bet · G501KU8 · 1981-12-31 00:00:00 — betänkande 1981/82:8 om pensionsbestämmelserna för riksdagsledamöter (motion 1980/ 81:1114) I motion 1980/81:1114 av BertilFiskesjö (c) hemställs att beträffande i ersättningsstadgan förriksdagens ledamöter beslutar om sådan ändring av bestämmelserna omvisstidspension som anges i motionen. Det bör enligt motionen klarläggas attvisstidspension inte skall kunna utgå efter uppnådda . Endast i desituationer som avses i p. 2 och 3 ikraftträdandebestämmelserna till 1976 årsändringar i ersättningsstadgan i anslutning till den från 67 till sänktapensionsåldern inom den allmänna försäkringen bör visstidspension kunna utgåefter . Beträffandemotiveringen hänvisas till motionstexten. hari yttrande över motionen anfört följande: Inom förvaltningsstyrelsen och dessdirektion har förelegat olika uppfattningar om hur de i lagen 1976:387 intagnaikraftträdandebestämmelserna, som är inskrivna i ersättningsstadgan, skalltolkas då fråga är om visstidspension skall kunna utgå till ledamot efterfyllda . Detta talar enligt förvaltningsstyrelsens mening för attett ytterligare klarläggande av innebörden i bestämmelserna bör komma tillstånd. Förvaltningsstyrelsen har sålunda för sin del inget att erinra mot attdet uppdras åt utskottet att utforma förslag till förtydliganden i gällandeförfattningstext. Gällande bestämmelser m. m. För ledamöter gällerliksom för övriga medborgare att den allmänna försäkringen utgör grunden förpensioneringen. De pensionsförmåner som erhålls enligt ersättningsstadgan förriksdagens ledamöter är att betrakta som kompletteringar till vad som utgårfrån den allmänna försäkringen. Samordningen de båda pensionsslagen emellan ärlöst enligt det s. k. nettosamordningssystemet. Pensionsåldern inom den allmänna försäkringen var intillden och sänktes därefter till . Inomriksdagspensioneringen har pensionsåldern varit . 1 1981/82. KU1981/82:8 2 De egenpensionsförmåner som kanutgå inom riksdagspensioneringen är ålderspension, sjukpension ochvisstidspension. Rätt till visstidspension infördes och bestämmelserhärom intogs i stadgan (1941:98) om ersättning för riksdagsmannauppdragetsfullgörande. Visstidspension skulle tillkomma den som varit ledamot minst sexår och vid mandatets upphörande uppnått 50 men inte och som intevar berättigad till sjukpension. Pensionen skulle utgå längst intill den månadvarunder uppnåddes. Rätten till pension upphörde ompensionstagaren ånyo blev ledamot av . Visstidspensionen samordnadesmed lön eller egenpension på grund av anställning i statlig eller kommunaltjänst, med förtidspension (sjukbidrag) enligt lagen om allmän försäkring samtmed s. k. temporär pension enligt stadgan eller pensionenligt den äldre s. k. särskilda riksdagsmannapensio-neringen. Samordningenskulle ske på visstidpensionssidan och innebära att visstidspensionen skulleminskas med de angivna förmånerna och i förekommande fall inte alls utgå. I sammanhanget bör antecknas att 1970 (KU1970:49) gav styrelsen för ett särskiltbemyndigande med avseende på de riksdagsledamöter vilkas mandat upphörde vid årsskiftet1970/71 i samband med enkarnmarreformen. Efter särskild framställning fickstyrelsen beträffande sådan ledamot bevilja pension även om ledamoten intetillhört eller uppnått . Styrelsen fick enligtbemyndigandet även besluta om högre pensionsbelopp till ledamot som nått sådangräns. Genom antagandet av ersättningsstadgan(1971:1197) för ledamöter infördes en ny form av visstidspension (s.k. nettopensionssystem) som förbättrade ledamöternas pensionsförmåner i flerahänseenden i förhållande till vad soin tidigare gällt. a. infördes en10-procentig egenpension (dåvarande ålder för rätt tillfolkpension och ATP). De nya reglerna trädde i kraft ochgavs inte retroaktiv giltighet med avseende på ur riksdagenavgångna ledamöter. Pensionsåldern inom den allmänna försäkringen sänktes somnämnts med verkan fr. o. m. från 67 till . Med anledning av detta beslut tillsatte riksdagensförvaltningsstyrelse en särskild kommitté för att bl. a. framlägga förslag omanpassning av pensionsförmånerna enligt ersättningsstadgan förriksdagsledamöter till den beslutade sänkningen av pensionsåldern inom denallmänna försäkringen. Kommittén redovisade sitt arbete i angiven del medföljande överväganden och förslag: Som framgår av den tidigareredogörelsen är riksdagsledamöternas pensionsfråga i första hand löst inom denallmänna försäkringen. Pensionsförmånerna enligt ersättningsstadgan för riksdagensledamöter är att anse KU1981/82:8 3 som komplettering till de förmåner som erhålles från denallmänna pensioneringen. Samordningen