bet · G501JoU35 · 1981-12-31 00:00:00 — Grunden för de internationella insatsernabör enligt utskottets mening vara om långvägagränsöverskridande luftföroreningar vid vars tillkomst och övriganordiska länder spelat en aktiv roll. Det multilaterala arbetet börkompletteras med bilaterala överläggningar. Utskottetnoterar med tillfredsställelse att jordbruksministern inlett en rad bilateralasamtal med miljöministrarna i andra länder saml alt regeringen inbjudit särskild internationell konferens om försurningen . Utskottetansluter sig även till de motionärers mening som uttrycker förhoppning omresultat genom att man också i andra europeiska länder reducerarsvavelutsläppen från fossileldade kraft- och värmeanläggningar. Olika tecken,bl. a. larmrapporter om skador på skogen från särskilt , tyder påatt man i flera länder börjar uppmärksamma försurningens risker även för denegna ekonomin. Enligt utskottets mening får syftet med motionerna 611, 1433 och1447 anses tillgodosett med vad utskottet sålunda anfört. De bör därför ickeföranleda någon ytterligare åtgärd. Enligtmofion 2434 (yrkande 1) bör med stor målmedvetenhet söka uppnåöverenskommelser om, att parallellt med andra europeiska länder söka nå framtill väsentligt lägre utsläppsgränser . Näringsutskottetframhåller i sitt yttrande (NU 1981/82:7 y) att det föreslagna uttalandet synesligga i linje med de grundläggande värderingar som har diskuterats. mån det är motionärernas mening att inte skall kunna sänkagränsvärdena för tillåtna svavelutsläpp annat än "parallellt med"andra länder kan näringsulskottet emellertid inte ställa sig bakom förslaget.Sverige bör kunna gå före när det gäller reglering av svavelutsläppen. Utskottetansluter sig till näringsutskottets uttalande. Utsläppen i Central- ochVästeuropa påverkar den svenska försurningssituationen i särskilt hög graddels genom den förhärskande vindsituationen, dels genom att den svenskaberggmnden och jordmånen allmänt sett har sämre s. k. buffringsförmåga motförsurningen. En ändring av de svenska utsläppen har däremot liten effekt påförsurningsläget i våra grannländer söderut. Att under sådana förhållanden strävaefter parallellitet i neddragningen av svavelutsläppen mellan och andraeuropeiska länder, såsom föreslås i motionen, är föga meningsfullt. mening är det av stor vikt atl vi i i samband medkolintroduktionen sänker våra egna utsläpp av försurande ämnen för attförbättra försurningssituationen i vårt eget land, och inte minst,för attgentemot andra länder markera vår oro för den pågående försurningen och vårberedvillighet att nedbringa våra svavelutsläpp. Mofion 2434 avstyrks därför ihithörande del. JoU 1981/82:35 12 I propositionen erinras om atl de första generellareglerna om begränsning av svavelutsläppen från oljeeldning infördes genombeslut av då förbränning av eldningsolja med mer än 2,5viktprocent svavel förbjöds i hela landet (prop. 1968:122, 3LU 1968:64, rskr1968:334). År1976 beslöt av svavelutsläppen skulle begränsas kraftigt lill år1985. Som mål angavs att minska utsläppen till den nivå som gällde i början av1950-lalet (prop. 1976/77:30, JoU 1976/77:4, rskr 1976/77:24). Enligt lagen(1976:1054) och förordningen (1976: 1055) om svavelhaltigt bränsle gällerförbud mot att förbränna tjock eldningsolja med en svavelhalt över 1,förhela södra och . För gäller1-procentskravet fr. o. m. den och för återstående län(, , Nortbottens) fr.o.m. den . Bestämmelsernaär utformade som förbud mot alt förbränna fossilt bränsle som ger mer än ettvisst svavelutsläpp per energienhet tillfört bränsle. I förordningen angesdärvid en gräns av svavel per megajoule bränsle (g/MJ), vilketmotsvarar utsläppet från tjock eldningsolja med 1,0 viktprocent svavel. Detillåtna svavelutsläppen för att tillfredsställa ett visst energibehov skallvara oberoende av vilket bränsle som används eller vilka utsläppsbegränsandeåtgärder som vidtas. En övergång från olja till koleldning skall således inteleda till högre svavelutsläpp. Eftersom kol har ett lägre energiinnehåll