bet · G501NU31 · 1981-12-31 00:00:00 — Idetta betänkande behandlas, helt eller delvis, fem motiotier från allmännamotionstiden rörande bl. a. metallurgi, insatsvaror m. m. inom stålindustrin,samordning av handelsstålsindustrin, planering för specialstålsindustrin, . Demotioner som behandlas här är följande: 1981/82:624 av m. fl. (s), varihemställs att hos regeringen begär att en särskild kommission,bestående av representanter för statsmakterna, företagen och de anställda,tillsätts med uppdrag att utreda frågor rörande råjärnsförsörjningen, 1981/82:1063 av m.fl. (vpk), varihemställs att hos regeringen hemställer om förslag till planering förstålindustrins råvaruförsörjning och av jämsvampstillverkningens omfattning, 1981/82:1065 av m. fl. (vpk), såvitt gäller hemställan 1. att uttalar attsvensk gmvbrytning och stålpolitik bör inriktas på att befrämja enrättvis global fördelningspolitik, 2. att uttalar attgmndvalen för en ny gruv- och stålpolitik skall vara följande: a. helagruv- och stålindustrin nationaliseras oeh samordnas i ett "Svenskt metallbolag" och utvecklas efter samhällsekonomiskariktlinjer, b. samordningav gruv-, stål- och verkstadsindustrin, och planer fast ställs för lokalisering av förädlingsindustrier till hotade och drabbade bruksorter, c. nyamarknader inom landet skapas genom en offensiv industripolitik och ekonomisk politik enligt vad i motionen anförs, d. ökadhandel med tredje världen och planekonomierna genom långsik tiga handelsavtal, e. satsninggörs på ny teknik och nya produkter, högt driven förädling och integrerad produktion, NU 1981/82:31 2 f. samhällsstyrdforskning och utveckling enligt vad i motionen anförs, g. processteknik, teknikför vidareförädling och gruvteknik utvecklas, 3. att hemställer hosregeringen om att ta initiativ till att de nya reduktionsprocesserna uppförs ifull skala enligt vad i motionen anförs, 4. att hemställer hosregeringen om att ta initiativ till att samordna metallurgikapaciteten förhandels- och specialstålsindustrin för att minska andelen importerat skrot ochsäkerställa behovet av malmba-serad metallurgi, 5. att hemställer hosregeringen om åtgärder för att lösa ut ur med en symbolisk summa, 6. att uttalar att en nyplan för framtidsinriktning bör utarbetas, vilken grundas påsamhällsekonomi, integrerad produktion, ny teknik, förädling och i övrigtenligt vad i motionen anförs, 7. att hemställer hosregeringen att den utarbetar förslag till åtgärder för att sysselsättanuvarande personalstyrka vid och att regeringen för riksdagenframlägger erforderliga förslag, 8. att hemställer hosregeringen att konsortialavtal omförhandlas så att det utgår frånsamhällsekonomiska riktlinjer, 10. att hemställer hosregeringen om erforderliga åtgärder mot ytterligare nedläggningar ochavskedanden inom specialstålsindustrin i avvaktan på att en samhällsekonomiskplan för framtida verksamhet och råvaruförsörjning utarbetas, 11. att hemställer hosregeringen om att framlägga en krisplan för de mindre handelsstålverken, medmålsättning att rädda stålindustrin och sysselsättningen på de berörda orterna, 1981/82:1489av m. fl. (s), såvitt gäller hemställan 1. att begär attregeringen inrättar en särskild kommission med uppgift att planerastålindustrins metallurgiutveckling, 2. att begär attregeringen tar initiativ till att en plan utarbetas för en fortsatt samordninginom den svenska handelsstålsindustrin, 3. att begär attregeringen framlägger förslag till en struktur-, investerings- ochsysselsättningsplan för specialstålsindustrin i enlighet med vad som anförts imotionen, 4. att som sin meninguttalar att produktion av järnvägsräls överförs till , 5. att som sin meninguttalar vad i motionen anförts angående en modernisering av finvalsverket iLuleå, 6. att som sin meninguttalar vad i motionen anförts angående koks verket i , 7. att begär attregeringen för redovisar dels finansiellasituation och en bedömning av den ekonomiska utvecklingen under de närmasteåren, dels företagets besluta- NU 