bet · G501FiU6 · 1981-12-31 00:00:00 — Defaktorer som här pekats på är i och för sig inte speciella för städning utansnarast att betrakta som typiska när ett arbetes kvalitet och omfattning ärsvårbedömbara och svårkontrollerbara. De är heller inte grund för att avvisaentreprenadformen men väl orsak att vara noggrann vid anbudsförfrågan och vidutvärdering av anbud. Den aktuella motionen föreslår för att få eneffektiv kostnadspress på lokalvårdsverksamheten att frågan om städning genomentreprenad eller i egen regi regelbundet skall prövas. Somframgått ovan talar flera skäl för att städning i egen regi även börvara den dominerande formen för lokalvård inom det stafliga området. Lokalvårdspersonalenfinns redan nu anställd hos statsmyndigheterna. har ocksåuppfattningen att lokalvård i egen regi har förutsättningar att drivas tillsamma eller lägre kostnader än entreprenadstädning. Organisationen måste dockutvecklas så att verksamheten kan planeras och följas upp tekniskt ochekonomiskt på ett likartat sätt som krävs för en verksamhet som arbetar påaffärsmässiga villkor. Möjligheternaatt mäta effekfiviteten hos egen städverksamhet är dock begränsade.Byggnadsstyrelsen menar därför att omfattningen av entreprenadverksamhet förreguljär städning kan ökas. Härigenom skapas bättre möjligheter tilleffektivitetsmätning genom jämförelser. Fråganom entreprenadstädning bör prövas i samband med att nya lokaler tas i brukeller då av andra skäl en reell valmöjlighet mellan städformerna finns. Attengagera entreprenörer för reguljär lokalvård måste föregås av noggrantspecificerade anbudsförfrågningar och en utvärdering av anbuden som möjliggörjämförelser på i alla avseenden lika villkor. Omdetta skall kunna bli en realitet måste den centrala rådgivningen ochstyrningen ökas. Många enskilda myndigheter kommer säkeriigen inte att klaravare sig anbudsinfordran eller utvärdering av anbud med egna resurser. För attverksamheten skall vara meningsfull behövs också en regelmässig uppföljning.Det blir sannolikt nödvändigt att utarbetar närmarehjälpmedel för upphandling av entreprenadstädning samt rikflinjer för hur debåda lokalvårdsformerna skall redovisas så att användbart jämförelsematerialkan erhållas. FiU 1981/82:6 33 I underlaget för riksdagsbeslutet noteradeföredragande statsrådet att städning bör ske huvudsakligen i egen regi. Försökmed entreprenadstädning i den omfattning som här antytt isyfte att ge jämförelsematerial för en effektivitetsmätning av egenregi-städning kan anses ligga inom den ram som beslutat. Riktlinjernafrån 1972 bör enligt uppfattning därför inte ändras. Byggnadsstyrelsensöversyn av städverksamheten inom det statliga området, kommer att tillföraytterligare sakmaterial till debatten om lämplig städform. En viktig frågakommer att bli den förändrade organisation och de ändrade styrsystem somöversynen föreslår. Ettgenomförande av sådana förändringar hör också nära samman med ett genomförandeav de förändringar beträffande myndigheternas lokalkostnader, sombyggnadsstyrelsen föreslagit. Dettaärende har avgjorts av generaldirektören i närvaro av ekonomidirektörenBjörkman, tekniske direktören , byggnadsrådet , föredragande, ochavdelningsdirektören . 3 1981/82. FiU 1981/82:6 34 (1981 -06-15) Revisionsavdelning 1 Yttrandeöver motionerna 1980/81:871, 872,1463 och 1900 angående offentlig upphandling finansutskott har anhållit om attriksrevisionsverket (RRV) avger yttrande över mofionerna 1980/81:871 av OlleGrahn om ökad möjlighet för myndigheter att upphandla tjänster, 1980/81:872 avMats m.fl. om översyn av upphandlingsförordningen, 1980/81:1463 avOlof m.fl. om ändrade regler för statlig upphandling och 1980/ 81:1900 avKarin Ahrland om en upphandlingsförordning. Motion 1980/81:871 om ökad möjlighet förmyndigheter att upphandla tjänster Anslags- och budgeteringssystemen har varit föremålför utvecklingsarbete i den av motionären åsyftade riktningen sedanprogrambudgetutred-ningens fillkomst (SOU 1967:11-13). RRV ochbudgetdepartementet har