bet · G501NU8 · 1981-12-31 00:00:00 — betänkande 1981/82:8 över motion om översyn av den statliga kontroll- ocbprovningsverksamheten I motion 1980/81:787 av KerstinEkman (fp) och () hemställs att hos regeringenhemställer om en översyn av kontroll-och provningsverksamhetens omfattning isyfte att nå förenklingar och bättre överensstämmelse med internationella normer. Utskottet har inhämtat yttrandenöver motionen från , kommerskollegium,arbetarskyddsstyrelsen, statens planverk, statens industriverk, statensprovningsanstalt, och . Vidarehar Svenska sjukvårdsleverantörers förening inkommit med ett yttrande. yttrande har fogats kopior av brev frän och från Stålbyggnadsgruppen inom tillindustridepartementet. Motionärerna erinrar inledningsvisom gällande ordning beträffande officiell provning och systemet medriksprovplatser. Som riksprovplats bedriver statens provningsanstalt en mycketomfattande, detaljerad och långtgående provning och kontroll av ett mycketbrett sortiment produkter, uttalar de. Även importprodukter som har fåtttypgodkännande i andra europeiska stater blir föremål för ny provning ochkontroll. Motionärerna menar att "en oprioriterad och alltföromfattande" provningsverksamhet föranleder krångel för företagen,kostnader för konsumenterna och konkurrenssvårigheter för svensk industri. Enförenkling av det svenska regelsystemet skulle kunna ske genom att deinternationella bestämmelserna sätts i kraft även som nationella bestämmelser.I detta sammanhang erinrar motionärerna om bestämmelserna i kungörelsen(1970:641, ändrad 1977:629) om begränsning i myndighets rätt att meddelaföreskrifter, anvisningar eller råd (begränsningskungörelsen). En särskildgrupp borde tillsättas för granskning och kartläggning av kontroll- ochprovningsverksamhetens omfattnine.' 1 1981/82. NU1981/82:8 2 Organisation av provning och kontroll i antog vissariktlinjer för organisationen av officiell provnings- och kontrollverksamhet(prop. NU 1972:38, rskr 1972:109). Riktlinjerna kompletterades år 1974med lagen (1974:896) om riksprovplatser m. m. är landets centrala provning av material, produkter, konstruktioner ochsystem. Provningsanstalten är vidare central förvaltningsmyndighet förofficiell provning och kontroll samt för allmän och legal metrologi. Den mest betydelsefulla formen av obligatorisk provning ärden s. k. officiella provningen. Utmärkande för denna provning är att den ärföreskriven i lag eller annan författning och att den skall utföras av ettutomstående opartiskt organ. En annan form av obligatorisk provning ärföreskriven egenkon troll. kontroll som en anläggningsägare ellertillverkare är skyldig att utföra men som denne utan krav på opartiskhet utförpå eget ansvar. Vid sidan av dessa typer av provning förekommer frivilligprovning. Sådan provning sker helt på tillverkarens eller anläggningsägarensinitiativ och ansvar. Den officiella provningen grundas sålunda på att det iskilda författningar föreskrivs att krav på säkerhet skall vara uppfyllda förolika produkter. Olika myndigheter har var och en inom sitt område fåttansvaret för skyddet av liv, hälsa och egendom. Detta ansvar utövas så attnärmare 30 olika myndigheter -1, ex. statens industriverk, statens planverk ochstatens trafiksäkerhetsverk - i sina föreskrifter anger vilka krav påegenskaper en produkt skall uppfylla och i vilken omfattning produkten skallprovas för att man skall kunna kontrollera att kraven är uppfyllda. I 1 S lagen om riksprovplatser m. m. definierasriksprovplats som organ som enligt nämnda lag har utsetts att svara för officiellprovning. Riksprovplatsens uppgift är således att genom officiell provning tafram det faktaunderlag som behövs för att man skall kunna avgöra omföreskrifternas krav är uppfyllda eller inte. Omfattningen av den officiellaprovningen