1981/82:31 3 deoch planerade strukturella förändringar och dessas sysselsättningsmässigakonsekvenser, 1981/82:1953 av m.fl. (s), varihemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad somanförts i motionen om problemen inom handels- och specialstålsindustrierna iSörmland. Motion 1981/82:1065 yrkande 9 behandlas i näringsutskottetsbetänkande /82:40. Motion 1981/82:1489 yrkande 8 behandlas av arbetsmarknadsutskotteti betänkande AU 1981/82:23. Riksdagensbehandling av frågor kring stålindustrin I det följande lämnas en kort redogörelse förriksdagens behandling av frågor kring stålindustrin. En meringående beskrivning av vissa specifika frågor lämnas i efterföljande avsnitt ianslutning till olika motionsyrkanden. Hösten1977 beslöt om tidsbegränsat statligt stöd för att un-deriättastrukturomvandlingen inom specialstålsindustrin och stålgjuteriin-dustrin(prop. 1977/78:47, NU 1977/78:30, rskr 1977/78:84). harriksdagen dessutom anslagit särskilda medel för lån till vissaspecialstålsföretag, nämligen , och . Ettriksdagsbeslut om statlig finansiell medverkan vid bildandet av () fattades (prop. 1977/78:87, NU 1977/78:45, rskr1977/78:198). Styrelsen för fastställde en övergripandestrukturplan för utvecklingen av företaget. Undervåren 1979 hade att ta ställning till förslag om ytterligare låntill i syfte att överbrygga sysselsättningssvårigheter i samband medgenomförandet av strukturplanen (prop. 1978/79:126, NU 1978/79:43, rskr1978/79:369). begärde att regeringen skulle förriksdagen presentera en utvecklingsplan för . I sitt betänkande behandladenäringsutskottet då även frågor om bl. a. samordning av handelsstålsindustrinoch om alternativa råjärnsprocesser. Samtidigtberördes också frågor kring specialstålsindustrins strukturfrågor (NU1978/79:44). Våren1980 behandlade näringsutskottet (NU 1979/80:51) ett tiotal motioner rörandebl. a. handelsstålsindustrin (inkl. ), spetfialstålsin-dustrin samt järn-och stålgjuteriindustrierna. Flera av motionsyrkandena anknöt till ettåtgärdsprogram för som hade offentliggjorts av företagsledningen idecember 1979 mot bakgrund av att en betydande förlust förutsågs för år 1980.Efter beredning av utskottet tog ställning till bl. a. frågor omägarförhållandena inom , om rikfiinjer för den tidigare nämndautvecklingsplanen för , om jämmalmsgru- NU 1981/82:31 4 vor,om samordning av handelsstålsindustrin, om alternativa processer förråjärnstillverkning, om stålindustrins skrotförsörjning och om planering förspecialstålsindustrin. Näringsutskottetbehandlade förslag från regeringen som i huvudsak gälldeåtgärder avseende (prop. 1980/81:67, prop. 1980/81:100 bil. 17 s. 159, NU1980/81:51, rskr 1980/81:266). I samband härmed behandlade utskottet etttjugutal motioner. Iproposition 1980/81:67 lämnades redogörelser för stålindustrins utveckling iSverige och i utlandet, för 1980 - dvs. denutvecklingsplan som begärde - och för regeringens syn påstålindustrins skrotförsörjning och på vissa andra aktuella problem inomstålbranschen. Utskottettog i sitt betänkande upp frågor av mer branschövergripande betydelse, bl. a.ett förslag i en socialdemokratisk partimotion om tillsättande av en särskildkommission med uppgift att planera stålindustrins metalUirgiutveckling. I detsammanhanget aktualiserades frågor om stålindustrins skrotförsörjning och omalternativa råjärnsprocesser. Vidare behandlades frågor om samordning avhandelsstålsindustrin och om planering av specialstålsindustrin. Vidbehandlingen av förslag avseende ägnades särskild uppmärksamhet åt frågorrörande företagets gruvdivi-sion. Avslutningsvis behandlades frågor ommedelstillskoti till vissa utvecklingsbolag. beslutade i enlighetmed utskottets förslag. Islutet av beslutade om bl. a. ytterligare kapitaltillskotttill (prop. 1981/82:56, NU 1981/82:13, rskr 1981/82:82). Riksdagensbeslut innebar alt staten skulle överta Bergslags AB:s aktieri och att ett avtal om kapitaltillskott till m. m.godkändes. Dessutom erhöll Statsföretag ett bidrag