bet · G501UU20 · 1981-12-31 00:00:00 — I de fall andra biståndsmetoder änlandprogrammering utnyttjas är det också angeläget att mottagarens önskemål ochbehov beaktas. Motbakgmnd av de synpunkter utskottet här anfört får utskottet anse yrkande I imotion 394 besvarat. Imotion 2083 föreslås att i sin biståndspolitik och i sitt internationellaagerande i övrigt i högre rad bör inrikta sig på de globala resurs-ochmiljöproblemen. I den till detta yrkande hörande huvudmotionen 2080 poängterassambandet mellan miljö och utveckling. Det svenska biståndet bör bl. a.inriktas på att bevara åker- och skogsmark samt på utveckling av resurssnålteknologi anpassad till mottagarländernas tradition. Sysselsättningen ochlandsbygdens utveckling bör främjas, och biståndet bör särskilt inriktas på defattigaste människornas behov. Det svenska stödet bör särskilt inriktas påinsatser där behoven är störst. Regeringen bör i detta syfte bedöma inom vilkabehovsområden ett svenskt bistånd kan få störst effekt och koncentrera detsvenska biståndet dit. Liknandesynpunkter pä det svenska biståndets utformning framfördes i en avutrikesutskottet under förra behandlad motion. Utskottet framhölldärvid att det självfallet varit och är en strävan att inrikta det svenskabiståndet på de mest angelägna behoven. Uppfattningen om vilka dessa behov ärhar emellertid inte varit entydig och också förändrats , konstateradeutskottet. UU1981/82:20 32 har det svenskabiståndet i ökande grad inriktats på områden av just det slag som nämns imotion 2083. I utskottsbetänkandet /81:20 lämnas exempel härpå. Av åretsbudgetproposition framgåratt regeringen avser att även fortsättningsvis läggasärskild vikt vid bistånd för landsbygdsutveckling, miljö- och markvård samtandra områden som är direkt relaterade till de fattigaste människornasgrundläggande behov. Hit hör även vattenförsörjningen i . 1 motion339 yrkas att denna skall ges hög prioritet i den svenska biståndspolitiken. har nära 1300 milj. kr. eller av det bilateralasvenska biståndet ägnats vattenprojekt i vid mening. I omkring hälften av desvenska programländerna bedrivs någon form av vattenprojekt. Särskilt storamottagare av bistånd på detta område är , , och Botswana.Ett samarbete med WHO har inletts rörande planering och samordning av insatserunder det just.påbörjade dricksvatten- och hälsoår-fiondet. Även ett samarbetemed FN;s miljöorgan på vattenområdet övervägs. Utskottet kan således delauppfattningen att de i motion 2083 nämnda behovsområdena är angelägna mål fördet svenska biståndet. Såsom framhölls i fjolårsbetänkandet kan emellertid densvenska regeringen inte ensam fastställa vilka behov i mottagarländerna somskall anses vara mest angelägna. Detta måste ske i en dialog mellan givare ochmottagare. Det är enligt utskottets uppfattning också så, att deutomordentligt omfattande problem som berörs i de aktuella motionerna inte harnågra enkla lösningar. Om de i detta sammanhang begränsade resurser som desvenska biståndsorganen kan ställa till.förfogande skall få avsedd verkan,krävs sannolikt i särskilt hög grad samverkan såväl mellan olika biståndsgivaresom med regeringarna i mottagarländerna. Med hänvisning till det ovan anförda och till regeringensi budgetpropositionen redovisade avsikter på detta område, får utskottet ansemotionerna 339 och 2083 besvarade. I motion 1720 föreslås att en beredning för kvinnobiståndtillsätts med uppgift att förbättra planering, genomförande och utvärdering avstödet till kvinnor inom det svenska biståndet. Kvinnornas situation i och betydelsen av attdet svenska utvecklingsbiståndet också kommer u-landskvinnorna till del harsedan lång tid ägnats uppmärksamhet, såväl i diskussionen om principer och målför biståndet som i biståndets praktiska utformning. Sedan början av 1970-talethar ett tiotal motioner i ämnet behandlats av . har i många avseenden varit ett föregångsland närdet gällt att särskilt beakta kvinnornas roll i utvecklingen. Redan i mitten av1960-talet påbörjades