perlon än olja erfordras dock lägre svavelhalt i kol än i olja för att klarasvavelförordningens bestämmelser. Utsläppav försurande ämnen från medelstora och stora förbränningsanläggningar (med entillförd effekt överstigande 10 MW) liksom från industriprocesser kan ävenbegränsas med stöd av miljöskyddslagstiftningen. Nybyggnad av fossileldadeanläggningar med tillförd effekt överstigande 500 megawatl skall dessutomenligt I36a§ byggnadslagen prövas av regeringen. Enligt1981 års riksdagsbeslut om energipolitiken skall en försiktig kolintroduktionäga mm som en del av oljeersättningsprogrammet (prop.1980/81:90, JoU 1980/81:4 y, NU 1980/81:60, rskr 1980/ 81:381). För attförbättra miljösituationen i landet i samband med oljeersättningen framhölls iriksdagsbeslutet att ett högsta tillåtet svavelutsläpp av svavel perår borde gälla. Under en övergångstid, dock längst , skulleemellertid dispens kunna beviljas för ett utsläpp av högst svavel peranläggning och år. Jämfört med regeringens förslag var detta en skärpning.Regeringen hade menat att gränsen borde ligga vid 2 100 lon lill och dåsänkas till . Vad gäller den fortsatta handläggningen av fråganuttalade följande. Enligt propositionen skulle regeringen senast år1983 för redovisa när det skulle vara möjligt att införa en generellregel att endast kol med en genomsnittlig svavelhalt av högst 0,fickanvändas i . JoU 1981/82:35 13 bordeemellertid om möjligt lämnas , och därvid borde också lämnasförslag till tidpunkt för skärpta miljökrav som enligt propositionen bordeträda i kraft senast . Detnu refererade beslutet var inte enhälligt. Från socialdemokratisk sida begärdesett uttalande som skulle gå ut på att en redan införd strängare praxis skulletillämpas i avvaktan på regeringens förslag till skärpta bestämmelserbeträffande miljökraven vid kolanläggningar. Under riksdagsdebatten framhöllstatsministern att regeringen avsåg återkomma till med förslag omytterligare skärpta miljökrav vid koleldning. Miljökravenoch framförallt svavelutsläppens storlek vid kolanvändning har också behandlatsi samband med några lillståndsärenden rörande större koleldade anläggningar.Naturvårdsverket har därvid yrkat på reduktion av svavelutsläppen, i förstahand genom införande av rökgasavsvavling. hari beslut avseende koleldning vid fjärrvärmeverk föreskrivit om långtgåendebegränsningar av svavelutsläppen. Vissa av besluten har överklagats tillregeringen. nu föreliggande propositionen anför jordbruksministern som sin bedömningatt förutsättningarna för framgång i de internationella förhandlingarna ärstarkt beroende av de åtgärder vi själva vidtar mot utsläppen. Vårt land börligga bland de främsta när det gäller att pröva ny förbättrad teknik så att visjälva får möjligheter att bedöma erfarenheterna av denna och att driva påutvecklingen. Utskottet ansluter sig till denna bedömning. Ipropositionen anförs att bör informeras om de nya riktlinjer försvavelutsläpp som regeringen avser tillämpa. Dessa går ut på att en begränsningav svavelutsläppen från koleldning bör ske genom bl. a. användning avlågsvavligt kol vid mindre anläggningar och avancerad reningsteknik såsomrökgasavsvavling vid större anläggningar. Närdet gäller mindre anläggningar understryker jordbruksministern vikten av enakfiv svensk försöijningspolitik som kan förse medkol med en svavelhalt kring 0,, vilket torde ge svavelulsläpp på högst 0,/MJ. Enligt uppgift kan så lågsvavligt kol börja användas först under år 1987.T.o.m. detta år bör därför enligt jordbmksministern ett svavelutsläpp av högst0,/MJ tillåtas vid koleldning. Därefter bör det tillåtna svavelutsläppetåter vara högst /MJ. Detta avsteg har även angivits som rimligt avnaturvårdsverket. Utsläppskravet tillämpas som årsmedelvärde för det kol somförbränns vid varje anläggning. Närdet gäller större anläggningar bör enligt jordbruksministern följanderiktlinjer tillämpas vad gäller högsta tillåtna svavelutsläpp från nyaförbränningsanläggningar. Riktlinjerna bör i princip gälla för alla