bestäms alltså inte av riksprovplatsen utan av ansvarigamyndigheters föreskrifter. I 7-10 §§ lagen om riksprovplatser m. m. finnsbestämmelser om auktorisation av andra organ än riksprovplatser att utföraprovning som ej är officiell. Auktorisationen innebär en prövning av attorganet har kompetent personal och lämplig utrustning för viss provning. Ettorgan som erhållit auktorisation benämns auktoriserad provplats. Som exempel påorgan som kan komma i fråga för auktorisation nämns i specialmotiveringen(prop. 1974:162 s. 18) statliga och kommunala verk med teknisk verksamhet samtindustrilaboratorier och konsultföretag som för egen eller annans räkning utförprovning och kontroll. NU1981/82:8 3 Omfattningen av sådan frivillig provningsom utförs av riksprovplats eller auktoriserad provplats avgörs av myndighetersoch företags behov av och efterfrågan på provningstjänster. ex. statensprovningsanstalt bedriver denna provning kan anstalten närmast betraktas somett serviceorgan till näringslivet. Som central förvaltningsmyndighetför officiell provning upprättar provningsanstalten förslag tillriksprovplatser, vilka bedriver officiell provning var och en inom sittobjektområde. Regeringen har utsett riksprovplatser för följandeområden: Redskap lör bestämning av Arbeten av guld. Emballage för farliga varor Trämatcrial och träkonstruktioner 14. '), Motorfordon 17, Containrar,tankcontainrar och tillbehör till dessa 18, EI-. vatten- och värme mätare m. Verkstadsmaskiner samt styr-oeh skyddssystem 2(1, Värmepumpsystcm avsedda löruppvärmning och viirmcväx-lare som inte är tryckkärl eller komponenter ikylanläggningar 22, Prefabriceradeställningar och fallskvdd Statens maskinprovningar SEMKO. Statens anläggningsprovningAB Statens anläggningsprovning I* 1981/82. NU1981/82:8 4 Som framgår av sammanställningenhar statens provningsanstalt utsetts att vara riksprovplats för vissaobjektområden. Funktionen som riksprovplats och funktionen som centralförvaltningsmyndighet fullgörs av olika organisatoriska enheter inomprovningsanstalten. behandling i av vissa frågor rörandeprovningsverksamheten (NU 1979/80:33)behandlade en motion med kritik mot AB Svensk Anläggningsprovning.Som riksprovplats för tryckkärl, cisterner och lyftanordningar står företagetunder tillsyn av statens provningsanstalt. I motionen kritiserades bolaget föratt efterstriiva monopol på alla former av provning inom sitt område.Motionärerna ville att verksamheten skulle begränsas. De kritiserade av myndighetsuppgifter ochuppdragsverksamhet på ett annat område, värmefotografering av byggnader. Utskottet lämnade en utförlig redogörelse förorganisationen av provning och kontroll i . Redogörelsen innehöll ocksåredovisningar av den kritik - av samma innebörd som den motionärerna hade förtfram - som tidigare anförts bl. a. i skrivelser till regeringen,provningsanstalten, och samt av deåtgärder som skrivelserna hade föranlett. I remissyttranden till utskottet avvisade AB StatensAnläggningsprovning och statens provningsanstalt den kritik som hade framförtsi motionen. Sedan dessa yttranden hade avgivits föreslognäringsfrihetsombudsmannen regeringen att låta göra en utvärdering avprovningsverksamhetens organisation. Detta förslag var under remissbehandlingnär näringsutskottet hade att ta ställning till den här aktuella motionen.Utskottet avstyrkte motionen och den avslogs av . Vid samma tillfälle uttalade sig också för attregeringen skulle låta göra en översyn av frågan om lämpligaste form förfinansiering av den stickprovskontroll av färdigförpackade varor som föreskrivsi 2 § lagen (1971:1081, omtryckt 1978:276) om bestämning av volym och vikt (NU1979/80:33 s. 13, rskr 1979/80:223). Riksrevisionsvcrket (RRV) har inomramen för sin förvaltningsrevision av statliga myndigheter granskatstatens