bet · G501TU28 · 1981-12-31 00:00:00 — Ett stort antal utredningar harenligt propositionen klart och samstämmigt slagit fast att det iStockholmsregionen måste finnas två trafikflygplatser. Att flytta verksamheten. på till /Getareninnebär anläggande av en helt ny flygplats. Förutom ett mycket stort ekonomisktåtagande innebär detta alternativ också problem av flygsäkerhets-,försvars-mässig och miljömässig karaktär. Beträffande /är det inteklarlagt vilken användning denna flygplats kommer att få . Detunderstryks också att en eventuell anpassning av flygplatsen till civilstandard kommer att medföra betydande investeringar. En väsentlig fråga förinrikesflygets utvecklingsmöjligheter är enligt föredraganden hur de ekonomiskaförutsättningarna för verksamheten kommer att påverkas av beslut attflytta LIN:s verksamhet från till . Det finns sålunda olikafaktorer, som kan komma att bli bestämmande för en framtida uppdelning mellanBromma och av den reguljära flygtrafiken. Föredraganden förklarar sig i anslutning härtill vara avden uppfattningen att bör bibehållas som flygplatsoberoende av hur den reguljära flygtrafiken kan komma att fördelas på de tvåaktuella flygplatserna i . har redan i samband medutflyttningsbeslutet uttalat att bör vara kvar. ,inrikesflygutredningen och flertalet remissinstanser har klart deklarerat sammauppfattning. Frågan i detta sammanhang gäller då närmast det framtidahuvudmannaskapet för flygplatsen. I det fall , efter det att Fokkertrafiken flyttat,alltjämt kommer att fylla en funktion inom det interregionalaflygtrafiksystemet anses det naturligt att flygplatsen även fortsättningsvisingår i den statliga flygplatsorganisationen och därmed omfattas avresultatutjämningssystemet. Om trafikala, ekonomiska och andra skäl däremotmotiverar att används endast för allmänflyget bör kostnaderna förflygplatsens drift enligt vedertagna principer inte bäras av statenutan av dem i vars intresse verksamheten bedrivs. För att staten skall bibehålla huvudmannaskapet för Brommakrävs dock att den interregionala trafiken får en viss minsta omfattning. Äveni ett sådant fall kommer flygplatsen likväl att bli ett mindre riksintresse än TU1981/82:28 25 Ett bibehållet statligt huvudmannaskap bördärför inte utesluta någon form av kommunalt medengagemang. En fortsatt reguljär trafik påBromma anses också förutsätta att det avtal om flygplatsupplåtelse somträffades mellan staten och kan förlängas. Enligtdetta avtal, som gäller till utgången av , upplät kommunennyttjanderätten till det berörda området att användas såsom av staten förvaltadflygplats till allmänt bruk. Föredraganden anser det nu vara för tidigt att nu taställning i huvudmannaskapsfrågan. För att bibehålla handlingsberedskapen bördärför tills vidare vara kvar under luftfartsverkets förvaltning. Utskottet anser för sin delalltjämt och i enlighet med sin tidigare deklareradeuppfattning att det - i avvaktan på en mera slutgiltig lösning avflygplatsfrågan för - inte är möjligt att avveckla Brommasom statlig flygplats. Densamma bör således, när jetflyget flyttas ut tillArlanda, bibehållas för övrigt inrikesflyg och för allmänflyget. Vad detsistnämnda beträffar må dock ånyo erinras om att detta främst är enangelägenhet för landsting, kommuner och enskilda intressenter. Någonutflyttning av detsamma till torde ej heller kunna komma i fråga. Under hänvisning till det anfördafinner utskottet någon särskild åtgärd från sida nu ej erforderligmed anledning av yrkandena i motionerna 1981/82:360 (c) och 1981/82:1846 (c) ombibehållande av viss inrikestrafik på samt 1981/82:2177 (fp) om bibehållandeav som statlig flygplats. Utskottet avstyrker vidare yrkandeti motion 1981/82:1841 (vpk) om nedläggning av m. m. Detsamma gäller motion 1981/82:2170(partimotion vpk) om att all reguljär flygtrafik i skall haArlanda som terminal samt vad i samband därmed anförts om att allflygverksamhet skall flyttas bort från och allmänflyget hänvisas tillexempelvis / Getaren. 