bet · G501FiU20 · 1981-12-31 00:00:00 — I valrörelsen avvisade socialdemokraternabestämt de borgerliga partiernas överbud som innebar såväl stora utgiftsökningarsom ofinansierade skattesänkningar. Varningarna förklingade ohörda.Socialdemokraterna har även som oppositionsparti visat sig beredda att föra enstatsfinansiellt ansvarsfull politik. En större kontrast mot de borgerligapartiernas lättsinniga uppträdande i oppositionsställning med ståndigtåterkommande överbud kan svårligen tänkas. Vid upprepade tillfällen har socialdemokraterna lagt framförslag som skulle ha inneburit ett mindre budgetunderskott än vad regeringenspolitik medfört. 1977 och socialdemokratiska budgetar var väsentligtstarkare än regeringens. Under innevarande valperiod har socialdemokraterna i sinabudgetförslag haft som huvudinriktning att på kort sikt hålla ett jämfört medregeringsförslagen oförändrat budgetsaldo. Huvudorsaken har varit attsocialdemokraterna inte velat dra ned den ekonomiska aktiviteten ytterligaremed hänsyn till den konjunkturnedgång som inleddes och som förstärktes medregeringens skattehöjningar och utgiftsnedskärningar. Inom ramen för ungefäroförändrade budgetunderskott har emellertid socialdemokraterna på ett heltannat sätt än regeringen inriktat politiken på att stimulera FiU1981/82:20 53 produktion och investeringar för att därigenom åstadkommaökad tillväxt och stärkt sysselsättning och därmed förbättramöjligheterna att ta ned budgetunderskottet. Det är givetvis vanskligt att summera effekterna av destramare budgetförslag som socialdemokraterna vid olika tillfällen lagt . Men det råder ingen som helst tvekan om att budgetunderskottet skulle ha varit väsentligt lägre om de socialdemokratiska alternativen hadegenomförts. I själva verket tenderar dock sådana mera mekaniskajämförelser att underskatta skillnaden mellan de båda huvudalternativ förbudgetpolitiken som förelegat . Socialdemokraterna har vid varjeförslagstillfälle nödgats utgå från den situation som den borgerliga ekonomiskapolitiken skapat. Ju som gått har den ekonomisk-politiska kursenalltmer avvikit från den riktning som socialdemokraterna förordat. Socialdemokraterna är i en rad avseenden mycket kritiskatill regeringens förslag till budget för /83. Deutgiftsnedskärningar som föreslås lägger de tyngsta bördorna på svaga ochutsatta grupper i samhället -de arbetslösa, de sjuka, de äldre och dehandikappade. Denna fördelningsprofil framstår som ännu tydligare om hänsyntas till de orimligt frikostiga subventionerna till aktieägarna och till deytterligare förmåner som ges till skogsågarna. Det bör också påpekas att huvuddelen av regeringensförslag, liksom tidigare, inte avser nedskärningar av den offentligaverksamheten utan i stället gäller nedskärningar av transfereringar tillhushåll, vilket slår på den privata konsumtionen. Andra s. k. besparingar ärenbart en fråga om omfördelningar inom den offentliga sektorn. Hit hör främst deföreslagna indragningarna av det kommunala skatteunderlaget men även förslagetatt till staten dra in försäkringskassornas fonder för den obligatoriskasjukförsäkringen. Samhällsekonomiskt uppnås ingen besparing genom sådanaåtgärder. Det socialdemokratiska budgetalternativet har följandehuvudinriktning: - Det har en helt annan fördelningspolitisk profil. Manavvisar vissa av regeringens förslag till utgiftsnedskärningar (bl. a. i frågaom arbetslöshetsförsäkringen och sjukpenningförsäkringen), föreslår attvärdesäkringen av pensionerna återställs och att barnbidragen höjs. Nedskärningen av arbetslöshetsförsäkringen ochsjukpenningförsäkringen motsvarar under /83 utgifter om 520milj. resp. 650 milj. kr. Förslaget om värdesäkring av pensionerna och endel andra basbeloppsberoende utgifter beräknas under /83 kosta600 milj. kr. En del av