provningsanstalt. Revisionen har omfattat två projekt. Det ena haravsett anstaltens marknadsfunktion och avrapporterades (Statensprovningsanstalt - marknadsfunktionen, dnr 1979:116). Det andra projektet haravsett provningsanstaltens styrning och finansiering. En rapport om detta projektfärdigställdes i NU1981/82:8 5 (- styrning ochfinansiering, dnr 1979:543). I denna rapport behandlas bl, a, de olika mål somfinns för anstalten och de olika roller som anstalten har att uppfylla. Vidare genomför RRV, som ett led i bevakningen av attbegränsningskungörelsen (se s. 1) efterlevs, en undersökning av föreskrifterom teknisk provning och kontroll. Härvid har en översiktlig genomgång gjorts avalla tekniska föreskrifter som i någon form innehåller krav på officiellprovning. Därefter har några exempel valts ut för närmare granskning.Resultatet av denna granskning (dnr 1979:1044) har redovisats i tvårapporter (Granskning av föreskrifter om teknisk provning och kontroll - 1.Hissar, 2. Grävmaskiner, resp. ), avser RRV att publicera en sammanfattandeslutsats av granskningen av föreskrifterna rörande teknisk provning ochkontroll. Inom industridepartementet pågår f,n. den nyssnänmda översyn av frågor kring stickprovskontrollen som riksdagenuttalade sig (se s, 4). En departementspromemoria avses blifärdigställd . I denna promemoria torde också deorganisatoriska frågor som aktualiseras i tidigarenämnda framställning komma att tas upp, liksom olika förslag som harframkommit vid RRV:s granskning av provningsanstalten och av föreskrifterna omteknisk provning och kontroll. Motionärernas förslag om en översyntillstyrks av . Förbundet menar att det finns anledningatt rikta allvarliga anmärkningar mot svenska myndigheter för bristandeförståelse för betydelsen av internationell samordning. Det är emellertid, understrykerförbundet, i första hand de föreskriftsutfärdande myndigheternas verksamhet sombör studeras. Motionärerna synes främst ha inriktat sig på själva kontrollverksamhetenoch på systemet med riksprovplatser. Åven riksprovplatsernasverksamhet bör "givetvis" granskas- bl. a. med hänsyn tillmöjligheterna att få utländska provningsresultat godkända i - mensjälva systemet med opartisk kontroll är viktigt. Förbundet framhåller ocksåatt kravet på utredning även gäller sådan kontrollverksamhet som bedrivs avandra organ än statliga myndigheter, närmast Sjukvårdens och socialvårdensplanerings- och rationaliseringsinstitut (Spri) och dess dotterbolag . anför vidare att kraven på provning oftavisat sig medföra orimligt höga kostnadsökningar. Därför bör myndigheterna bl,a, vara återhållsamma med föreskrifter om officiell provning, förenkla provningsförfarandetsamt utnyttja möjligheter till provningsöverenskommelser med andra länder.Enligt förbundet finns det risk för att en riksprovplats. NU1981/82:8 6 med hänsyn till de krav på lönsamhet som ställs på dessverksamhet, strävar efter att utvidga verksamheten till nya produktområden. Svenska .sjukvårdsleverantörers förening anser att inomsjukvåidsmaterial-sektorn en bättre samordning kan skapas mellan existerandeprovningsinstitutioner samt mellan statens - - ochlandstingssektorns tillsynsansvar. Denna förbättring skulle kunna uppnäs genomutnyttjandet av "regelrätt fastställd svensk och internationell standardsotn underlag för företagens egna verifikationer av produktsäkerheten". Enöversyn av provningsfrågorna avseende såväl den statliga som den landstingskommu-nalasektorn förordas således. Enligt bör målet för en översynav den statliga kontroll- och provningsverksamheten vara att antalet områdendär staten sätter upp krav på provning skall minskas. Vidare framgår avyttrandet att anser att vissa kollektiva forskningsinstitutbör utses till riksprovplatser. erinrar om sin pågående granskning avföreskrifter