gemensamt bedrivit och bedriver även fortsättningsvisen rad projekt i anslutning till den budgetmodernisering som statsmakterna numerahar beslutat om. Nyligenhar ett projekt med syfte att förenkla regleringsbreven genomförts. Det harresulterat i att en ny normalmall för regleringsbreven har utarbetats(Budgetdepartementet, budgetavdelningen, Cirk nr 15 1980/81), som innebär attnuvarande stat med fem obligatoriska utgiftsposter och ett varierande antaldelposter ersätts med en stat med endast två utgiftsposter, nämligenförvaltningskostnader och lokalkostnader. Under förvaltningskostnadspostenhögst-sätts lönekostnaderna samt kostnader för representation och utrikesresor. I övrigt får myndigheten själv fördela kostnaderna på utgiftsslag inomen given ram. Motionärensönskemål om att anslagssystemens utformning inte skall hindra myndigheterna attupphandla tjänster bör enligt RRVs mening anses fillgodosett genom cirkuläret.Behov av särskild utredning föreligger följaktligen inte. 2.Motion 1980/81:872 om översyn av upphandlingsförordningen RRV vill inledningsvis framhålla det angelägna iatt teknikupphandling inom den offentliga sektorn sfimuleras. RRVanser att teknikupphandling kan genomföras inom ramen för gällandeupphandlingsregler. Sådan upphandling skall ske under utnyttjande FiU 1981/82:6 35 avförefintliga konkurrensmöjligheter och med iakttagande av affärsmässighet.Begreppet affärsmässighet kan inrymma alla de hänsyn som måste tas för attanskaffningen skall bli så ekonomisk och ändamålsenlig som möjligt förmyndigheten. Vid teknikupphandling får avväganden mellan investerings- ochdriftkostnader en stor tyngd. RRVs uppfattning i detta stycke företräddes ävenav statsmakterna i prop. 1977/78: 111 (NU 1977/ 78:75, rskr 1977/78:361) medanledning av teknikupphandlingskommitténs betänkande (SOU 1976:69). RRVsuppfattning avser upphandlingsreglernas principer men inte alltidmyndigheternas praxis. Reglerna ger således möjlighet att upphandla nyatekniska lösningar men ger inte någon garanti för att nya lösningar övervägs.Åtgärder för att främja en sådan prövning bör dock inte avse ändringar iregelsystemet, som främst bör ange gränser för det tillåtna, utan genom andraformer, som information och utbildning, juridiskt och tekniskt expertstöd,ekonomiskt stöd för risktagande, utveckling av planerings- och budgetsystemsamt, främst vad avser det kommunala området, bildande av kraftfullaorganisationsformer. 1de fall avvägningar mellan industripolitiska eller näringspolitiska hänsyn ochett affärsmässigt agerande kan behöva göras i en viss upphandling är den nuvarandebeslutsordningen att myndigheten anmäler sådana förhållanden för regeringen,som beslutar i frågan i egenskap av politiskt ansvarig instans. Ett syfte meddenna ordning är att möjliggöra en enhetlig inriktning av politiken inomberörda områden. Enändring av upphandlingsförordningen i den riktning som förutsätts iifrågavarande motion med möjlighet för enskilda myndigheter att göranäringspolitiska bedömningar skulle leda ett inkonsistent förhållande medhänsyn till befintliga internationella överenskommelser. Genom sitt medlemskapi EFTA har redan åtagit sig att verka för att myndigheterna skallavveckla bestämmelser som ger den inhemska produktionen skydd. Vidare harSverige inom ramen för slutit ett avtal med bl. a. , , EG och denordiska länderna avseende statlig upphandling av vissa varugrupper, i vilketde avtalsslutande länderna förbinder sig att inte diskriminera utländskaleverantörer. RRVanser att motionärens syfte att stimulera den samhälleliga teknikupphandlingenuppnås effektivare genom andra åtgärder än ändring avupphandlingsbestämmelserna, vilka utgör en garanti för att de grundläggandekraven om affärsmässighet och objektivitet i den offentliga upphandlingen kantillgodoses. Vadgäller motionärens förslag om ändring av upphandlingsförordningen för attbekämpa ekonomisk brottslighet hänvisas till punkt 3. 