3.3.3 Marktransporterna till och från I propositionen erinras om att enav invändningarna mot en flyttning av den inrikes flygtrafiken från tillArlanda har gällt den förlängning av tiden för marktransporterna till och frånflygplatsen som flyttningen medför. I samband med beslutet i december år 1980har också uppmärksammat dessa frågor och uttalat att en absolutförutsättning, när jettrafiken TU1981/82:28 26 flyttas över från till , är attkollektivtrafikförbindelserna mellan och förbättras. SJ har i utredningen om snabbtåg till inte närmareutrett den lämpliga turtätheten och redovisar inte heller någon specificeradbedömning av möjligheterna att göra trafiken ekonomiskt bärkraftig. Detkonstateras ' allmänt att trafiken inte kan drivas på affärsmässiga grunder medhänsyn till investeringarnas storlek i förhållande till förväntad efterfrågan.SJ, som beräknat den totala investeringskostnaden till ca ,anser sig därför inte kunna ta på sig det ekonomiska ansvaret för trafiken. En viktig fråga när det gäller den spårbundna trafikensekonomiska förutsättningar är enligt propositionen hur stor del avkapitalkostnaderna för spårutbyggnaden som skall hänföras till Arlandatrafiken.Som även SJ påpekar, skulle utbyggnaden nämligen kunna medföra betydandeförbättringar för SJ:s fjärrtågstrafik och för pendeltågstrafiken. Hur eneventuell fördelning av kapitalkostnaderna även på dessa trafikslag skullegöras, anses dock i första hand vara en förhandlingsfråga mellan de berördaintressenterna. Enligt föredragandens mening finns det skäl att beaktabehovet av snabba järnvägstransporter till när en allmän utbyggnad avSJ:s bansystem från och norrut aktualiseras, vilket det ankommer påSJ att från sin ekonomiska målsättning bedöma behovet av och prioritera.Kostnaderna för en sådan spårutbyggnad inkl. en särskild järnvägsförbindelsetill skulle i ett sådant fall kunna fördelas mellan olika intressenter.Om det gemensamma intresset är tillräckligt stort hos berörda parter att tafasta på och värdera det samutnyttjande för olika trafikslag som en sådanförbindelse skulle möjliggöra, är det enligt föredragandens mening naturligtatt ta upp diskussioner härom och fördjupa den utförda utredningen. När det, i särskild bilaga till propositionen redovisadegatu- och vägutbyggnadsprogrammet kan vara genomfört i sin helhet och de härmedföljande restidsvinsterna kan komma trafikanterna till godo, är enligtpropositionen en fråga som är avhängig bl. a. tillgängliga vägbyggnadsmedel ochregionens önskemål om fördelningen av dessa medel på olika projekt. Vägverketoch i anser att särskilda medel för dessainvesteringar bör beviljas. Även om det rör sig om ytterst angelägna åtgärdertill ett väsentligt lägre totalbelopp än kostnaden för en särskildjänvägsförbindelse, är dock föredraganden f. n. inte beredd att föreslå attsådana medel anvisas. De vägobjekt som diskuteras ligger enligt propositioneninom ramen för den ordinarie vägplaneringen och därmed sammanhängandebidragsgivning som berörda kommuner har ett stort inflytande över.Föredraganden förutsätter därför, med hänsyn till regionens intresse attförlägga Fokkertrafiken till , att kommunerna prioriterar deväginvesteringar som skulle innebära en förbättring av marktransporterna tillArlanda. TU1981/82:28 27 Utskottet delar föredragandensuppfattning i dessa frågor och avstyrker under hänvisning till det anfördayrkandet i motion 1981/82:1615 (vpk) att hos regeringen nu hemställerom förslag till direkt järnvägsförbindelse mellan och . Inte heller kan utskottet finnaanledning nu föreligga att - såsom i motion 1981/82:1894 (s) yrkas- regeringensnarast låter ta fram ett sådant underlag att kan fattabeslut om spårutbyggnaden till . Även i motion 1981/82:2178 (s)begärs åtgärder för att lösa frågorna om bl. a. spårförbindelser mellanStockholms city och . Spörsmålet härom bör emellertid enligt utskottetsuppfattning aktualiseras och övervägas i den ordning som föredraganden anvisati propositionen. Det torde sålunda närmast vara en fråga för SJ samt SJ och deregionala och kommunala