om 575 milj. kr. Vidare beslutades att staten skulle dels låna 150milj. kr., dels förfoga över strukturiån om 550 milj. kr. för aktieteckning iSSAB. Detta innebar att staten trädde in som ägare till av aktierna i vid sidan av () och () - och att enfinansiell rekonstruktion av bolaget möjliggjordes. Metallurgi,insatsvaror m. m. Motionerna1981/82:624, 1981/82:1063, 1981/82:1065, 1981/82:1489 och 1981/82:1953 I den socialdemokratiska partimotionen 1981/82:1489kritiseras regeringen för passivitet när det gäller stålindustrins problem.Motionärerna menar att en fömtsättning för att en posifiv branschutvecklingskall kunna komma till stånd är en ökad samverkan mellan stålföretagen. Det harvisat sig att företagen inte av egen förmåga kan få till stånd de samordnade NU 1981/82:31 5 åtgärdersom krävs, anför motionärerna. Därför upprepar de tidigare socialdemokratiskakrav på att statsmakterna skall ta initiativ till och aktivt medverka i deåtgärder som är nödvändiga för att främja stålindustrins utveckling. Som ettsärskilt viktigt område nämns räståls- och ämnestillverkningen. Man borde påett helt annat sätt än ta tag i utvecklingen av de nyaråjärnsprocesserna. Vidare måste, fortsätter motionärerna, bygga utsin produktion av järnsvamp och järnpulver. Mot denna bakgrund föreslår de attriksdagen skall begära att regeringen inrättar en särskild kommission meduppgift att planera stålindustrins metallurgiutveckling. Kommissionens arbeteskulle i första hand syfta till att få till stånd långsiktigt bärkraftigalösningar av problemen inom stålindustrin. En snabb insats borde dock göras föratt förhindra att bristen på skrot begränsar produktionsmöjligheterna på kortsikt. Yrkandeti motion 1981/82:624 (s) är av ungefär samma innebörd som det nämndayrkandet i den socialdemokratiska partimotionen. Imotion 1981/82:1953 (s) säger sig motionärerna instämma i den socialdemokratiskapartimotionens krav på att regeringen i samarbete med företagen ochde anställda skall planera 1980-talets metallurgiska utveckling för den svenskastålindustrin. Vänsterpartietkommunisterna tar i två partimotioner upp frågor som är aktuella i dettasammanhang. I partimotionen 1981/82:1063 beskrivs stålindustrins nuvaranderåjärnsförsörjning. Motionärerna säger att det mesta tyder på att det framöverkommer att uppstå en akut skrotbrist för svensk stålindustri. Järnsvamp kanersätta skrot i stålprocessen. Stålindustrins råvaruförsörjning måste få enplanerad och långsiktig inriktning. Därför måste statsmakterna omedelbartplanera för att järnsvampsproduktionen anpassas till den brist som kommer att uppstå,uttalar motionärerna. De begär att skall hemställa hos regeringen omförslag till planering för stålindustrins råvaruförsörjning och avjämsvampstillverkningens omfattning. Isin partimotion 1981/82:1065 anför kommunisterna attproduktionen av järnsvamp måste anpassas till det stora behovet av att ersättaskrot som råivara. Den samordning av metallurgikapaciteten för handels- ochspecialstålsindustrierna som motionärerna begär skulle ha till syfte att minskaandfelen importerat skrot och att säkerställa behovet av malmbaseradmetallurgi. Vidare bör regeringen, enligt motionärerna, ta initiativ till attanläggningar för de nya reduktionsprocesserna uppförs i full skala. Sammamotion innehåller också ett förslag om att skall begära attregeringen vidtar erforderliga åtgärder mot ytterligare nedläggningar ochavskedanden inom specialstålsindustrin i avvaktan på att en samhällsekonomisktgrundad plan för framtida verksamhet och råvaruförsörjning har presenterats. NU 1981/82:31 6 samarbetar nästan alla stålverk ominköp av det skrot som behövs i stålframställningen. Samarbetet sker enligt ihuvudsak följande system. Alltskrot - även importerat - som verken behöver upphandlas i princip genom ABJärnbruksförnödenheter (JBF). Detta företag ägs till av 17 samverkandestålverk. JBF fördelar det tillgängliga skrotet mellan verken. Till grund förfördelningen och prissättningen ligger