3.Motion 1980181:1463 om ändrade regler för statlig upphandling RRV vill inledningsvis framhålla vikten av attändamålsenliga åtgärder vidtas för att få fill stånd en tillfredsställandeinbetalning av avgifter och skatter fill statsverket. FiU 1981/82:6 36 RRV har tidigare anmodats att yttra sig överkronofogdemyndighetens i skrivelse (RRV dnr 1980; 1043) med likartatinnehåll som mofion 1980/81:1463. RRV framhöll då att föreslagna förändringarav upphandlingsförfarandet inte är förenliga med den nuvarande grundläggandeprincipen om affärsmässighet i den enskilda myndighetens upphandling. RRVanförde vidare att beslut i upphandlingsärende enligt 24 § upphandlingsförordningeninte får överklagas. Med hänsyn till detta är det otillfredsställande, i denmån det föreslagna förfarandet får till följd att leverantörer blir utestängdafrån anbudstävlan även när det inte är affärsmässigt motiverat, att beslut medsådana rättsverkningar läggs i enskilda inköpares händer. Någon enhetligtillämpning torde inte vara möjlig att uppnå med de många olika typer avupphandlingsärenden som förekommer och som erfarenhetsmässigt handläggs påolika kompetensnivåer i de statliga myndigheterna. Enligtvad RRV erfarit avser regeringen att låta göra en utredning om möjligheten atttillgodose de syften som bl. a. motionärerna framhållit. 4.Motion 1980/81:1900 om en upphandlingsförordning 1973:73 uttalades att den kommunalaupphandlingen borde anpassas till de riktlinjer och regler som avsågs gällaför den statliga upphandlingen samt att anpassningen borde ske på grundval avden överenskommelse härom som träffats mellan upphandlingskommittén,, och . Ienlighet med nämnda överenskommelse har de båda kommunförbunden utarbetat ettnormalförslag till kommunalt upphandlingsreglemente jämte anvisningar. Såvälreglementstext som anvisningar har i tillämpliga delar samma sakliga innebördsom de statliga upphandlingsbestämmelserna och anvisningarna fill dessa. Detfinns därför enligt RRVs uppfattning ingen anledning att tolka de kommunalareglerna på annat sätt än de statliga. För tolkningen av de senare anser sigRRV vara ansvarigt på grund av att verket har att meddela anvisningar förtillämpningen av de statliga reglerna. Idet kommunala upphandlingsreglementet liksom i den statliga upphandlingsförordningenär det ett grundläggande krav att myndighet vid upphandling skall iakttaaffärsmässighet och objektivitet. Det anbud skall antas som med beaktande avsamtliga affärsmässigt betingade omständigheter är att anse som förmånligastför beställaren. motionen föreslagna lagen om upphandling leder i och för sig intetill annan rättslig situation än den nuvarande regleringen vad avser besvär ochpåföljd. Åsidosättandeav den statliga upphandlingsförordningen leder inte till att avtalet blirogiltigt. Motivet för att avtalet inte blir ogiltigt är främst attcivilrättsliga avtal inte skall brytas upp av skäl som för leverantören är FiU1981/82:6 37 svåra att förutse vid avtalets ingående. Likartadreglering torde anses vara lämplig att införa om en lag om upphandlingskulle införas. Kommunalbesvär torde sannolikt behållas även vid en sådanförändring. Effekten av en lag om upphandling blir då främstatt statsmakterna har garantier för att samtliga kommuner har samma regler,att de enskilda kommunerna inte kan ändra reglerna samt möjhgen att en lag harstörre psykologisk effekt än ett av kommunen antaget reglemente. RRV har löpande följt upp den inledningsvis nämndaöverenskommelsen. Så gott som samtliga kommuner har antagit reglementen förden kommunala upphandlingen byggda på överenskommelsen. RRV har vid någratillfällen uppmärksammat regeringen på beslut i några kommuner om reglementsändringarsom lett till väsentliga avvikelser i berörda kommunala reglementen iförhållande till det tidigare nämnda normalförslaget. RRV finner emellertidinte att det f. n. kan anses finnas tillräcklig grund för att föreslå enförändrad reglering av den kommunala upphandlingen. Beslut i detta ärende - som har diskuterats i den till RRVknutna upphandlingsdelegationen har fattats av generaldirektören inärvaro av avdelningschefen , revisionsdirektören ochbyrådirektören , föredragande. 