ett antal projekt för kvinnoutbildning i . Dentidiga svenska inriktningen på familjeplanering hade omsorgen om kvinnans hälsasom en av sina motiveringar. UU1981/82:20 33 När vi i det svenska biståndetsträvat efter att särskilt ta hänsyn till kvinnornas behov har det hittillsskett med i huvudsak tvä metoder. Den ena har inneburit att projekt utformatsmed särskild inriktning på kvinnor eller kanske uteslutande avsedda förkvinnor. Det kan ha gällt insatser i samarbete med FN-organen inom ramen föranslagsposten Särskilda program eller stöd till svenska enskildaorganisationer som i sin tur särskilt inriktat sig på kvinnoprojekt. På senareår har också tillkommit en möjlighet för SIDA att bevilja bidrag direkt tillenskilda kvinnoorganisationer i u-land. Det andra tillvägagångssättet har varit att i direktakontakter med våra mottagarländer föra en diskussion i syfte att hos landetsplanerande myndigheter uppnå ökad förståelse för kvinnornas roll iutvecklingen. Avsikten har varit att pä detta sätt söka påverka utformningen avinsatserna inom landramarna. Den förstnämnda metoden har avsatt konkretaresultat i form av projekt och program för kvinnor. Framgångsrikapionjärinsatser har kunnat göras på detta sätt. Dessa för kvinnor direktanpassade projekt, tillkomna vid sidan av landprogrammen, bör ävenfortsättningsvis vara av stor betydelse när det gäller att förbättrau-landskvinnans situation. Av många skäl har emellertid de insatser det på detta sättkunnat bli fråga om förblivit små och kanske också något isolerade frånsamhällsutvecklingen i övrigt. Beloppsmässigt torde detta kvinnobiståndknappast översfiga 15-20 milj. kr. Utskottet delar därför motionärernas uppfattning attu-landskvinnornas situation i långt större grad än vad som är fallet börbeaktas inom ramen för det landprogrammerade biståndet, vilket ju svarar förden helt övervägande delen av det bilaterala biståndsflödet fillmottagarländerna. Kravet pä att u-landskvinnans särskilda situafion ochbehov skall beaktas även inom ramen för det reguljära, landprogrammeradebiståndet är inte nytt. I proposifion 1980/81:100, bil. 6, uttalade regeringenatt det var dess avsikt att i kontakterna med mottagarländerna och iplaneringen av nya biståndsinsatser stödja integreringen av kvinnorna iproduktion och samhällsutveckUng. Principen är således redan fastslagen av statsmakterna.Utskottet anser emellertid att ytterligare ansträngningar behöver göras för attpå ett mer målinriktat sätt omsätta principerna i praktisk behandling.Biståndets återverkningar på kvinnans situation bör finnas med i den s. k.dialogens olika stadier och beaktas vid den praktiska utformningen av insatserinom landprogrammen. Landsbygdsutveckling är exempel pä en numera prioriteradbiståndsverksamhet som bör kunna komma kvinnor till godo i särskilt hög grad.Detta sker dock inte med någon automatik om inte projekt och program inom dettaoch andra områden från början bygger på kunskap om och hänsyn till berördau-landskvinnors situation. Ett synsätt av detta slag behöver inte vara oförenligt medgrundsatsen 3 1981/82. UU 1981/82:20 34 attmottagarlandet skall ha ett avgörande inflytande pä biståndets utformning,lika litet som exempelvis ekologiska hänsyn vid utformningen av projekt ansesstrida mot landprogrammeringens principer. Enberedning för kvinnobistånd skulle kunna skapa tyngd och kraft i det fortsattaarbetet, heter det i motionen. Beredningen föresläs få ställning som rådgivandeorgan till SIDA:s olika enheter. Utskottetkan dela motionärernas synpunkt att en ökad tonvikt pä kvinnor i det reguljärabiståndet skulle underlättas om SIDA får tillgång till ett samråd medorganisationer och institutioner med intresse och särskild kompetens vad gällerkvinnors roll i samhällsutvecklingen. Ett sådant samråd skulle också geifrågavarande organisationer själva ytterligare insikt i biståndsarbetetsvillkor. Utskottet utgår från att regeringen och SIDA prövar möjligheterna tillsådant samråd, så att det i motionen