trafikhuvudmännen att gemensamt lösa. Av samma skäl avstyrker utskottetyrkandet i motion 1981/82:2165 (s) att skall ge regeringen till kännavad som i motionen anförts om behovet av en bättre och utökad kollektivtrafikmellan och . Såsom motionärerna framhåller står frågorna häromf. ö. i nära samband med hur och i vilken ordning kommunikationsfrågorna mellanStockholm och löses. I motion 1981/82:2177 (fp) yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts imotionen om redovisning från sida och tidsplan för investeringar somunderlättar marktransporterna . Även i motion 1981/82:2178(s) tas upp frågor om förbättring av kollektivtrafikförbindelserna mellanStockholms city och , bl. a. beträffande busstrafiken mellan Stockholmoch samt . Utskottet vill med anledning härav erinra om att riksdagen- såsom förut nämnts - ansett en förbättring av kollektivtrafikförbindelsernamellan och vara en absolut förutsättning för enutflyttning av jettrafiken från till . Utskottet anser det försin del alltjämt vara angeläget att frågorna härom får en tillfredsställandelösning. I likhet med föredraganden utgår utskottet därför från att deregionala och kommunala trafikhuvudmännen i sin trafikplanering m. m.prioriterar de investeringar och åtgärder i övrigt som syftar till och kansäkerställa en förbättring av marktransporterna till . Det bör dockankomma på regeringen att med uppmärksamhet följa utvecklingen på området samtatt vidta härav eventuellt föranledda åtgärder. Vad utskottet härom anfört, vilket innebär etttillgodoseende av berörda motionsyrkanden, bör av ges regeringen tillkänna. TU1981/82:28 28 3.3.4 Resultatförsämringar vid LIN:s utflyttning tillArlanda och kompensation härför Den av för perioden1982/83-1985/86 beräknade resultatförsämringen till följd av utflyttningen tillArlanda uppträder som kostnadsökningar och intäktsminskningar enligt följande ipropositionen intagna sammanställning (milj. 1982/83 1983/84 1984/85 1985/86 Summa Kostnadsökningar*** Summa 14 70,0 52,5 52,5 189,0 * LIN:s kostnader för själva utflyttningen. ** 5 %trafikbortfall leder till minskade intäkter på ca 30 milj. kr. givetvisbli större eller mindre. kan dock inte kortsiktigt anpassa sina kostnadertill den lägre intäktsnivån. Biljettprishöjningar leder sannolikt till ett ännu större *** Inrikestrafik pä medför kostnadsökningar. flygplatsavgifter,längre taxningsavstånd, ökade lokalkostnader m. m. För att möjliggöra en utflyttningav LlN:s jettrafik krävs också investeringar i terminalanläggningar o. d. Påkort sikt uppgår investeringarna till ca 300 milj. kr. varav 160 milj. kr.faller på staten och berörda landsting. har hemställt om kompensation av statsmakterna förresultatförsämringen till följd av utflyttningen. I kostnadsläge den 1 januari1981 uppgår LIN:s krav för åren 1982/83-1985/86 sammantaget till ca 190 milj.kr. Ersättningskraven avser vissa engångskostnader, bortfall av intäkter samtkostnadsökningar. Bolaget har som del av kompensationen också hemställt om ettlån på fördelaktiga villkor för de investeringar, bl. a. en hangar, som bolagettvingas göra på . Enligt föredragandens mening bör kompenseras för deengångskostnader som bolaget drabbas av i samband med utflyttningen. Dessakostnader beräknas till ca 30 milj. kr. Med hänsyn till den bedömdaresultatutvecklingen på bör dessutomerhålla ett stöd på 20 milj. kr. Genom olika offensiva åtgärder inom dennakostnadsram anses de negativa effekterna av utflyttningen böra kunna begränsas.Medlen bör som följd härav utbetalas till under /83. Ettsärskilt reservationsanslag om 50 milj. kr. anses därför böra tas upp påstatsbudgeten under sjätte huvudtiteln benämnt Viss ersättning till LinjeflygAB. Medlen avses skola ställas till luftfartsverkets förfogande som efterframställning från har att utbetala dem till bolaget. Föredraganden är däremot inte beredd att föreslå att LINerhåller det begärda lånet av staten. I stället föreslås att regeringen får medge TU1981/82:28 29 luftfartsverket att teckna borgen för intillett belopp på högst 200 milj. kr. Genom de nu föreslagna åtgärderna ges enligt propositionenLIN goda förutsättningar att i oförändrad omfattning överföra verksamheten frånBromma till . Efter en övergångsperiod bör kunna anpassakostnaderna till intäkterna. Utskottet ansluter sig tillföredragandens bedömningar härvidlag och tillstyrker alltså de framlagdaförslagen. Härav följer att utskottet avstyrker motion 1981/82:2171(partimotion m) yrkandena 5 och 6 om avslag på propositionen i nu berördadelar. 