dessa kostnader faller emellertid inte på statsbudgetenutan på AP-fonden. Ca 100 milj. kr. beräknas återgå i form av ökade skatteintäkter. FiU1981/82:20 54 Förslaget att höja barn- ochstudiebidragen kostar för /83 drygt 500 milj. kr. Härutöver föreslås insatser av kostnadsmässigt merabegränsad omfattning på en rad andra områden. Det gäller bl. a. insatser förbarn, ungdomar och handikappade, åtgärder inom arbetsmarknadspolitiken,förstärkta resurser i kampen mot den ekonomiska brottsligheten samt en radåtgärder inom miljövården och skogsvärden. De sammanlagda merutgifterna pådessa områden uppgår för /83 till ca 920 milj. kr. - Regeringens förslag att berövakommunerna en del av deras skatteun derlag avvisas. 1 stallet föreslås att kommunerna 1983 skall göra tillfälliga avsättningar av en del av sin överskottslikviditet till enskatteregleringsfond. Samhällsekonomiskt har detta förslag samma verkningar som regeringens genom att det minskar det statliga upplåningsbehovet på kreditmarknaden. Kommunerna kommer med förslaget att återfå sina pengar senare, vilket gör det lättare att undvika skattehöjningar. Förslaget innebår jämfört med regeringens att statensskatteinkomster blir 1 500 milj. kr. lägre under /83 och detdubbla beloppet för helår. Det alternativa förslaget om indragning av en del avkommunsektorns finansiella överskott har en något större omfattning. Detmotsvarar en indragning med ca 1 750 milj. kr. för /83 och detdubbla beloppet för . Socialdemokraterna har emellertid intetillgodoräknat sig dessa belopp i sitt budgetalternativ, även om förslagetrörande kommunsektorn i princip har samma samhällsekonomiska konsekvenser somregeringens. - Ett omfattandeitivesteringsprogram föreslås som ger ökad produktion och sysselsättning ochskapar förutsättningar för en högre ekonomisk tillväxt . Ett stortantal konkreta projekt föreslås på följande områden: energi, kommunikationer,bostäder, industri, miljövård samt forskning och utveckling. Programmet kostarför /83 totalt 2 050 milj. kr. Huvuddelen av dettainvesteringsprogram är av engångskaraktär, dvs. utgifterna faller bort efternågot eller . - Utgiftsförslagenfinansieras bl. a. med vissa skattehöjningar. Momsen återställs till sintidigare nivå. Det ökar statsinkomsterna med 3 000 milj. kr. nästa budgetår.Härutöver föreslås vissa besparingar och avgiftshöjningar samt en effektivareuppbörd av momsen på importerade varor. Genom det sistnämnda förslagetundanröjs den konkurrensnackdel som inhemska företag har vid momsuppbördenjämfört med importföretagen. Vissa utgiftsbegränsningar föreslås främst inom försvaret,åktamakepröv-ningen inom studiemedelssystemet samt bidraget till det permanentaskördeskadeskyddet. Åtgärderna på inkomstsidan lederför /83 till vissa inkomstökningar. Hit hör skärpt skatt påstörre förmögenheter 100 milj. FiU1981/82:20 55 slopande av avdragsrätten för frivilliga periodiskaunderstöd 100 milj. kr. (för helår beräknas inkomstökningen uppgå till ca 300milj. ), skatt på videoutrustning 150 milj. kr. samt höjda avgifter påförsenad skatteuppbörd 250 milj. kr. En skatt på kraftbolagens vinster införs som väntasmedföra ökade statsinkomster med 500 milj. kr. Höjda miljöavgifter och skogsvårdsavgifter beräknasinbringa 275 resp. 290 milj. kr. Vidare föreslås också att delpensionsavgiftenhöjs, vilket medför ökade inkomster med 225 milj. kr. En del av dessainkomstökningar används för att finansiera vissa utgiftsökningar som ingår i detidigare redovisade beloppen på utgiftssidan. Den föreslagna förkortningen av kredittiden förmomsuppbörden vid import får två effekter på inkomstsidan. Delsleder den till en årlig räntevinst för staten som kan beräknas till ca 400milj. För /83 har halva detta belopp tagits upp. Dessutomtillkommer som en engångseffekt vid själva