4 1981/82, 5 saml. FIU 1981/82:6 38 Styrelsenför teknisk utveckling () Yttrandeöver motion 1980/81:872 om översyn av upphandlingskungörelsen Styrelsen för teknisk utveckling (STU) har anmodatsavge yttrande över nämnda motion och får härmed anföra följande. STUdelar bedömningen i motionen att s. k. social teknologi i vidare mening är ettvikfigt utvecklingsområde för svensk industri. Det gäller teknik för att lösasamhällsuppgifter beträffande energiförsörjning och energisparande,transportsystem, trafiksäkerhet, råvaruåtervinning, hälso- och sjukvård,medicinsk teknik, handikapphjälpmedel, yttre miljövård, arbetsmiljö m. m. STUsstöd till teknisk utveckling sker i betydande omfattning just på de härområdena. läggs i allt större utsträckning projekten upp somteknikupphandling. pågår genomförande av ca 20-talet projekt,där kravspecifikation, utveckling och upphandling av en första anläggningomfattar upp till tiotalet i det enskilda projektet. De tyngstasatsningarna avser oljebekämpnings- och strandsaneringsteknik (ca 30 miljonerkronor), medicinsk teknik, datateknik och fordonsteknik. Mofionenger ett antal rekommendationer för att främja teknikupphandlingen från statoch kommun. a. framföres att dessa i sin dagliga kontakt med näringslivetbör uppträda som kompetenta beställare och systematiskt ställa upp krav somstimulerar den industriella utvecklingen. STUdelar motionäremas bedömning att mycket kan uppnås genom att förbättra den"vardagsnära" teknikupphandlingen. Därför genomför STU och och utbildning (SIPU) respektive .STU ochSvenska kommunförbundet kurser i teknikupphandling för att förbättraupphandlarnas färdigheter att genomföra teknikupphand-Hngen. Utbildningenbehandlar både generellt verkande åtgärder i upphandlingsförfarandet för attförbättra betingelserna för teknikupphandling och mera genomgripandeteknikupphandlingsprojekt som påverkar organisation och effektivitet hosmyndigheten. Föratt öka tyngden i kommunala teknikupphandlingar förordar motionärerna ökadesamordningsinsatser. och har påsenare tid börjat studera denna fråga. Dessutom pågår ett antalteknikupphandlingsprojekt med stöd från STU och med genomförandeansvar hosSvenska kommunförbundet, främst inom oljebe-kämpningen/strandsaneringsteknikenoch datatekniken. Beträffandemotionärernas hemställan att av regeringen begär förändringar iupphandlingsförordningen vill STU anföra följande. Hittillsvarandeerfarenheter från gjorda teknikupphandlingar och från FIU 1981/82:6 39 erfarenhetsutbytemellan upphandlare pekar på att upphandlingsreglementet formellt möjliggörgenomförande av teknikupphandlingar. Emellertid saknas rekommendationer ochanvisningar som stimulerar och anmodar myndigheter att genomförateknikupphandling vid viktigare upphandlingar och att lägga uppanskaffningsplaneringen så att teknikupphandlingen får en förbättrad chans motupphandling av befintliga produkter på marknaden som annars vanligen äger rum. Detär svårt att i förväg förutse vilka effekter en särskild "teknikupphandlingsanmodan"spontant skulle få på upphandlings verksamheten. STU bedömer att enbartförekomsten av en sådan paragraf i förordningen sannolikt kommer att åstadkommaen förändring av myndigheternas anskaffningsplanering så att teknikupphandlingunderlättas. Viktigtär också att sådana förändringar följs upp vid behandlingen av myndigheternasäskanden så att finansieringen av deras engagement i samtliga etapper avteknikupphandlingen säkerställs. Vidden slutliga handläggningen av detta ärende, som har avgjorts av undertecknadgeneraldirektör, har närvarit avdelningsdirektören , föredragande. FiU 1981/82:6 40 Bilaga 6 () Yttrandeöver motion 1980/81:1900 om en upphandlingsförordning finansutskott har berett tillfälle att avge yttrande över motionen 1980181:1900 om enkommunal upphandlingsförordning. får i anledning häravanföra följande. Chefenför tillkallade 1968 sakkunniga för utredning om statligupphandling m. m. De sakkunniga antog benämningen upphandlingskommittén.Upphandlingskommitténs uppdrag gällde att finna former för att ytterligareaktivisera den offentliga upphandlingen. I uppdraget ingick även att bedöma denkommunala upphandlingen och komma med de förslag som ansågs motiverade i frågaom denna. Övervägande skäl talade då enligt kommitténs mening för att få tillstånd en anpassning av den kommunala upphandlingen till den statliga påfrivillig väg. Iproposition 1973:73 framlades riktlinjer för statliga upphandlingen. 