föreslagna syftet uppnås. Utskottetföreslär att som sin mening ger regeringen fill känna vad utskottetanfört med anledning av motion 1720. Målenoch de gmndläggande principerna för det svenska bilaterala biståndet berörsockså i tre motionsyrkanden som handlar om bistånd till länder som befinner sigi krig eller i vilka mänskliga rättigheter kränks. Imotion 2035, yrkande 1, hemställs att uttalar att vidländerval bör prioritera sådana länder som slår vakt om de mänskligarättigheterna och strävar efter en demokratisk utveckling. Långvariga ochallvarliga kränkningar av grundläggande mänskliga rättigheter borde, somriksdagen uttalat, påverka vår beredvillighet att fortsätta samarbetet medenskilda . Biståndet måste omprövas och i sista hand avbrytas gentemotsådana länder, heter det vidare i motionstexten. Isamma motions yrkande 2 föresläs att biståndssamarbetet skall omprövas och isista hand avbrytas med mottagarländer, som bedriver anfallskrig eller hartrupper på främmande territorier eller i vilka de grundläggande mänskligarättigheterna kränks. Äveni motion 1722 yrkas att skall förbehålla sig rätten till omprövning avbiståndet om mottagarlandet deltar i krigsoperationer eller förutsättningarnaför biståndet av andra anledningar förändrats. Fråganom omprövning av bistånd till mottagarländer, bl. a. av sädana skäl somframförs i de tre nämnda yrkandena, har behandlats av regering och riksdag vidflera tillfällen. "Ett av målen för det svenska utvecklingssamarbetet äratt detta skall bidra till ett demokratiskt samhällsskick i . Debrister som finns i detta avseende kan alltså i och för sig inte utgöra hinderför att inleda eller fullfölja sådant samarbete," heter det i proposition1977/78; 135 om riktlinjer för det svenska utvecklingssamarbetet. Utskottet anser att dennauppfattning alltjämt har gilfighet. Dettautesluter inte att allvarliga och långvariga kränkningar av mänskligarättigheter skulle kunna motivera att ett pågående biståndssamarbete UU1981/82:20 35 När tidigare uttalat sig i frågan omomprövning av bistånd har den emellertid slagit fast attbiståndssamarbete bygger på långsiktiga förutsättningar samt att biståndetinte bör begagnas som utrikespolitiskt påtryckningsmedel. Som påpekas i UU 1978/79:1, kan det ändå understundom varabefogat att i särskild ordning påtala fall av allvarliga kränkningar avmänskliga rättigheter och erinra om att dessa kan inverka negativt på vårtutvecklingssamarbete. Regeringen synes böra ha fria händer att välja de lämpligasteoch effektivaste formerna för sådana påtalanden. Liknande synpunkter har framförts av utskottet de gångerdet behandlat yrkanden om avbrytande av bistånd till länder som bedriverangreppskrig. Utskottet har med instämmande av då hävdat åsikten attdet inte låter sig göra att fastställa allmängiltiga och entydiga regler förfillämpning i sådana fall. I stället måste en prövning sist och slutligen görasi de enskilda fallen, hette det senast i UU 1979/80:20. Utskottet ser inte skäl att med anledning av de nuföreliggande motionerna inta annan ståndpunkt i frågan än det tidigare gjortoch avstyrker därför yrkande 1 och 2 i motion 2035 samt motion 1722. Under rubriken för bistånd behandlar utskottetäven motion 301, yrkande 4, vari föreslås att uttalar att ejskall ha beröring med IGGI och hos regeringen begära åtgärder i enlighetdärmed. är sedan ungefär observatör i for (IGGI). observatörskap i gruppenbehandlades av utskottet under förra . I det då antagna betänkandet(UU 1980/81:20) framhölls bl. a. att observatörskapet inte för med sig några biståndsförpliktelser,som det gav möjlighet till fördjupade kontakter med indonesiskaföreträdare. Utskottet ser inte tillräckliga skäl för att förorda attSverige skall upphöra med sitt observatörskap i IGGI och avstyrker därföryrkande 4 i motion 301. 