omläggningen av uppbörden enlikviditetsförstärkning för staten som beräknas till 2 600 milj. kr. Dennatillfälliga inkomstförstärkning har avpassats så att den med god marginal kanfinansiera investeringsprogrammet som ju också till övervägande del är avengångskaraktär. Vidare föreslås att skatteförmånerna inom det s. k.skattesparandet upphör för nysparande som äger rum efter utgången av år 1982samt att den skattereduktion som utgår på aktieutdelningar upp till enviss nivå slopas. Detta medför ingen besparing under /83, men påsikt rör det sig om betydande belopp. Vissa förslag får effekter redan för innevarande budgetår.Hit hör förslaget att återställa momsen till den tidigare nivån fr. o. m. den 1april 1982. Detta leder till en inkomstförstärkning som uppskattas till 750milj. under innevarande budgetår. Vidare föreslås åtgärder inomarbetsmarknadspolitiken till en kostnad av 220 milj. kr. Netto innebär dessaförslag en förstärkning av budgeten under innevarande budgetår med 530 milj.kr. För /83 beräknas de ovan redovisadeförslagen medföra en ytterligare budgetförstärkning med ca 1 330 milj. kr.Eftersom det socialdemokratiska förslaget leder till ett något lägrebudgetunderskott, blir också statsskuldräntorna lägre. Totalt sett uppgårbesparingarna för /83 till drygt 280 milj. kr. Det budgetalternativ som här redovisats har framför alltden inriktningen att det produktiva sparandet ökas påtagligt jämfört medregeringens förslag. För statsbudgeten skulle förslagen sammantaget innebära enförstärkning för innevarande och nästa budgetår med knappt 1,9 miljarderkronor. Härtill kommer, som nämnts, ytterligare ilikviditetsindragning från kommunsektorn, som dock formellt inte leder tillminskat budgetunderskott. Totalt kan härmed statens upplåningsbehov på kreditmarknadenminskas med jämfört med regeringens FiU1981/82:20 56 Härav faller /83. - Socialdemokraternas alternativskiljer sig från regeringens förslag genom att det kombinerar en totalt setthögre efterfrågenivå i ekonomin med en något stramare budgetpolitik.Efterfrågeökningen inriktas helt på investeringar som skapar produktion ochsysselsättning och därmed högre inkomster . Den något stramarefinanspolitiken blir trots detta möjlig genom att den inriktas på att tillstatsbudgeten överföra en del av den överskottslikviditet som finns i andrasektorer av ekonomin och som där inte finner någon produktiv användning. I motion 2018 av m.fl. (m) anförs att det statliga budgetunderskottet harvuxit till en sådan storleksordning att det måste anses vara ett av våracentrala ekonomiskpolitiska problem. I takt med det växande budgetunderskottet har också denkonsoliderade offentliga sektorns saldo försämrats i motsvarande mån. Orsaken till det växande budgetunderskottet är att deoffentliga utgifterna tillåtits växa betydligt snabbare än inkomsterna. Det finns all anledning att beklaga att en striktareutgiftsprövning inte kom till stånd på ett tidigare stadium. Först sedan denandra trepartiregeringen hade bildats fick arbetet med att fåbudgetutvecklingen under kontroll fastare former. reviderade finansplan band sig regeringen föratt nedbringa statsutgifterna med /83 iförhällande till långtidsbudget. Besparingsmålet fastställdes avhöstriksdagen 1981. En central punkt i moderata samlingsparfiets kritik motregeringens nu presenterade budgetförslag är att besparingsmålet inteuppfyllts. Den inte minst allvarliga konsekvensen av att deterforderliga sanerings-och besparingsarbetet på detta sätt kommit att skjutaspå framtiden har blivit att statsskulden ökat på ett dramatiskt sätt och som enföljd därav de statliga ränteutgifterna. Enbart mellan innevarande och kommandebudgetår beräknas ränteutgifterna öka med , dvs. med mer ånhela den av regeringen föreslagna besparingen inför /83. Även omdet