskottets yttrandesom på s. 8 börjar med "När det" och på s. 9 slutar med "yrkande1" bort ha följande lydelse: Vad utskottet anfört om jakten på nyfödda salarinnebär bl. a. att utskottet anser att svenska myndigheter bör medverka till eninternationell opinionsbildning mot denna jakt. Om ett sådant agerande inteföljs upp med åtgärder på det nationella planet finns det risk för attsträvandena att humanisera jakten framstår som mindre trovärdiga. Att införanågon typ av handelshinder av det slag motionärerna åsyftar skulle däremot geökat eftertryck åt utskottets kritiska uttalanden rörande formerna försäljakten. Som framgår av den föregående redogörelsen finns visserligen enfrivillig överenskommelse mellan pälsbranschen och världsnaturfonden om attfrån saluförande undanta bl. a. pälsvaror från ungar av grönlandssäl ochklappmyts. Denna överenskommelse, som ej omfattar pälshandeln i sin JoU1981/82:11 11 helhet och som kan sägas upp av endera parten utgör enligtutskottets mening inte tillräcklig anledning att avstå från en sådan meraverkningsfull åtgärd som ett juridiskt bindande importförbud. Iöverensstämmelse med utskottets fidigare redovisade ställningstaganden bör ettsådant förbud i första hand omfatta skinn från nyfödda salar av typ whitecoatoch blueback. När det gäller skinn från vuxna eller halvvuxna salar finns,såvitt utskottet kan bedöma, inte f. n. något underlag för att genomlagstiftning hindra att sådana skinn importeras till landet för beredning ellerförsäljning.