4.2 Återflöde av biståndsmedel och bundet biståndPropositionen (s. 3436) Biståndets syfte är att främjautvecklingen i mottagariänderna. Målen för bistånd har beslutats avriksdagen. Dessa mål ligger fast. är det givetvis sä att biståndetstimulerar givarländernas export genom att det leder till upphandling av varoroch tjänster i industriländerna. Inte minst i nord/syd-dialogen har dettasamband understrukits. Det är mot denna bakgrund naturligt att man från svensksida uppmärksammar hur stor del av biståndet som används för upphandling iSverige, det s.k. återflödet. Den bieffekt av värt bistånd som ligger iåterflödet är välkommen. Inom ramen för den självklara målsättningen att verkaför en UU1981/82:20 36 utveckling enligt mottagarländernas prioriteringar bör vifrämja utnyttjande av den svenska resursbasen, vilket i sin tur är en godutgångspunkt för ett framgångsrikt bistånd. Det relevanta måttet på i vilken omfattning biståndetbidrar till svensk export och sysselsättning är storieken pä återflödet.Beräkningarna av återflödets storlek är dock mycket osäkra. Flera studier harvisat att återflödet uppgår till av de totala biståndsanslagen.Denna siffra grundar sig dock pä ofullständiga uppgifter bl. a. omupphandlingen i till de internationella organisationernasbiståndsverksamhet. En granskning som företagits inom utrikesdepartementetvisar att återflödet av det multilaterala biståndet är större än vad somtidigare beräknats. Det finns därför anledning anta att närmare hälften av detotala biståndsmedlen återkommer till . Det bundna biståndet uppgår till mindre än en tredjedel avåtertlödet eller av de totala biståndsanslagen. En betydande upphandlingi äger således rum oberoende av om biståndet är bundet eller ej. Enökning av andelen bundet bistånd skulle sannolikt endast medföra att en del avökningen tas i anspråk för varor och tjänster som utan bindning ändå skulle haupphandlats i . För att åstadkomma en nettoexportökning av någonbetydelse skulle andelen bundet bistånd behöva höjas mycket kraftigt. Dettaskulle skapa stora olägenheter för mottagariänderna. skullemöjligheterna att nå de biståndspolitiska målen försämras eftersominriktningen av det landprogrammerade biståndet skulle behöva ändras på ettgenomgripande sätt. Till detta kommer att förutsättningarna minskar för Sverigeatt i internationella sammanhang verka aktivt för att olika biståndsgivareskall avbinda sitt bistånd. Återflödet av det svenska multilaterala biståndet år någotlägre än återflödet av det bilaterala biståndet. Då de multilateralainstitutionerna i princip tillämpar en fri upphandling speglar detta att svenskaföretag inte lämnat konkurrenskraftiga anbud till upphandlingen. Orsakerna tilldetta kan vara tveksamhet till små projekt i avlägsna länder där företagen inteär representerade, bristfälliga kunskaper om anbudsprinciper eller otillräckligaansträngningar från företagens sida för att skapa kontakter med organisationerna. Berörda svenska myndigheter bör aktivt verka för att ökakännedomen om svenska företags möjligheter att leverera varor och tjänster inomramen för multilaterala biståndsinsatser, såväl hos de internationella biståndsorganenoch deras lokala representanter som hos myndigheter. Under detsenaste året har också en rad åtgärder vidtagits eller planerats i detta syfte. - I har en tjänst som projektbevakare inrättatsmed uppgift att följa upphandlingen i bl. a. UNDP och . En sådan tjänstfinns i . Olika möjligheter prövas f. n. för attförstärka bevakningen även av den upphandling som sker av de internationella UU 1981/82:20 37 Diskussioner förs också med organisationerna om att finna procedurersom gör det möjligt för dem att öka upphandlingen i . - Seminarier anordnas medrepresentanter för svenska företag och för UNDP, Asiatiska och Afrikanskautvecklingsbankerna samt Väridsbanken. - SIDA och exportrådförbereder tillsammans en katalog över svenska produkter som kan vara avintresse för och därigenom också för de internationella organisationerna. Åtgärderav detta slag kan dock endast göra det lättare för svenska företag att delta ide internationella organisationernas upphandling. Det avgörande är att desvenska