mot räntekostnaderna svarar icke obetydliga skatteinkomster för stat ochkommun torde det vara helt uppenbart att om inte målmedvetna och kraftfullaåtgärder sätts in för att bemästra budgetunderskottet och den ökandestatsskulden, kommer statens ränteutgifter inom loppet av blott ett fåtal åratt utgöra en utomordentligt betungande post i den statliga budgeten. Än mer bekymmersam ter sig utvecklingen om den s. k.skuldtjänstkvo-ten, dvs. statens utgifter för räntor och amorteringar påstatsskulden i förhållande till de samlade statsinkomsterna, beaktas. År 1985beräknas skuldtjänstkvoten uppgå fill mot 1981 och ca 20 %1977. FiU1981/82:20 57 finansieringen hårav kommer att bli ett högst reelltproblem torde knappast kunna ifrågasättas. En statlig upplåning av denna omfattning år av naturligaskäl förenad med betydande problem och risker. Om en större del av upplåningensker via eller banksystemet leder detta till en ökning avpenningmängden i samhället som antingen verkar inflationsdrivande eller ledertill ett ökat underskott i bytesbalansen (eller bådadera). Det är önskvärt atten så stor del av upplåningen som möjligt i stället kan ske direkt frånallmänheten, men möjligheterna härtill är begränsade. Ambitionen att i ökadutsträckning söka utnyttja banksystemet för upplåning från allmänheten som denbeskrivs i finansplanen får därför starkt stöd i motionen. Enligt motionärernas bedömning motiverar också denutlandsupplåning som det nu framlagda budgetförslaget utgår ifrån attytterligare ansträngningar görs för att minska det totala upplåningsbehovet. 1 budgetförslaget förs ettresonemang om vilken typ av åtgärder som bör betraktas som besparingar och omhur storleksordningen av dessa bör beräknas. Motionärerna instämmer i följandebesparingsprinciper: Som besparingar bör endastbetraktas åtgärder som resulterar i direkta volymminskningar jämfört medgällande regler. Besparingar uppkommer endast genom ändringar i rådande regler. Besparingarnas netto- ochbruttoeffekter måste uppmärksammas. Vissa besparingar kan leda till minskadestatsinkomster, Det är i så fall nettoeffekten som bör räknas som besparing. De kassamässiga konsekvenserna avvissa besparingar uppkommer först med viss eftersläpning. I andra fall ökar demed tiden. Det är som allmän utgångspunkt rimligt att i kalkylerna beaktaeffekterna under det första då en åtgärd verkar. Vissa åtgärder är avkonjunkturpolitisk karaktär. De bör ej ses som en "reform" när deinförs och ej som besparing när de bortfaller. I fråga ominvesteringsverksamheten bör besparingskriteriet anses uppfyllt endast när detär fråga om en bestående minskning. Det är heller inte någon besparing om enviss typ av investeringar eller utlåning lyfts ut från budgeten för attfortsättningsvis finansieras med prioriterade lån eller med stöd av statligakreditgarantier. Utgiftsnedskårningarinom socialförsäkringssektorn bör samhällsekonomiskt likställas med direktabudgetbesparingar. Till detta fogas i budgetförslagetockså ett resonemang där begreppet "skatteutgift", vilket är okänt isvensk budgetteknik, introduceras. Minskade "skatteutgifter" uppnåsgenom åtgärder som leder till ökade skatteinkomster för statskassan genom t.ex. ändrade avdragsregler. Enligt motionärernas uppfattning finns det ingenanledning att se sådana åtgärder som något annat än skatteskärpningar, och debör som sådana inte räknas som besparingar. FiU1981/82:20 58 Det förslag lill budget förbudgetåret 1982183 som regeringen redovisat i årets budgetproposition innebäratt det statliga budgetunderskottet skulle öka från ett nu förutsett utfall på78,för innevarande budgetår till förnästa budgetår. Det medför att man inte klarar vare sig det avtrepartiregeringen reviderade finansplan uppsatta målet att med enprocentenhet minska det statliga