mellan de båda slagen av pension är löstgenom det s. k. nettosamordningssystemet på samma sätt som inom annanpersonalpensionering än den statliga och kommunala. Av den redogörelsen framgår, att hel egenpensionfrån riksdagspensioneringen utgör för tiden ochför tiden från och med av pensionsunderlaget. Dennaregel har sin grund i att ålderspension från den allmänna pensioneringen enligtgällande regler börjar utgå . Med verkan från den 1 juli 1976kommer ålderspension från den allmänna pensioneringen att utgå . En anpassning av riksdagspensioneringen till den nya pensionsåldern inomden allmänna försäkringen måste därför ske. Kommittén föreslår till en början i detta avseende, attegenpensionsnivån av pensionsunderlaget med verkan från den 1 juli1976 skall upphöra . Genom en sådan regel bibehålles sammaprincip som tidigare gällt. att den allmänna försäkringen övertarhuvuddelen av pensionsförpliktelsen i samband med att vederbörande uppnår deninom den allmänna försäkringen gällande pensionsåldern. Några problem avteknisk natur synes såvitt angår framtida pensionsfall inte komma att uppstågenom införandet av den nya regeln. För den som efter uppnår 65års ålder upphör rätten till 65-procentskompensation vid uppnåendet av . För den som är i åldern upphör rätten till65-procentskonipensation . dvs. somålderspension från den allmänna pensioneringen börjar utgå. I detta sammanhang påkallar ävenett annat problem uppmärksamhet. Det kan i vissa fall förekomma attålderspensionen - summan av folkpension, ATP och riksdagspension - blir lägreän visstidspensionen för samma pensionär. Således kan den som uppbärvisstidspension (eller med nu gällande regler ålderspension i åldern )få vidkännas en minskning av sina pensionsförmåner med gällande regler vid 67års ålder och med de av kommittén föreslagna reglerna vid ålder.Sänkningen av pensionsåldern inom den allmänna pensioneringen och den som enföljd härav av kommittén föreslagna ändringen av riksdagspensioneringen haralltså tidigarelagt denna i vissa fall inträdande reduktion i förmånerna . Problemet har huvudsakligen sin grund i att visstidspensioneninte är pensionsgrundande inom ATP. Kommittén har sin uppmärksamhet riktad påfrågan. Det är emellertid inte möjligt att redovisa överväganden och eventuellaförslag i detta avseende innan kompensationsgraden för riksdagspensionen förtiden efter kunnat fastställas. Kommittén kommer under sittfortsatta arbete att behandla problemet med den nämnda reduktionen. Beträffande en speciell grupp före detta riksdagsledamöterkräves emellertid redan nu särskilda överväganden., Här avses sådana ledamötersom vid ikraftträdandet av de nya åldersgränserna uppbärvisstidspension. Även i fråga om dessa bör i princip rätten till65-procentskompensation upphöra . En motsatt ordning skulle juinnebära att de under två levnadsår skulle komma att uppbära "dubbla"pensioner, något som uppenbarligen aldrig varit avsett. Emellertid kommer isädana fall då summan av folkpension, ATP och ålderspension frånriksdagspensioneringen blir lägre än visstidspensionen en minskning av KU1981/82:8 4 förmånerna att inträda . En sådanreduktion har vederbörande i många fall inte haft anledning att räkna med.Tvärtom anser han sig väl tillförsäkrad visstidspensionens nivå fram till67-årsdagen. För att komma till rätta med detta problem föreslår kommitténregler av innebörd att i fall då visstidspension börjat utgå före den 1 juli1976 och de sammanlagda ålderspensionsförmånerna blir lägre änvisstidspensionen utfyllnad av förmånerna upp till visstidspensionens nivåskall ske fram till dess vederbörande uppnått . Sådana reglerföreslås för visstidspen-sionärer både enligt den nu gällandeersättningsstadgan och enligt stadga. Förvaltningsstyrelsen instämde i deav kommittén framlagda förslagen och framlade dem för (Förs.1975/76:22). tillstyrkte enhälligt kommitténsoch förvaltningsstyrelsens förslag med följande motivering (KU 1975/76:52): Förvaltningsstyrelsens förslag tarsikte på att anpassa de för ledamöter utgående pensionsförmånernatill den fr. o. m. beslutade sänkningen av pensionsåldern inom den allmänna försäkringen. Eftersom pensionsförmånernaenligt ersättningsstadgan för ledamöter är att anse som enkomplettering till de förmåner som erhålls från den allmänna pensioneringen,varvid samordningen mellan de båda slagen av pension är löst enligt det s. k.nettosamordningssystemet, måste ifrågavarande bestämmelser i 17 och 18 §§ersättningsstadgan nu ändras sä att inte i vissa fall "dubbla"pensioner kommer att utgå fr. o. m. . Vidare erfordras vissaövergångsbestämmelser