1propositionen uttalades att den kommunala upphandlingen bör anpassas till deriktlinjer och regler som avses gälla för den statliga upphandlingen.Anpassningen föreslogs ske på frivillig väg på grundval av den överenskommelsehärom som träffats mellan upphandlingskommittén.Riksrevisionsverket, och . I enlighet mednämnda överenskommelse utarbetade de båda kommunförbunden ett nyttnormalförslag till kommunalt upphandlingsreglemente jämte därtill hörandeanvisningar. Ienlighet med beslut av förbundsstyrelsen utsändes det nyareglementet jämte anvisningar till samtliga kommuner med styrelsensre-kommendafion att antaga såväl reglementet som anvisningarna med ikraftträdandeden . Kommunförbundethar därefter gått ut med enkät för att dels utröna hur mångakommuner som antagit ett upphandlingsreglemente enligt normalförslaget, delsutröna i vad mån och i så fall vilka avvikelser som skett i förhållande tillnormalförslaget. Den sista enkäten skedde pä hemställan från Riksrevisionsverketsom har regeringens uppdrag att följa upp tillämpningen av de offentligaupphandlingsreglerna. Denna enkät gav vid handen ett nära hundraprocentigtantagande av upphandlingsreglementen enligt normalförslaget samt att gjordaavvikelser var ytterst få och egentligen inte utgjorde någon ändring i sak iförhållande till normalreglementet. Dennuvarande ordningen med upphandlingsreglementen antagna av kommunerna påfrivillig väg fungerar väl. Vid bedömning från rättssaker- FiU 1981/82:6 41 hetssynpunktmåste hållas i minnet att varje kommunmedlem har möjlighet att åstadkomma enlaglighetsprövning genom att överklaga ett kommunalt upphandlingsbeslut. Denkommunala besvärsprövningen kan ej avse skä-lighelen men väl lagligheten. Dettaborgar för att kravet vid offentlig upphandling på rättssäkerhet uppfylls. 6 § kommunallagen föreskrivs dessutom att om kommunalt beslut blivitupphävt genom avgörande som vunnit laga kraft och beslutet redan verkställtskommunen skall föranstalta om rättelse av verksamheten i den mån det ärmöjligt. Vid den statliga upphandlingen saknas möjligheter att överklaga ettupphandlingsbeslut. Sålundakan konstateras att med tillämpning av upphandlingsreglemente somöverensstämmer med normalförslaget rättssäkerheten är på betryggande sättsäkrad samt att det ges mycket goda möjligheter att tillvarata den konkurrenssom kan föreligga ävensom att behandla anbud och anbudsgivare objektivt. Ianledning härav avstyrker styrelsen motionen. FiU 1981/82:6 42 Yttrandeöver motion 1980/81:1900 om en upphandlingsförordning finansutskott har genom remiss den 5mars 1981 berett landstingsförbundet tillfälle att avge yttrande över motionen1980/81:1900 om en upphandlingsförordning. får ianledning härav anföra följande. framlade i sitt betänkande (SOU 1971:88)Offentlig upphandling sina överväganden i fråga om former för att ytterligareaktivisera den offentliga upphandlingen. I kommitténs uppdrag ingick även attbedöma den kommunala upphandlingen och komma med de förslag som ansågsmotiverade i fråga om denna. Övervägande skäl talade då enligt kommitténsmening för att få fill stånd en anpassning av den kommunala upphandlingen tillden statliga på frivillig väg. Iproposifionen 1973:73 framlades riktlinjer för statliga upphandlingen. Ipropositionen uttalades att den kommunala upphandlingen bör anpassas till deriktlinjer och regler som avses gälla för den statliga upphandlingen.Anpassningen föreslogs ske på frivillig väg på grundval av den överenskommelsehärom som träffats mellan