om teknisk provning och kontroll. Verket har funnit att ett stortantal sådana föreskrifter har utfiirdats . Enligt verkethar myndigheternas redovisningar av de kostnadsmässiga konsekvenserna av dessaföreskrifter varit ofullständiga. Sammanfattningsvis anser riksrevisionsverketatt det finns behov av en översyn av provningsföreskrifter och andra tekniskaföreskrifter sotn riktar sig till företag och enskilda. Det bör emellertid,uttalar verket, klarläggas på vilka områden översynen i första hand skallinriktas och hur arbetet skall organiseras. Enligt kommcrskollcgiuni är de allmänna tankarna bakommotionen "vällovliga". De speglar nämligen en strävan att minskaonödiga provningsföreskrifter och förenkla tillämpningen av dessa, något somligger i linje med kollegiets strävanden på den internationella och nationellahandelns område. Mot den bakgrunden har kollegiet inga erinringar mot enöversyn. Utgångspunkterna för en sådan måste dock preciseras närmare, uttalarkollegiet. I detta sammanhang anför kollegiet också att svenska myndigheter harbristande resurser för deltagande i sådant internationelltharmoniserings-arbete som bedrivs i syfte att ta fram underlag förinternationella standarder eller andra överenskommelser. Kollegiet anser detangeläget att uppmärksammar hithörande problem. Några av de övriga statligamyndigheter som yttrat sig över motionen anser att motionärernas förslag måstebedömas mot bakgrund av en fylligare redogörelse för gällande system förprovningsverksamheten. Dessa myndigheter pekar på de ansträngningar som redangörs för att tillgodose sådana önskemål som kommer till uttryck i motionen.Andra myndigheter avvisar helt förslaget om en översyn. menar att motionen avspeglar ensträvan att olika slags provnings- och kontrollverksamhet skall ske effektivtoch korrekt och NU1981/82:8 7 att tekniska handelshinder i det internationellavaruutbytet skall undanröjas. Det råder utan tvekan stor enighet om dessa mål.uttalar anstalten. Motionärernas beskrivning av förhållandena på området äremellertid alltför knapphändig för att ge nödvändig bakgrund till vad som börgöras, anför provningsanstalten och redogör därefter för systemet med officiellprovning vid riksprovplats och för anstaltens verksamhet. I ett särskilt avsnitt om internationellt samarbeteomtalar provningsanstalten att den i skilda sammanhang deltar i pågåendeinternationellt samarbete för harmonisering av olika länders tekniska kraveller ländernas ömsesidiga erkännande av varandras provningsresultat. Genom att- som motionärerna föreslår- generellt sätta internationella bestämmelser ikraft som nationella skulle man inte förenkla det svenska regelsystemet,uttalar anstalten och fortsätter: Begreppet internationellabestämmelser är inte i sig entydigt. Regelsystemen skiljer sig ofta mellanolika internationella sammanslutningar som t. ex. EFTA och EG. I den mån detförekommer allmänt accepterade internationella provningsbestämmelser kan dessavara mer omfattande än motsvarande svenska bestämmelser. I detta sammanhang anförprovningsanstalten också att det givetvis är ett mål att åstadkomma störreinternationell harmonisering inom officiell och frivillig provningsverksamhet,I flera fall har riksprovplatser redan kommit överens med motsvarande organ iutlandet om ömsesidigt godkännande av provningsresultat, omtalas det iyttrandet. I en sammanfattande kommentar till motionärernas förslaganför provningsanstalten i huvudsak följande. Kartläggningar av kontroll- ochprovningsverksamhetens omfattning har redan gjorts i flera tidigare sammanhang,t, ex. av och av provningsanstalten. Ett sådant arbeteskulle därför knappast tillföra någon ny information av värde. Det ankommer påde myndigheter som har ansvar för säkerheten inom olika områden att kontinuerligtse över angelägenheten