anläggningarför fossila bränslen men blir i första hand aktuella för koleldadeanläggningar. För anläggningar som tas i drift före utgången av börgälla en utsläppsnivå av /MJ om utsläppen från anläggningen översfiger800 ton svavel . Innebörden av detta krav är att ingen koleldad t2 1981/82. JoU 1981/82:35 14 anläggningsom tas i drift i fram till den angivna tidpunkten får släppa ut meraän 800 lon svavel utan rökgasavsvavling eller andra likvärdiga åtgärder.Sådan rening kommer därmed att krävas vid eldningsanläggningar med enbränsleeffekt på mellan 500 och 600 MW vid en årlig drifttid vid fullast av ca4000 timmar. Vid något mindre anläggningar kan det bli aktuellt med t. ex.partiell rökgasavsvavling, kalkinblandning eller användning av särskiltlågsvavligt kol så alt det årliga totalutsläppet inte överstiger 800 tonsvavel. För anläggningar som tas i drift efter utgången av bör gränsensänkas till svavel . Kolintroduktionenoch de krav på svavelrening som bör ställas i samband därmed diskuteras iflera motioner. socialdemokratiska partimotionen 2451 (yrkande 2) kritiseras regeringenför att ha låst sig för bestämda normer utan att först avvakta delutredningsarbete som pågår. Enligt motionärerna bör de krav på rening somställts av koncessionsnämnden provisoriskt tillämpas även fortsättningsvis,fram till dess att pågående utrednings- och remissarbete är avslutat ochsåledes en säkrare gmndval finns för fastställande av de utsläppsnormer somskall gälla. Utgångspunkten måste dock vara att reduceringen av svavelutsläppenskall totalt sett bli minst lika stor som den regeringen nu föreslår. Detta ärett minimikrav från miljösynpunkt, anför mofionärerna. Regeringen bör snaraståterkomma till med en redovisning för nya normer. Delta bör riksdagenenligt motionen ge regeringen till känna. Enligtmotion 1141 (vpk) bör miljökrav för kol gälla utaninskränkning. Enligt moderata samlingspartiets kommittémotion 2431 (yrkande 2)är de nya riktlinjer för kolanvändningen som aviseras i propositionen illaunderbyggda. De bör därför avvisas. bör enligt motionen uttala att devid vårtiksdagen 1981 fastställda riktlinjerna utgör en avvägning mellanmiljöskydds- och oljeersättningsintressena. Denna avvägning bör ligga till gmndför regeringens och koncessionsnämndens bedömning av enskilda ärenden. Näringsutskottettar i sitt yttrande över hithörande del av ärendet som utgångspunkt att enfortlöpande ökad kolanvändning är ett vikfigt inslag i den energipolitik sombör föras. Oljeersättningsprogrammet förutsätter bl. a. att eldning med olja istor utsträckning ersätts av eldning med fasta bränslen. I det sammanhangetspelar kolet en betydelsefull roll. Det är enligt näringsulskottets meningangeläget atl man vid fastställandet av miljökraven i samband med koleldningbeaktar de totala konsekvenserna vid kolintroduktion av olika omfattning. Medhänsyn till den vikt som frågan sålunda äger är det enligt näringsutskottetsuppfattning anmärkningsvärt att regeringen inte har fullföljt pågåendeutredningsarbete och erforderlig remissbehandling av dess resultat innan denföreslår ändrade normer för begränsning av svavelutsläppen i sambandmed koleldning. Regeringens förslag nu innebär vä- JoU 1981/82:35 15 sentligtmindre långtgående restriktioner för dessa utsläpp än som har rekommenderats avstatens naturvårdsverk. Enligt näringsutskottets mening kan regeringensframställning med hänsyn till den bristfälliga beredningen inte ligga tillgmnd för ett beslut av . Förslaget bör alltså avvisas. I avvaktan påatt ett riksdagsbeslut med tillfredsställande underlag kan föreligga bör vidtillståndsprövning den skärpta praxis gälla som tillämpades årsriksdagsbeslut. Utgångspunkten för de åtgärder som skall vidtas påsvavelområdet är alt reduktionen av utsläppen skall totalt bli minst lika storsom den regeringen föreslår. Näringsutskottetscenter- och folkpartiledamöter framhåller i en avvikande mening att de finnerregeringens förslag väl avvägda och tillstyrker det således. Enligt enavvikande mening från moderata