upphandlingskommittén,, kommunförbundet och landstingsförbundet. I enlighet mednämnda överenskommelse utarbetade de båda kommunförbunden ett nyttnormalförslag till kommunalt upphandlingsreglemente jämte därtill hörandeanvisningar. Enligten gemensam rekommendation från förbunden gäller reglementet i kommuner ochlandsting i princip sedan den . Landstingsförbundethar därefter gått ut med enkät för att dels utröna hur mångasom antagit ett upphandlingsreglemente enligt normalförslaget, dels utröna ivad mån öch i så fall vilka avvikelser som skett i förhållande tillnormalförslaget. Den sista enkäten skedde på hemställan frånriksrevisionsverket som har regeringens uppdrag att följa upp tillämpningen avde offentliga upphandlingsreglerna. Denna enkät gav vid handen att samtligalandsting antagit upphandlingsreglementet enligt normalförslaget samt attendast två landsting gjort någon avvikelse och att avvikelsen egentligen inteutgjorde någon ändring i sak i förhållande till normalreglementet. Dennuvarande ordningen med upphandlingsreglementen antagna av landstingen påfrivillig väg fungerar väl. Däijämte måste hållas i minnet att varjekommunmedlem har möjlighet att överklaga ett kommunalt upphandlingsbeslutgenom det kommunala besvärsinsfitutet. FiU 1981/82:6 43 kravetvid offentlig upphandling på rättssäkerhet uppfylls. I 7 kap. 6 § kommunallagenföreskrivs dessutom att om kommunalt beslut blivit upphävt genom avgörande somvunnit laga kraft och beslutet redan verkställts kommunen skall föranstalta omrättelse av verksamheten i den mån det är möjligt. Vid den statligaupphandlingen saknas möjligheter att överklaga ett upphandlingsbeslut. Sålundakan konstateras att rättssäkerheten är på betryggande sätt säkrad samt attgoda möjligheter ges för att tillvarata den konkurrens som kan föreligga ochatt behandla anbud och anbudsgivare objektivt. I anledning härav avstyrkerstyrelsen motionen. FiU1981/82:6 44 Bilaga 8 () Yttrande över motion 1980/8i; 872 om översyn avupphandlingskungörelsen harerhållit rubricerade motion pä remiss och vill med anledning därav anföraföljande. Teknisk förnyelse framstår som allt viktigare för att påett effektivt sätt tillgodose olika samhälleliga behov i framtidens mycketstrama budgetsituation. Teknikupphandling (TU) är en alltför litet utnyttjadväg att förbilliga offentlig verksamhet. är TU en betydligt svårareprocess än vanliga köp av på marknaden existerande varor. Att ta fram nyatekniska lösningar ställer väsentligt större krav både på kund och leverantör.Endast de mest kvalificerade leverantörerna har normalt förutsättningar attklara av projekt som både är tekniskt svårare, och ofta planeringsmässigt meromfattande, än vanliga leveranser. Vid TU är det särskilt viktigt att manväljer den ur teknisk-industriell synvinkel bäst lämpade leverantören om manska ha chans att nå en framgångsrik lösning på sitt problem. Ett lyckat projektkan innebära förbättrad konkurrensförmåga för leverantören, men det måsteunderstrykas att detta måste ses som en positiv bieffekt. Stimulansmekanismenär indirekt och leverantörsvalet måste uteslutande göras med utgångspunktenatt få till stånd bästa slutprodukt. Förbundet avstyrker därför att någoninstruktion att ta näringspolitiska hänsyn vid upphandling införs ikungörelsen. Höga krav måste också gälla för beställarens kompetens. Omman ska lyckas med TU måste beställaren dels ha förmåga att välja dentekniskt-industriellt bäst lämpade leverantören, dels kunna aktivt samarbeta meddenne i utvecklingsarbetet. Erfarenheter från framgångsrik upphandling inom t.ex. försvars- och teleområdena understryker nödvändigheten av direktkontaktmellan användare och leverantör. Under teknikupphandlingsarbetet måste manofta ta ställning till omfattande ändringar av grundidén, vilket bara denbetalande kunden/användaren kan göra. Om inte användare och leverantör fortlöpande är överens omTU-arbe-tet, slutar projektet vanligen i svårlösta tolkningstvister ochprodukten kommer att sakna förtroende hos användaren.