av olika krav på produkter och krav på provning. Genomden samlade information som riksprovplat-serna får i sin verksamhet kanmyndigheterna på ett bättre sätt än tidigare få statistik och annat underlagsom är av värde då de skall bedöma och avväga vilka krav på egenskaper ochprovning som är påkallade av säkerheten inom olika områden. Provningsanstaltendelar motionärernas uppfattning att myndigheternas krav på produkter ochprovning bör utvärderas i syfte att uppnå sådana förenklingar som inteäventyrar säkerheten. Anstalten avstyrker dock att ett sådant arbete bedrivs iform av en punktinsats i en grupp. Arbetet bör i stället ingå som ett planlagtkontinuerligt led i myndigheternas verksamhet. Strävandena att nå bättre överensstämmelsemed internationella normer lämpar sig inte heller för en tillfälliggruppinsats. Det gäller i stället att inom varje objektområde regelbundetmedverka i pågående internationellt samarbete. NU1981/82:8 8 redogör förden kontroll- och provningsverksamhet som faller inom verkets ansvarsområde,nämligen den som avser elektrisk materiel, brandfarliga varor samtinternationell transport av farligt gods. anser att principenmed riksprovplatser för dessa ansvarsområden ej behöver ses över f. n. bör ansvariga myndigheter bestämma omfattningen av krav på officiellprovning från säkerhetssynpunkt. Härvid bör intentionerna ibegränsningskungörelsen vara styrande. Motiveringen för att bibehålla redaninförd officiell provning av visst objekt bör prövas från tid till annan av deansvariga myndigheterna, något som enligt verket sker kontinuerligt inom dessverksamhetsområde. I princip bör myndigheterna istörsta möjliga utsträckning hänvisa till internationell standard, dock där såär nödvändigt med hänsyn tagen till eventuella specifika svenska säkerhetskrav.Denna princip bör oftast följas med hänsyn till handelshindersynpunkter även omden ibland kan medföra ett onödigt komplicerat provningsförfarande. I de flestafall leder den dock till förenklade provningsförfaranden. Inom områden därinternationellt standardiseringsarbete pågår bör svenska åsikter framförasgenom aktivt arbete i det internationella organet. Som exempel på betydelsenhärav kan nämnas elsäkerhetsområdet där svenska myndigheter och andra organgenom aktivt deltagande i stor utsträckning kunnat påverka utformningen avinternationella standarder. Särskilt viktigt för begränsning av provningsverksamhetenär vidare det betydande arbete som från svensk sida nedläggs inom ramen för deteuropeiska certifieringssystemet för elektriska anläggningar och apparater.Detta system innebär att produkter som provats i andra länder i många fall intebehöver provas vid en introduktion på den svenska marknaden. Statetts planverk erinrar om attden tillsyn som föreskrivs i byggnadslagstiftningen baseras på den fortlöpandeledning och tillsyn som utövas av den ansvarige arbetsledaren - som utses avden byggande - och genom granskning och tillsyn. Vidfabrikstillverkning av produkter som är avsedda att monteras på byggplatsenfinns enligt Svensk byggnorm möjlighet att utnyttja en av planverket godkändtillverkningskontroll. Om typgodkända och tillverkningskontrollerade produkteranvänds, underlättas såväl byggnadsnämndernas granskning och tillsyn som denansvarige arbetsledarens fortlöpande tillsyn på byggplatsen. Erforderligaprovningar bör, anför planverket, utföras genom medverkan av i första handriksprovplats. Importerade produkter som provats i tillverkarlandet påett tillförlitligt sätt godtas, säger planverket, i regel av myndigheterna ochkontrollorganen i . I vissa fall kan dock kompletterande provningareller besiktningar behövas. Enligt planverkets uppfattning är man från svensksida beredd att beakta i tillverkarlandet utförda provningar. I dettasammanhang nämner planverket