samlingspartiels företrädare i näringsutskottetmedför regeringens förslag avsevärda svårigheter förkolintroduktionsprogrammel. Utskottetnoterar i anslutning till vad som ovan anförts, att propositionens innehåll iförevarande avsnitt utgör en information till om de riktlinjer somenhgt regeringens avsikt kommer att tillämpas vid prövningen enligtmiljöskyddslagen av de utsläppsgränser som skall fillåtas i de enskilda fallen.Liksom näringsutskottet finner emellertid utskottet att de riktlinjer som nuföljs av vid fastställande avsvavelreningskrav för störte anläggningar bör tillämpas även fortsättningsvisfram till dess att pågående utredningsarbete redovisats och remissbehandlats.Dessa riktlinjer överensstämmer enligt vad utskottet inhämtat nära med dem somförordats av . bör regeringenåterkomma till med redovisning av de riktlinjer som bör tillämpas,sedan det nu pågående utredningsarbetet slutförts. I likhet mednäringsutskottet anser utskottet att utgångspunkten bör vara att reduktionen avutsläppen totalt skall bli minst lika stor som den regeringen föreslår. Dettaär, som motionärerna framhåller, ett minimikrav från miljösynpunkt. sålunda anfört bör som sin mening ge regeringen till kännamed anledning av mofion 2451. Det anförda innebär även att syftet med motion1141 i viss utsträckning tillgodosetts. Motionen bör därför icke föranledanågon åtgärd. Utskottels ställningstagande innebär vidare altriksdagen enligt utskottets mening bör avslå yrkandet i mofion 2431 i den delenligt vilket de förta året angivna riktlinjerna bör tillämpas fortsättningsvis. Närkol skall introduceras som bränsle i är det, hävdas i motion1981/82:2450 (m), bättre att man bygger på import av lågsvavligt kol än att mangenomför en dyrbar och skärpt rökgasrening. Enligt näringsutskottet synesresonemanget närmast vara avsett att utgöra mofivering för ett önskemål sommotionären för fram om inrättande av en kolhamn i och somnäringsutskottet behandlar i annat sammanhang. Utskottetfinner att de tankar och kalkyler som förs fram i motionen i och för sig är avintresse. Som ovan framhållits torde emellertid såväl JoU1981/82:35 16 import av lågsvavligt kol som svavelrening erfordras föratt svavelutsläppen skall kunna minska i samband med kolintroduktionen. Detaktuella yrkandet bör med hänsyn härtill icke föranleda någon riksdagensytterligare åtgärd. Jordbruksministern anför att, som bl. a.oljeersättningsfonden och framhållit, kostnaderna fört. ex. rökgasavsvavling kan bli betungande för många kommuner. Regeringenföreslär därför att ett statligt stöd bör utgå för uppförandeav avsvavlingsanläggningar eller för andra likvärdiga åtgärder. Stödet bör utgåi form av bidrag lill investeringskostnaden. För genomförande av oljeersättningsprogrammet haroljeersättningsfonden en väsentlig uppgift. Stöd till miljöskyddsåtgärder inomenergiområdet bör enligt jordbruksministern fortsättningsvis utgå från en fondav samma slag som oljeersättningsfonden. Av administrativa skäl börredovisningen av stödet till de nu aktuella anläggningarna ske skilt från dennuvarande oljeersättningsfonden. Med hänsyn till att statens energiverk bör hadet samlade ansvaret för oljeersättningsprogrammet bör verket enligt jordbruksministernäven ges ansvaret för den nya fonden. Enligt propositionen bör fonden finansieras genom höjningmed ca /m' av den särskilda beredskapsavgiften på oljeprodukter.Avgiftshöjningen bör enligt propositionen träda i kraft den . I kommittémotion 2431 (yrkande I) från moderata samlingspartiet avvisas densubvenlionering som enligt regeringens förslag skall utgå tillrök-gasavsvavlingsanläggningar. Den skulle enligt motionärerna icke förslå tillatt täcka merkostnaderna. Inte heller anser motionärerna det motiverat att idetta syfte höja den särskilda beredskapsavgiften för olja. Utskottet finnerför sin del att regeringens förslag att under innevarande decennium främjakolintroduktionen genom att statsbidrag lämnas för uppförande avavsvavlingsanläggningar eller för andra likvärdiga åtgärder