ett särskilt avtal mellan järnbmken. Föratt få leverera skrot till svenska stålverk måste skrotförsäljarna träffa s.k.verksleverantörsavtal med JBF. Dessa avtal fömtsätter att leverantören kanutfästa sig att leverera vissa minimikvantiteter till JBF. garanterarJBF avsättningen för aUt skrot som verksleverantörerna kan uppbringa inomlandet. Sedan mitten av 1920-taletråder exportförbud för skrot. Underden senaste tioårsperioden har behovet av importerat skrot varierat. I slutetav var importen relativt obetydlig. Den omfattade ca 80000ton, dvs. ca 2,av förbrukningen. Prognosersom gjordes inom JBF pekade på en kraftig ökning avbehovet av importerat skrot . Vissa bedömare blandstålverken menade att det årliga importbehovet skulle stiga mot en nivå av800000 ton . Bakgrunden angavs vara bl. a. att basera en ökad andel av sin stålframställning på skrot. Förhandlingarmellan stålverken om ett nytt avtal rörande leveranserna från JBF ledde intetill någon uppgörelse. Somredovisats av näririgsutskottet (NU 1979/80:51 s. 17 f.) begärdevissa järnbmk åtgärder äv regeringen i syfte att lösa skrotförsörj-ningsfrågan. Kravenpå statliga åtgärder avvisades av industriminister . Åsling, som i olikasammanhang uttalade att frågan om stålindustrins skrotförsörjningoch fördelningsprinciperna borde lösas genom överläggningar mellan företagen ibranschen. Enpromemoria rörande skrotförbrukningen utarbetades inom industridepartementetoch förelåg . Viddenna tid inleddes överläggningar mellan företrädare för vissa stålverk omsituationen på skrotmarknaden. Överläggningarna, vilka har avslutats,leddes av ordföranden i fullmäktige bruksdisponent . Som ett led i dessa överläggningar har ytterligare underlagsmaterialavseende bl. a. det framtida skrotbehovet tagits fram inom . 'Utförligareredogörelser finns bl. a. i betänkandet NU 1974:46 och i Pris- ochkartellfrågor 1980:6. NU 1981/82:31 7 I ett anförande i togindustriministern upp frågan om fördelningen av skrot inom stålbranschen. Anförandethar sammanfattats i ett pressmeddelande (1981:17) från industridepartementet(se NU 1980/81:44 s. 9). Industriministern anförde bl. a. att fördelningen avskrot är en fråga som stålbranschen har alla fömtsättningar att klara internt,utan statlig inblandning. De överläggningar som pågick inom branschen bordekunna leda fram till en principöverenskommelse mellan de berörda stålverken omskrotförsörjningen. Denu avslutade överläggningarna om fördelningen av köpskrot på de olikastålverken har resulterat i att en uppgörelse träffats mellande största skrotförbmkande företagen. Förhandlingsgruppen har representeratföretag som svarar för inemot av stålverkens köp-skrotsförbmkning. För attbli gällande måste det nya avtalsförslaget godkännas av övriga samarbetandestålverk. Detnya förslaget till avtal har samma fördelningsnorm för köpskrotet (svenskt ochimporterat) som det äldre, nu gällande avtalet. Det innebär, för att ta ettexempel, att ett företag som ett visst år förbrukar av de samarbetandeföretagens totala konsumtion får sig tilldelat dels av skrotfallet iSverige, dels av det skrot som måste importeras för att täcka en eventuellbrist. Det nya avtalet avses löpa tills vidare med en uppsägningstid av . Jernkontoreträknar med att inemot av det totala skrotbehovet i landet eller knappt500000 ton kommer att importeras. Detta är en dryg fördubbling jämfört med dengenomsnittliga årliga importen . Under andra hälftenav var importen ännu lägre, i genomsnitt per år.