att man i vissa länder inte har samma positivaattityd i denna fråga. Arbete med internationella överenskommelser pågåremellertid. NU 1981/82:8 9 anför planverket och redovisar bl. a. ett avtalsförslagfrån nordiska kommittén för byggbestämmelser om ömsesidigt accepterande avcentralt godkända byggprodukter och av officiell kontrollordning förbyggproduk-ter. Inom arbetarskyddsstyrelsens verksamhetsområde fallerframför allt sådan provning som avser mekaniska anordningar, t. ex. maskiner,tryckkärl och lyftanordningar. Sammanfattningsvis anser styrelsen att de frågorsom motionärerna har tagit upp redan beaktas inom ramen för styrelsens löpandearbete. Från de synpunkter styrelsen har att beakta finns inte något behov aven översyn av kontroll- och provningsverksamhetens omfattning. Arbetarskyddsstyrelsen framhåller att systemet medriksprovplatser kom till för att säkerställa att officiell provning alltidutförs av kompetenta organ. Enligt styrelsens uppfattning har systemet fungeratbra, bortsett från vissa inkörningsproblem. Förhandsgranskning med krav på provning och godkännandehar enligt arbetarskyddsstyrelsen en relativt begränsad omfattning. Styrelsensträvar efter att införa sådana regler endast för objekt där risknivån är såhög att detta är helt nödvändigt. Innan regler om officiell provning införs förnågot nytt objekt måste också prövas om konsekvenserna av regleringen ärrimliga, bl. a. med hänsyn till kostnaderna. Stor vikt läggs vid att söka uppnåså stor anpassning som möjligt till de regler som gäller internationellt förmotsvarande produkter. Ett problem är ibland att det inte finns någraallmängiltiga internationella normer; kraven kan variera starkt inom EG och iUSA. Ett annat problem är att internationella normer har begränsats till enminiminivå som kan accepteras av de flesta stater men ofta inte är förenlig medden svenska arbetsmiljölagen. Provning med utgångspunkt i den internationellanormen är då inte tillräcklig för att avgöra om objektet fyller de svenskakraven. En utbyggnad av system med ömsesidigt internationellttypgodkännande är naturligtvis önskvärd, anför arbetarskyddsstyrelsen vidare.Det är emellertid inte möjligt att generellt godta utländska provningar. Förstmåste undersökas om provningen har gått till på ett acceptabelt sätt. Därvidmåste man ta ställning till sådant som den provande institutionens tekniskakompetens, utrustning och metoder samt dess självständighet och förmåga attagera objektivt i förhållande till tillverkare och andra ekonomiskaintressenter. Motion 1980/81:787 (fp) utmynnar iett förslag om att skall begära att regeringen låter göra en översynav kontroll- och provningsverksamhetens omfattning. En redogörelse för organisationen av den officiellaprovnings- och kontrollverksamheten har lämnats tidigare i detta betänkande (s.2f. NU1981/82:8 10 Motionen har remissbehandlats. Enutförlig redovisning av de synpunkter som därvid har kommit fram finns i detföregående (s. 5 f.). Av redovisningen framgår att tanken på en granskning avden åsyftade verksamheten har visst stöd bland remissinstanserna. Utskottetanser att det kan finnas skäl att i lämpligt sammanhang uppmärksamma olikakonsekvenser av det nu tillämpade systemet för teknisk provning och kontroll. Under utskottets beredning av motionen har framkommit attsåväl industridepartementet som granskar hithörande föreskrifteroch avser att redovisa resultat av detta arbete. Enligt utskottetsmening är det inte lämpligt att ta ställning till frågan om en ytterligareöversyn förrän dessa två redovisningar föreligger. Utskottet anser sålunda attriksdagen inte nu bör göra något uttalande i frågan. attriksdagen avslår motion 1980/81:787. Närvarande: (), (), SvenAndersson (fp), (), (), (),(), (), (), (). (fp), (). (), BirgittaJohansson (s) och ().