är väl avvägt.Utskottet tillstyrker således regeringens förslag rörande stöd till anordningarför att minska svavelutsläppen vid eldningsanläggningar m. m. Det anfördainnebär att motion 2431 i denna del avstyrks. I partimotion 2437 (yrkande 1) (vpk) yrkas att riksdagenskall avslå regeringens förslag om inrättande av en särskild fond för bidragtill investeringar i avsvavlingsanläggningar. Medel till dessa bidrag börenligt motionen av fördelningspolitiska.skäl anvisas över statsbudgeten.Utskottet är emellertid icke berett att i nuvarande trängda statsfinansiellaläge tillstyrka denna reform utan att klart ange finansieringskällan. Motionenavstyrks därför i hithörande del. har i anslutning till dettamotionsyrkande funnit anledning alt uttala att den bidragsgivning som det nuär fråga om och den som för motsvarande ändamål bedrivs frånoljeersällningsfonden bör handläggas av samma instans och att reglerna för debåda bidragsformerna prövas ytterligare. uttalande i dettaavsnitt är föranlett av ett av JoU 1981/82:35 17 riksdagenavvisat regeringsförslag om inrättande av statens energiverk m.fl. myndigheterfrån den Ijuli 1982 (NU 1981/82:28, rskr 1981/82:246). Enligtriksdagsuttalandet bör regeringen komma med ett nytt organisationsförslag somtillgodoser krav som riktats på samordning av energiförvaltningen.Jordbmksutskottet utgår från att regeringen i samband med det av beställdaorganisationsförslagel även lar upp frågan om hur den nu aktuellabidragsgivningen skall handläggas. Något särskilt uttalande ifrågan påkallas enligt utskottets mening icke. Enligtden socialdemokrafiska partimotionen 2451 (yrkande 1) bör en plan förkolintroduktionen omgående utarbetas. Motionärerna erinrar även om ett yrkandei sin väckta motion 1921 enligt vilken någon form av särskildfillståndslag bör införas som gör det möjligt för regeringen att göra en frånmiljösynpunkt nödvändig, samlad bedömning av alla ansökningar om koleldadeanläggningar. Likartademofionsyrkanden behandlades av (JoU 1980/81:4 y, NU1980/81:60, s. 53). Som näringsutskottet framhåller anfördes därvid atl enicke önskad utveckling av kolinlrodukfionen förhindrades av del syslem medsamråd före val av bränsle som regeringen hade föreslagit och som gällerenligt lagen (1981:599) om utförande av eldningsanläggningar för fast bränsle.Riksdagen avslog motionerna. Något annat beslut synes icke vara motiverat nu.De nu aktuella yrkandena avstyrks således. Imotion 2433 (yrkande 1) (s) yrkas att regeringen bör låta utarbeta normer förrökgasrening vid torveldade anläggningar. Utskottet vill med anledning häraverinra om att svavellagens bestämmelser gäller alla fossila bränslen. Normallhar torv enligt vad utskottet erfarit så låg svavelhalt att svavellagens kravtillgodoses. avser enligt vad utskottet erfarit inom kortutfärda riktlinjer beträffande föroreningar som uppkommer vid eldning medfasta bränslen, inklusive torv. Motionen bör mot angiven bakgrtind ickeföranleda någon åtgärd i nu förevarande avseende. Enligtpropositionen är det angeläget med bl. a. utvecklingsarbete rörande olikatekniska åtgärder för alt minska föroreningsulsläpp vid koleldning. Sådantarbete bör enligt jordbmksministern kunna finansieras över den fond som börbyggas upp. I mofion 2434 (yrkande 4) (m) anmäls behov av FoU-insatser vadavser rökgastekniken. Enligt motion 2433 (yrkande 2) (s) bör ett intensivtforsknings- och utvecklingsarbete på rökgasreningens område knytas till projektför användning av torv. Enligtvad utskottet erfarit anses tekniken för rökgasrening likartad vid eldning avkol och torv. NE) och styrelsen förteknisk utveckhng (STU) har enligt uppgift tilldelals medel för FoU-insatser pårökgasreningens område. Mot bakgrund härav och med hänsyn till de insatser somaviseras i propositionen och som utskottet ansluter sig till synes de nuaktuella motionsyrkandena icke kräva någon ytterligare åtgärd. JoU 1981/82:35 18 I motion 2426 (c) anförs alt förbränningen avavfall i stor skala, t. ex. papper och plast, bör upphöra med