Övergången från martin- till Ijusbågs-ugnar, större skrotförbrakning ikonvertrar och förbättrade processförfaranden har bl. a. bidragit till dennautveckling. En avgörande fråga, om man vill begränsa importen av skrot, blirenligt ifall man kan finna lämpliga substitut som ärkonkurrenskraftiga. Enligtdet föreslagna nya avtalet underlättas detta på följande två sätt. Skrotklippav stål framställt i konverter () som säljs till annat företag likställshos detta med importskrot och berättigar liksom sådant vid användning tilltilldelning av svenskt köpskrot. De samarbetande bruken kan vidare när somhelst , då skäl av ekonomisk natur talar därför, beslutaatt även andra substitut, som t. ex. järnsvamp eller tackjärn, skall frånfördelningssynpunkt likställas med importskrot. Jernkontoretsfullmäktige har beslutat att starta en utredning om alternativ tillimportskrot. Den skall omfatta malmbaserade ämnen från i , järnsvampoch råjärn (tackjärn) framställt enligt de nya metoder som har utarbetats iSverige. Avsikten är att jämföra dessa alternativ från kostnads- ochkvalitetssynpunkt. NU 1981/82:31 8 Det har pågått försök att ersättamasugnsprocessen med nya smältreduktionsprocesser för framställning av flytanderåjärn. Detta har tidigare redovisats i proposition 1980/81:67 (s. 25) liksom inäringsutskottets betänkande NU 1979/80:51 (s. 14 och 28). Tre processer ståri centrum för intresset, nämligen ELRED-processen, som har utarbetats av och , Boliden AB:s INRED-pro-cess och SKF Steelsprocess Plasmasmelt. Samhället har engagerat sig finansiellt i utvecklingen avnya råjärnsprocesser via Fonden för industriellt utvecklingsarbete(Industrifonden) genom lån till INRED-process och erbjudande om låntill SKF:s Plasmasmeltprocess. Staten har också via statens industriverk ochindustridepartementet stött utvecklingen av en ny järnsvampsprocess, SKF:sPlasmared i , och via strukturdelegationen utvecklingen avpulvermetallurgi i . avslog på förslag avnäringsutskottet (NU 1980/ 81:44, NU 1980/81:51) motionsyrkanden liknande demsom har redovisats i detta avsnitt. Utskottet sade sig inte kunna finna någrabärande skäl för förslaget om en kommission med uppgift att planerastålindustrins metallurgiutveckling. Överläggningar i skrotförsörjningsfråganpågick mellan företagen. Det staUiga stödet till nya råjärnsprocesserkanaliserades genom Industrifonden. Några samordningsproblem som skulle kunnalösas av en kommission förekom inte enligt utskottet. Socialdemokraterna iutskottet reserverade sig till förmån för förslaget om en kommission.Reservanterna angav vissa riktlinjer för kommissionens arbete. Stålindustrinsskrotförsörjning har uppmärksammats av , senast tvågånger . förutsatte (NU 1980/81:44 s.15) att regeringen fortlöpande följde utvecklingen på skrotområdet och tog deinitiativ som erfordrades. Eftersom förhandlingar pågick mellan de berördaföretagen ansåg sig utskottet dock inte ha anledning att föreslå riksdagenbegära att regeringen då skulle vidta åtgärder i frågan. Resultatet av depågående förhandlingarna borde avvaktas. Om dessa förhandlingar inte skulleleda till resultat borde regeringen ta de initiativ som krävdes för att få tillstånd en överenskommelse för att lösa skrotfrågan. Islutet av erinrade utskottet (NU 1981/82:13 s. 19) om sina uttalandenåren (NU 1977/78:45 s. 22) och 1980 (NU 1979/80:51 s. 31) av innebörd attstålindustrin så långt möjligt bör vara baserad på inhemsk malm, inhemskt skroteller ämnen som tillverkas inom landet. Utskottet förklarade sig fortfarande hasamma uppfattning i detta ämne. IndustriministerNils G. Åsling besvarade (RD 1981/82:38 s. 120) en fråga(1981/82:54) av Per () om åtgärder NU 1981/82:31 9 föratt underlätta järnpulvertillverkning. Frågan var ställd mot bakgmnd av bl. a.de finansiella problemen inom och den sviktandesysselsättningen vid företagets anläggning i . Den gällde omindustriministern kunde tänka sig att aktivt underlätta möjligheterna för enrationell straktur av järnpulvertillverkningen och dess användningsområden. Industriministernanförde att en rationell stmktur inom industrins olika branscher är en avgrundvalarna för en framgångsrik och riktig industripolitik. Han sade sig varaberedd att verka för en sådan struktur. Närdet gäller den speciella teknologi och det företag som frågeställaren hadetagit upj5 i sin fråga uttalade industriministern följande: medverkade staten via delegationenför stmkturfrågor inom vissa branscher aktivt för att stödja utvecklingen avpulvermetallurgin genom