företagen utnyttjar detta stöd och själva kontinuerligt försökeruppmärksamma de leveransmöjligheter det kan skapa. Det är också viktigt attexportrådet avsätter tillräckliga resurser för att bistå företagen i deraskontakter med de internationella organisationerna. Enrad åtgärder har vidtagits för att öka upphandlingen av svenskavaror och tjänster i det bilaterala utvecklingssamarbetet. På SIDA:s initiativhar utarbetats riktad information till svenska företag om innehållet i aktuellasamarbetsavtal med programländerna, om förestående upphandlingar samt om gällandeinköpsrutiner och -kanaler. SIDA ordnar t. ex. seminarier tillsammans medexportrådet och håller informationsdagar för enskilda företag. Som svar på enutbredd efterfrågan frän har ett system för särskilt förmånligkreditgivning till u-land inrättats. Ipropositionen föreslås följande åtgärder för att möjliggöra en utvidgad svenskexport av varor och tjänster inom ramen för det bilaterala utvecklingssamarbetet; - Särskiltförmånliga krediter till u-land ökar. Med hjälp av dem mobiliseras ytterligarefinansiella resuser för , vilka också används för upphandling iSverige. - Regionalainsatser ökar. Inom flera av de områden som prioriteras i det ekonomiskasamarbetet i södra , för vilket dessa medel huvudsakligen varitavsedda, skulle svenska leveranser kunna komma i fråga. Det gäller t. ex.transporter och kommunikationer där insatser f. n. bereds. - En ökad andel svenska varor ochtjänster bör användas inom katastrofbiståndet, t. ex. spannmål, matolja ochandra livsmedel. - En del av biståndet skall ävenfortsättningsvis utgå i form av importstöd. Merparten kommer liksom tidigareatt bindas till upphandling i . - Vid val och utformning avprojekt, som prioriteras av mottagarländerna, bör i ökad grad uppmärksammasområden där svensk industri är konkurrenskraftig och har erfarenhet. Dettagäller främst infrastrukturella och industriella projekt men även t. ex. energioch mineralutvinning. UU 1981/82:20 38 Isyfte att mera effektivt utnyttja den svenska resursbasen förordas vidare enförbättrad utbildning av ambassad- och SlDA-personal om det svenska utbudet. SIDAbör utreda förutsättningarna för ett närmare samarbete med SU-KAB, varsverksamhet är inriktad på s.k. motköpsaffärer. Bolaget torde härigenom indirektkunna bidra till att öka återflödet av svenska biståndsmedel. SIDAbör i sin anslagsframställning /84 redovisa de åtgärder som vidtagitsför att öka återflödet samt lämna uppgifter om återflödets utveckling. Regeringenräknar med att de förslag som här redovisats skall bidra till att höjaåterflödet av biständsmedel till . Svensk export kan emellertid intebyggas upp med biståndet som finansieringsbas. Den förutsätter att svenskaföretag är internationellt konkurrenskraftiga. Utskottetbehandlar i detta sammanhang delsmofion 1981/82:936 av m;fl. (vpk), delyrkande 2 b), vari hemställs2. att hos regeringen hemställer om förslag innebärande b) att alltbistånd skall lämnas obundet. delsmotion 1981/82; 1243 av m.fl. (m), vari hemställs attriksdagen begär att regeringen i ökad omfattning utnyttjar svenska småhus ibiståndsarbetet i enlighet med vad som i rnotionen angetts. dels motion 1981/82; 1245 av ochIngvar (), vari hemställs attriksdagen begär att regeringen ger SIDA i uppdrag att inom ramen för den bundnau-hjälpen upprätta förslag till kontinuerlig u-landshjälp i form av bereddasill/strömmingsprodukter. dels motion 1981/82; 1247 av . Högmark ochBertil (), vari hemställs attriksdagen begär att regeringen ger SIDA i uppdrag att inom ramen för den bundnau-hjälpen upprätta förslag fill spannmålsprogram av den typ som framgår avmotionen. dels motion 1981/82:1248 av ochKarin (), vari hemställs attriksdagen som sin mening uttalar att SIDA inom ramen för anvisade biståndsmedelupprättar en försöksverksamhet tillsammans med Stiftelsen iSkellefteå i syfte att överföra teknologi för småindustrien verksamhet tillutvecklingsländerna i enlighet med vad som anförs i motionen. UU 