3.4 Det interregionala flygplatssystemet m. m. 3.4.1 Flygplatser i systemet De flygplatser som skall ingå i detinterregionala flygplatssystemet bör enligt lufttransportutredningen bestämmassom en följd av det interregionala flyglinjenätets utformning. De flygplatser som utredningen föreslår bör ingå i nätetunder den närmaste är enligt propositionen följande: Dessutom bör enligt utredningentrafik drivas på följande flygplatser fram fill mitten av . Dessa börövergångsvis inte införlivas med det interregionala flygplatssystemet, eftersomflyglinjerna till dessa orter f. n. inte är företagsekonomiskt lönsamma. TU1981/82:28 30 Utöver dessa flygplatser harutredningen bedömts att även Norrköping-Kungsängens flygplats bör ingå i detinterregionala flygplatssystemet. Skälet till detta ställningstagande ärKungsängens relativt stora betydelse som utrikesflygplats. För egen del säger sigföredraganden kunna ansluta sig till uppfattningen att staten har etthuvudansvar för de från rikssynpunkt mest betydelsefulla flygplatserna, dvs.ett gemensamt system för in- och utrikestrafiken, samt att det ekonomiskaansvaret för systemet åvilar dess nyttjare. En naturlig följd av detta synsättär att kostnadstäckningskravet för luftfartsverket bestäms att gällaverksamheten i dess helhet. Härigenom skapas enligt föredragandens mening debästa förutsättningarna för en effektiv och efterfrågeanpassad prissättningspolitikinom flygtransportsektorn. Föredraganden har liksom flertalet av remissinstansernainget att erinra mot utredningens förslag till ett interregionaltflygplatssystem . Enligt propositionen får detanses ligga inom ramen för det ansvar som staten har för att ett effektivtinterregionalt transportsystem kan komma till stånd. Föredraganden finner docki sammanhanget att bör tillhöra det interregionalaflygplatssystemet och därmed ingå i det system för ekonomisk resultatutjämningsom i propositionen föreslås. Beträffande (/)erinras om att den i huvudsak är en utrikesflygplats. Flygplatsen har såledesen relativt ringa betydelse för den inrikes transportförsörjningen.Flygplatsens betydelse kan dessutom komma att förändras som följd av till . Föredraganden anser dock att även Kungsängensflygplats tills vidare bör tillhöra det interregionala flygplatssystemet. Det anses vidare böra ankomma på luftfartsverket attfortsättningsvis lämna förslag till regeringen om vilka flygplatser som skalltillhöra det interregionala flygplatssystemet, dvs. vilka flygplatser som skallomfattas av det system för resultatutjämning som omfattar enbart destatliga flygplatserna. Om en interregional flygplatsekonomiska, trafikala och operativa förutsättningar väsentligt förändras så attflygplatsen inte längre uppfyller de kriterier som enligt propositionen ansesböra gälla för flygplatser i det interregionala flygplatssystemet skall denavvecklas som sådan. En sådan flexibilitet är enligt föredragandens meningeftersträvansvärd. Ansvaret för flygplatshållning bör vidare så långt möjligtdecentraliseras. TU1981/82:28 31 Staten skall vidare enligtföredraganden inte överta kommunala flygplatser. Det statliga engagemanget böravse en kostnadstäckning som kan vara hel eller delvis. Kostnadstäckningsgradenfår vara beroende av dels bedömningar av flygplatsens interregionala funktion,dels det interregionala flygplatssystemets förmåga att från tid till annan bäraunderskott i tillkommande flygplatsers drift. För det fall aft en flygplats inte längre fyller eninterregional transportfunktion bör förhandling