som tillgodoser att i de fall då visstidspension harbörjat utgå före och de sammanlagda ålderspensionsförmånernaskulle bli lägre än visstidspensionen en utfyllnad av förmånerna görs upp tillvisstidspensionens nivå fram till dess vederbörande har fyllt . Sådanaregler har föreslagits för visstidspensionärer både enligt den nu gällandeersättningsstadgan och enligt stadga. I lagen (1976:387) om ändring i ersättningsstadgan(1971:1197) för ledamöter intogs i överensstämmelse med kommitténsförslag följande ikraftträdandebestämmelser: Denna lag träder i kraft den 1 juli1976. Äldre bestämmelser skall dockalltjämt äga tillämpning i fråga om visstidspension som börjat utgå vid dennatidpunkt. Sammanträffar i sådant fall visstidspension fr. o. m. den månad undervilken pensionstagaren fyller med rätt till folkpension ellertilläggspension i form av ålderspension enligt lagen (1962:381) om allmänförsäkring minskas visstidspensionen med summan av den vid varje tidpunktgällande folkpensionen och tilläggspensionen. Folkpensionen ochtilläggspensionen skall därvid alltid anses ha den storlek den skulle ha haftom den börjat utgå den månad pensionstagaren fyller . Sammanträffar visstidspension somutgår enligt stadgan (nr 98) om ersättning förriksdagsmannauppdragets fullgörande fr. o. m. den månad under vilkenpensionstagaren fyller med rätt till folkpension enligt lagen (1962:381)om allmän försäkring minskas visstids- KU1981/82:8 5 pensionen med summan av den gällandefolkpensionen och tilläggspensionen! Folkpensionen och tilläggspensionen skalldärvid alltid anses ha den storlek den skulle ha haft om den börjat utgå denmånad pensionstagaren fyller . I motionen begärs attbestämmelserna om visstidspension i ersättningsstadgan (1971:1197) förriksdagens ledamöter ändras på ett sådant sätt att det klarläggs attvisstidspension i princip inte skall kunna utgå efter uppnådda . Visstidspensionens syfte har alltsedan den infördes 1968varit att komplettera pensionsförmånerna från den allmänna försäkringen genompensionsutbetalningar från avgången ur fram till dentidpunkt då ålderspensionen från den allmänna försäkringen normalt utfaller.Visstidspensionen har därför aldrig varit avsedd att utgå längre än till desspensionsåldern uppnåtts iden allmänna försäkringen. Denna ålder var före den 1juli 1976 och är därefter . Som framgår av den i reciten lämnade i-édogörelsen innebårersättningsstadgans bestämmelser att visstidspensioneninte utgår efter uppnådda . Från denna princip gäller de undantag somregleras i ikraftträdandebestämmelserna till lagen (1976:387) om ändring iersättningsstadgan. Dessa innebär att om visstidspension har börjat utgå föreden rätten till visstidspension i princip kvarstår till . Visstidspensionen skall dock i dessa fall samordnas med folkpension ochålderspension i den allmänna försäkringen fr. o. m. den månad under vilkenpensionstagaren fyller . Samordningen skall ske på visstidspensionssi-dangenom att visstidspensionen minskas med de angivna förmånerna och iförekommande fall inte alls utgår. Dä de belopp som utgår från den allmännaförsäkringen som regel överstiger visstidspensionens belopp, innebär dennagenom lag 1976 beslutade samordning att någon utbetalning av visstidspensionfrån riksdagspensioneringen endast undantagsvis är aktuell efter det pensionstagarenuppnått . Genom samordningssystemet i övergångsfallen undviks enaldrig avsedd och utifrån pensionsreglernas syfte omotiverad utbetalning av iprincip dubbla pensionsbelopp. garanterar systemet attpensionstagarna fullt ut bibehåller det skydd för en viss inkomststandard somde enligt äldre bestämmelser kan ha haft anledning att räkna med fram till 67års ålder. Samordningssystemet utgör enligt utskottets mening den lämpligasteavvägningen mellan de olika intressen som är aktuella i dessa fall. Någonsaklig ändring i detta hänseende bör därför inte nu göras. Punkterna 2 och 3 i ikraftträdandebestämmelserna tilllagen (1976:387) om ändring i ersättningsstadgan är komprimerade och teknisktkomplicerade. Innebörden av bestämmelserna framgår dock klart av utformningen.Med KU1981/82:8 6 hänsyn härtill och till vad utskottet anfört i detföregående är det enligt utskottets mening inte behövligt att i förtydligandesyfte ändra dessa bestämmelser. Utskottet föreslår att motionen förklaras besvarad medutskottets yttrande i ärendet. att förklarar motion1980/81:1114 besvarad med vad utskottet anfört. Närvarande: (), (),(), (), Per (), (),(), (), i (m),(), (), * (fp),KerstinNilsson (s), * (c) och * (s). * Ej närvarande vid justeringen. GOTAB 69692 Slockholm 1981