hänsyn bl. Utskottet vill med anledning härav erinra om attriksdagen framhållit att bränning av papper utgör en kvalitativt sämreåtervinning än fiberåtervinning (JoU 1981/82:24, rskr 1981/82:240). Samtidigtgav regeringen till känna vad utskottet anfört om ökad återvinningav avfall samt om angelägenheten av att särskilda åtgärder vidtas för atthindra spridningen av giftiga tungmetaller med hushållssoporna. Däremot är utskotteticke berett uttala sig för att förbränning av papper och plast i stor skalagenerellt bör upphöra. Motionen avstyrks med hänsyn härtill. beslutade om en femårigförsöksverksamhet med kalkning av sjöar och vattendrag. Isin rapport ijuni 1981 har och redovisaterfarenheter av denna försöksverksamhet. har verken lagt fram förslaglill framtida insatser mot försurningen. Förslagen gäller dels kalkning avsjöar och vattendrag, dels åtgärder inriktade på att motverka försurning avmark och gmndvatten. Enligtfiskeristyrelsen och är resultaten och erfarenheterna frånden genomförda försöksverksamheten med kalkning klart positiva. Verkenreserverar sig härvid dock för den korta tiden för uppföljning. Jordbruksministernbedömer att en väsentligt utökad kalkning kommer att bli nödvändig i vårt landför alt vi skall kunna motverka några av de allvarligaste effekterna avförsurningen. Den kunskap vi nu har pekar på betydande risker för en på siktförsämrad skogstillväxt och för förgiftning av gmndvattentäkler. Våra kunskaperom bl. a. effekterna av olika motåtgärder är emellertid inte tillräckliga föratt vi nu skall kunna besluta om en generell kalkning av mark. Däremot bör denav och föreslagna forskningsbetonadeförsöksverksamheten inriktad på mark och grundvatten påböijas möjligt.Målet för försöksverksamheten bör vara att pröva olika åtgärder för attmotverka försurningens effekter på främst skogsmark och grundvatten. a. beaktas del angelägna i alt nå fram till åtgärder som kombinerar bättremarkavkastning och minskad gmnd- och ylvaltenförsurning. Försöksverksamhetenmed kalkning av mark och grundvatten samt forskningen kring åtgärder för attminska försurningen behandlas i flera motioner. I den moderata kommittémotionen2431 (yrkande 4) understryks behovet av bättre kunskaper på försurningsområdel.Forskningen måste ges tillräckliga resurser. Denna verksamhet bör ges högprioritet inom ramen för de medel som satsas på energiforskning. Särskilt börbelysas fastmarkskalkningens betydelse i förhållande till kalkning av sjöar ochvattendrag. Enligt motion 2432 (c) bör ett forsknings- och åtgärdsprogram isyfte att hejda försurningsprocessen skyndsamt sättas i gång. JoU 1981/82:35 19 2435(c) begärs en skyndsam översyn av möjligheterna att utnyttja lövskogen som ettaktivt instrument i kampen mot försurningen. Enligt motion 2452 (m) harförsurningen och dess följdföreteelser nu tagit sådan fart att radikala greppkrävs om inte mänskligheten skall drabbas av en katastrof utan motstycke i desshistoria. Motionären hänvisar till en sammanställning av världsnaturfondenenligt vilken under de närmast kommande tre till fem åren hälften av hela detvästtyska skogskapitalet befinner sig i farozonen. Redan innan skogen i vårtland drabbats för hårt bör vi därför utreda hur vi skall motverka sådanaskador. Energiforskningsprogrammel bör enligt mofionen sättas in i ett störresammanhang. Enligt den under allmänna motionstiden väckta motionen 1034 (c) börökad uppmärksamhet ägnas vikten av optimal mineral- och spårämnesbalans i sjöaroch vattentäkter. Utskottetfinner att forskningen kring försurningens verkningar och hur de bäst skallmötas samt försöksverksamheten med kalkning av skogsmark och gmndvattenförtjänar stora insatser och skärpt uppmärksamhet under de kommande åren.Utskottet ansluter sig till regeringens bedömningar i detta avseende. Därvidförtjänar även åtskilliga av synpunkterna i de motioner som behandlas i dettaavsnitt beaktande. Beträffande de förslag om energiforskningsprogrammetsinriktning som väckts i ett par motioner vill utskottet anföra följande.