upptas med berörda lokala ochregionala intressenter för att utröna deras intresse av att svara för drift-och kapitalkostnaderna. Om intresse saknas bör flygplatsen läggas ned. anses böra ges i uppdrag att utarbeta riktlinjerför flygplatsers tillhörighet till systemet för resultatutjämning. Eftersomflertalet flygplatser uppvisar underskott gäller det att bestämma vilkakostnader som skall ingå i beräkningarna av underskottet. Avgörande här är bl.a. servicenivån på flygplatsen. bör arbeta skyndsamt ochredovisa sina förslag i sådan tid att systemet kan träda i kraft budgetåret1982/83. Utskottet finner det för sin del angeläget att så sker. Genom det anförda tillgodoses ocksåyrkandet i den under den allmänna motionstiden framlagda motionen 1981/82:789 (s) om att länsflygplatsen /överförs till statlig primärflygplats. Detsamma torde gälla yrkandet i mofion 1981/82:232 (m) om klassificeringen av . Motionerna i fråga synes därför inte påkalla någon åtgärd från sida. Däremot är utskottet inte berettatt riu tillstyrka yrkandena i motion 1981/82:2169 (s, m, c, fp, vpk) om attVästerås flygplats skall inplaceras i det interregionala flygplatssystemet samtattregeringen skall uppdra åt luftfartsverket att skyndsamt pröva frågan omVästerås flygplats som alternativ till /. 3.4.2 Kommunernas medverkan vid investeringar m. m. Beträffande kommunernas medverkanvid investeringar m. m. i statliga flygplatser erinras i propositionen om attnuvarande regler för fördelning av finansieringsansvaret mellan stat och kommunfastställdes luftfartspolitiska proposition. Enligt dessa reglersvarar berörd kommun för markkostnaderna och för av kostnaderna förbyggnader, anläggningar och vissa hjälpmedel. Statsmakterna har därefter fastställt (prop. 1970:200angående ersättning till kommuner för bidrag till investeringar i primärflygplatser),att de statliga och kommunala investeringarna i de statliga flygplatsernasbyggnader och anläggningar skall värderas på samma sätt och ersättningengrundas på samma villkor. I enlighet härmed omfattar ersättningen tillkommunerna för deras investeringsbidrag, kapitalkostnader, motsvarandeavskrivning och TU1981/82:28 32 ränta enligt för luftfartsverket gällande principer, därräntan motsvarar statens avkastningsränta och avskrivningstiderna varierar medhänsyn till byggnaders och anläggningars livslängd. Då var och en av luftfartsverkets flygplatser ingår somdel i ett integrerat flygplatssystem har ersättningen till kommunerna integjorts beroende av graden av kostnadstäckning i de individuella fallen. Ienlighet med förslagen i proposition 1970:200 har kostnadstäckningskravet istället fastställts att gälla luftfartsverket i dess helhet. Syftet med de kommunala investeringsbidragen var bl. a.att tillskapa en ordning som skulle tillförsäkra kommunerna ett medinflytandeoch medansvar vid utbyggnaden av landets primära flygplatser. Genom formernaför täckning av investeringsutgifterna ansågs att kommunerna liksom staten-utifrån en prioritering av flygplatsprojekt i förhållande till andrasamhälleliga investeringsbehov - fick tillfälle att bedöma projektensangelägenhetsgrad. Det nuvarande systemet med kommunala investeringsbidrag om37,av erforderligt kapital vid investeringar i statliga flygplatser haremellertid enligt propositionen som regel vid flertalet investeringar ibefintliga flygplatser inte inneburit några nämnvärda möjligheter tillkommunalt engagemang och har därför inte bidragit till större effektivitet. Föredragande finner ett kommunalt medengagemang även ifortsättningen vara en angelägen och nödvändig förutsättning för attflygtrafiken i landet skall kunna utvecklas på ett sätt som tillgodoser kravenpå en tillfredsställande interregional flygtransportförsörjning. Den möjlighetsom ligger närmast till är en samverkan i flygplatsdriften. Det bör sålundaprövas om inte den driftform som man använder sig av på de kommunalaflygplatserna med ett långt gående samutnyttjande av resurser också bör kunnaanvändas på de statliga flygplatserna. Så