1981/82:20 39 dels motion 1981/82; 1254 av och (), vari hemställs attriksdagen hos regeringen anhåller att en del av katastrofbiståndet binds tillexport av spannmål och kött till biståndsländer. delsmofion 1981/82; 2034 av m. fl. (m), vari hemställs att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts rörande biståndav svenskt spannmål. dels motion 1981/82:2035 av m. (m), yrkandena 3 och 6, vari hemställs 3.att uttalar att en växande andel av biståndsanslaget används förspeciella insatser inom områden där har god kompetens, t. ex. miljö ochenergi, 6.att begär att regeringen vidtar åtgärder för att öka återtlödet avbiståndet i enlighet med vad som anges i motionen. Målbeloppet för det bundna biståndet har undersenare år motsvarat av de totala biståndsanslagen. I åretsbiständsproposition anges inte någon procentandel, men enligt vad utskottetinhämtat torde andelen bundet bistånd komma att uppgå till en liknandeprocentandel även det kommande budgetåret. Detta finner utskottet rimligt ochavstyrker därför förslaget i delyrkande 2 b) i motion 936 om att allt biståndskall vara obundet. Oavsett bindningsgraden återgår en betydande del av biståndsutbetalningarnatill i form av upphandling. Detta återflöde har beräknats motsvaraomkring av de totala biständsanslagen. Iflera motioner föreslås metoder för att öka återflödet till . I motion2035, yrkande 3, förordas att en växande del av biståndsanslaget skall användasför speciella insatser inom områden där har god kompetens, t. ex. miljöoch energi. Ipropositionen redovisar regeringen en rad åtgärder som har vidtagits eller somplaneras för att i praktiken öka återflödet till av biståndsutbetalningarna.Som en särskild punkt anges att områden där svensk industri ärkonkurrenskraftig och har erfarenhet i ökad grad bör uppmärksammas vid val ochutformning av biståndsprojekt. Detta gäller bl. a. energi och mineralutvinning,heter det i propositionen. Regeringenavser framöver också ägna miljö- och energifrågorna betydande uppmärksamhet ibiståndet. Ett särskilt anlag, benämnt Miljö- och markvärd har upprättats. Ibudgetförslaget tillförs också området energi denna anslagspost. Ipropositionen finns en utförlig redogörelse för regeringens avsikter på dettaområde. Särskilda riktlinjer för energibiständet skall utarbetas. Regeringenkonstaterar att goda förutsättningar finns att här utnyttja svenskt kunnande.Detta ligger i linje med utskottets under UU1981/82:20 40 förra gjorda uttalanden (UU 1980/81: 20) att detvar angeläget att bl. a. näringslivets kunnande i ökande utsträckning tas ianspråk i förbindelserna med . Av redovisningen i propositionen och utskottets uttalandeförra året framgår att regeringen och SIDA på energi- och miljövårdsområdetsträvar efter att utnyttja det svenska resursutbudet, där så är möjligt.Utskottet får med hänvisning härtill anse yrkande 3 i motion 2035 besvarat. I yrkande 6 i samma motion begärs att regeringen vidtaråtgärder för att öka återflödet av biståndet i enlighet med vad som anges imotionen. Av motionstexten framgår att följande åtgärder avses: bindning avhela importstödet till upphandling i , användning av förmånligakrediter, särskilda ansträngningar att öka återflödet dels från länder som harhög landram men låg export till - exempelvis - dels ländersom har sådan industriell bas att de har goda möjligheter att utnyttja svenskaprodukter, exempelvis och slutligen vidgning av biståndsavtal tillsamarbetsavtal. Utskottet vill som allmän kommentar till dessa yrkandenerinra om att stora ansträngningar redan görs för att öka återflödet tillSverige av biståndet. Tillkomsten av nya biståndsformer, såsombredare samarbete, industribiståndsfonden och systemet med särskiltförmånliga krediter är exempel härpå. Dessa biståndskanaler har visserligeninte som främsta syfte att öka återflödet men medför utan tvivel förbättradekontakter mellan det svenska näringslivet och . Av propositionenframgår vidare att regeringen aktivt verkar för ett ökat återflöde, bl.