betydande finansiellt stöd till företaget, dåvarandeGränges , i form av lån och garantier på sammanlagt 120 milj. kr. Denstörsta enskilda investeringen var en ny anläggning i för produktionav rostfria rörämnen på pulvermetallurgisk väg, ett utveckUngsprojekt som väcktstor internationell uppmärksamhet. Isamband med bildandet av ställde staten ytterligarefinansiella resurser till bolagets förfogande. Jagvill avslutningsvis påminna om att befintliga pulvermetallurgiska enheter ilandet i stor utsträckning arbetar inom skilda segment, produktions- ochmarknadsmässigt sett. Motdenna bakgrund har jag f. n. svårt att se något behov av ytterligare statligainsatser för att åstadkomma strukturella förändringar inom detpulvermetallurgiska området. Motionerna1981/82:1065 och 1981/82:1489 I den socialdemokratiska partimotionen 1981/82:1489sägs att de mindre handelsstålverkens utveckling har lämnats helt därhän avregeringen. Företagen har fått fortsätta att på egen hand försöka finnalösningar på problemen, vilka ofta är av branschövergripande natur. De hardärför, anför motionärerna, små,möjligheter att själva bemästra problemen. Regeringensinställning betecknas som en total likgiltighet för de mindre handelsstålverkenoch deras anställda. Detta är bakgmnden till motionärernas krav att regeringenskall ta initiativ till att en plan utarbetas för en samordnad utveckling avden svenska handelsstålsindustrin. Vänsterpartietkommunisterna föreslår i motion 1981/82:1065 att skall hemställa hosregeringen att den lägger fram en krisplan för de mindre handelsstålverken.Målet skall enligt motionärerna vara att rädda stålindustrin och sysselsättningenpå de berörda orterna. Möjligheterna till leveranser i mindre serier, tillsnabbare omställningar i produktionen, är en styrka och ett komplement, sombehövs till de stora verken, säger NU 1981/82:31 10 motionärerna.Genom rimlig samordning med både och specialstålsindustrin bör varjeenskilt verks speciella kvaliteter eller produktionsanläggningar kunna kommatill nytta. Tidigareriksdagsbehandling m. m. Vid sidan av , där staten är majoritetsägare,finns fyra enheter inom handelsstålsindustrin, nämligen , (inkl. AB Qvarnshammars Jernbmk), och . Vidriksdagsbehandlingen av proposition 1977/78:87 om statiigtengagemang inom handelsstålsindustrin m. m. tog näringsutskottet särskih uppsituationen för dessa mindre handelsstålverk (NU 1977/78:45). Utskottetunderströk (s. 21) vad som hade anförts i propositionen (s. 46 f.) om det angelägnai att dessa verk även kan bevara sin konkurrenskraft. Åtgärder somSSAB vidtar som ett led i sin stmkturomvandling får, anförde utskottet, inteutformas så att de leder till väsentliga svårigheter för de mindre verken. Närdessa uttalanden gjordes pågick samtal mellan de mindre handels-stålsföretagenoch med . Dessa samtal leddes av förre LO-ordföran-den , somhade tillkallats av regeringen för denna uppgift. redovisadeGeijer till industriministern resultatet av sitt arbete. Han skisserade därvidvissa förslag till ändringar av ägarstrukturen. Folkpartiregeringenbeslöt att inte ta initiativ tillförhandlingar om ägarmässig och organisatorisk samordning mellan och andraföretag i branschen. Skälen till beslutet har redovisats i näringsutskottetsbetänkande NU 1979/80:51 (s. 13 f.). Ett socialdemokratiskt motionsyrkande omuppmaning till regeringen att ta initiativ till samordningsförhandlingaravslogs av på förslag av utskottet (NU 1978/79:43 s. 25). Våren1980 föreslogs på nytt i en socialdemokratisk partimotion att skulleuppmana regeringen att ta initiativ angående en fortsatt samordning inom svenskhandelsstålsindustri. Utskottet (NU 1979/80:51 s. 28) redovisade att samrådmellan industriministern och företrädare för de mindre handelsstålverken hadeinletts under hösten 1979.1 hade kontakt också tagits med deberörda fackliga organisationerna. Diskussionerna torde, anförde utskottet, iväsentlig mån påverkas av resultatet av pågående utredningsarbete omett nytt mediumvalsverk i .