sker , t. ex. på Kalmarflygplats där luftfartsverket och kommunen gemensamt driver flygplatsen på mestekonomiska sätt. På vissa flygplatser har sålunda utvecklatsett samarbete mellan kommunerna och luftfartsverket. Denna samverkansformanses ha fungerat väl och det finns enligt föredragandens mening skäl att prövaliknande sam arbetsformer vid andra flygplatser. För sådana kapacitets- och standardinvesteringar somprimärt inte föranleds av luftfartens behov, t. ex. om berörd kommun villflytta flygverksamhet av markdisponeringsskäl eller önskar standardhöjningar istationbyggnader etc. bör enligt propositionen anspråken på kommunalinvesteringsmedverkan bibehållas. I sådana fall bör anspråken höjas och inormalfallet uppgå till av investeringskostnaden. Från den nivån kanbidraget tillåtas variera uppåt med hänsyn till investeringens angelägenhetsgradfrån luftfartssynpunkt. Det anses böra förräntas och amorteras enligt de principersom f. n. gäller om inte avtal träffas om andra förräntnings- ochåterbetalningsregler. Sådant avtal bör godkännas av regeringen. TU1981/82:28 33 t. ex. investeringar av flygsäkerhetskaraktär,- bör iprincip kommunala investeringsbidrag inte aktualiseras. Det anses böra ankomma på luftfartsverket tillsammans medberörda kommuner att utarbeta en ordning för medverkan i flygplatsinvesteringarsom medger en medverkan också i investeringsplaneringen. En regional samordningär i vissa fall önskvärd och nödvändig: Det bör därför ankomma påluftfartsverket att tillsammansmed berörda lokala och regionala intressenter finna former för en kommunalmedverkan i flygplatshållningen enligt de föreslagna riktlinjerna. 1sammanhanget framhålls att en mer rationell drift av det interregionalaflygplatssystemet kan skapa möjligheter att införa fler flygplatser i systemet. Någon förändring vad gäller ränta och. amortering påhittills lämnade kommunala investeringsbidrag anses inte böra ske.Luftfartsverket skall således förränta och amortera sådana bidrag enligt deregler som f. n. gäller. Det kommunala och statliga investeringskapitalet börliksom likabe-handlas. Inte heller föreslås någon ändring av nuvaranderegler när det gäller att kommunerna tillhandahåller mark för flygplatsändamål. Även utskottet finner den sålundaföreslagna ordningen ändamålsenlig och tillstyrker därför förslagen härom. Härav följer att utskottetavstyrker yrkandena i motionerna 1981/82:2175 (s) och 1981/82:2178 (s) attkommunala bidrag till drift av statliga flygplatser ej skall kunna krävas samtatt den kommunala andelen av en investering i en statlig flygplats bör följa deregler som gällt. Som princip förflygplatsinvesteringars lönsamhet skall vidare gälla att investeringar iflygplatser skall ge ett för lufttransportsektorn positivt resultat under resp.anläggningars ekonomiska livslängd. Det anses därvid vara rimligt att staten iprincip erhåller en avkastning på det upplåtna kapitalet som motsvararstatens avkastningsränta. skall liksom hittillsavskrivas på anskaffningsvärdet. De avskrivningstider som luftfartsverkettillämpar fastställdes i samband med luftfartspolitiska beslut.Utvecklingen har lett till att verkets kapital fått en annan sammansättning.Även användningen av verkets tillgångar har förändrats. bördärför ges i uppdrag att utarbeta förslag till nya regler vad gälleravskrivningstider för olika tillgångsgrupper. Utskottet tillstyrker att så skeroch har heller intet att erinra mot vad som i sammanhanget anförts omplaneringsordning för flygplatserna. När det gäller de bullerproblem somflygtrafiken ger upphov till anser föredraganden det vara angeläget attåtgärder vidtas för att begränsa bullerstörningarna. TU1981/82:28 34 Det av trafikbullerutredningenföreslagna gränsvärdet - FBN utomhus - är avsett att tillämpas vid delsnyplanering av bebyggelse vid befintlig eller planerad flygplats, dels vidplanering av en ny flygplats. Enligt föredragandens bedömning torde inga nyaflygplatser med något undantag komma att byggas inom den framtid som kanöverblickas.