budgetunderskottet i förhållande tillbruttonationalprodukten eller det finansplan samt i proposition1981/82:30 uttalade och av antagna målet att skära ned de statligautgifterna med i förhållande till långtidsbudgetsberäkningar. De i budgetpropositionen redovisade besparingarna stannar vid 9,7miljarder kronor. Då har därtill av regeringen redovisats som besparingar vadsom i verkligheten är skattehöjningar - t. ex. begränsningen i pensionärernasavdragsrätt. Detta kan inte moderata samlingspartiet acceptera som en besparing. Av de i regeringen i budgetpropositionen föreslagnabesparingarna på är sålunda minst 0.8 miljarder intebesparingar utan höjda skatter. Av resterande ibesparingar år därtill 1,5 miljarder att hänföra till den kommunala sektorn ochär en verklig besparing endast om den leder till motsvarande kommunalautgiftsnedskärning: blott är att hänföra till den statligasektorn eller socialförsäkringssektorn. Vad gäller nya besparingar iförhållande till proposition 1981/82:30 inom statsbudgeten ellersocialförsäkringssektorn stannar dessa vid högst . De nuvarande regeringspartierna har tidigare anfört attbesparingsinsatserna är nödvändiga oberoende av konjunkturutvecklingen. En budget som återigen leder till ett ökatbudgetunderskott är oacceptabel. När sparmålet på 12 miljarder kronorfastställdes, vår detta i förhållande till ett beräknat underskott på 80miljarder kronor; med de utlovade besparingarna skulle underskottet nedbringastill för /83. Enligt det framlagdabudgetförslaget skulle det i stället komma att uppgå till 82,6 miljarderkronor, och det torde finnas anledning att befara att det verkliga underskottetkan komma att närma sig . Besparingsbehovet har, anförmotionärerna, inte minskat, tvärtom. I enlighet med det ovan anfördaföreslår moderata samlingspartiet att utöver de av regeringen föreslagnasparåtgärderna ytterligare utgiftsneddragningar vidtas på sammanlagt 6.0miljarder 'kronor. Sparförslagen sammanfattas i tabell 7 nedan. Förslagenutvecklas närmare i särskilda följdmotioner. I fråga om budgetens inkomstsidagörs inte här någon från budgetpropositionen avvikande bedömning. Om förslageni partimotionen genomförs kommer detta att få positiva effekter åven förinkomstsidan. FiU 1981/82:20 Av regeringen och av moderata samlingspartiet föreslagna besparingar /83 Milj. kr. 1981/82:30* Besparingar i prop. 1981/82:30vilka tillfaller socialförsäkringssektorn Kommunsektorn, generella åtgärder Regeringensför- Moderat förslag Differens Helår Bå 82/83 Helår Bå 82/83 Helår Bå 82/83 2 300 2 300 2 300 2 300 700 700 700 700 3 000 1 500 3 700 1850 -l- 700 + 350 140 90 170 120 -I- 30-1- 30 40 40 840 840 -l- 800-I- 800 150 300 O O - 150 - 300 1 880 1 060 2 680 2 610 + 800-1-1 550 150 130 480 460 + 330 -h 330 200 150 230 180 + 30 -t 30 1 230 1230 1 510 1450 + 280 -I- 220 70 60 475 465 -I- 405 + 405 430 430 465 465 + 35 + 35 780 780 850 850 + 10 + 70 1 200 O 2 830 1 925 -1-16304- 1 925 70 70 145 145 -t- 75-1- 75 20 20 90 90 -1-70-1- 70 SUMMA 12360 8 860 17 465 14 450 -t- 5 105 -1-5 590 SUMMA 12400 8 900 17 800 14 900 5 400 4- 6000 * beslut om en snabbare avtrappning avfolkpensionärernas extra avdrag är en inkomstförstärkning (skattehöjning) ochkan därför inte bokföras som en besparing. FiU1981/82:20 60 Moderata samlingspartiet accepterarsåledes i huvudsak de av regeringen föreslagna besparingsåtgärderna /83. Undantag utgör framför allt de av regeringen föreslagnabesparingarna vad avser totalförsvarsområdet. Ytterligare besparingsåtgärderom ca bör vidtas fr. o. m. /83 i enlighet meduppställningen i tabell 7. Av besparingarna avser ca 2,7 miljarder kronorsocialförsäkringssektorn och kommer därmed inte formellt att påverkabudgetunderskottet - de leder till ett större överskott inomsocialförsäkringssektorn. Från samhällsekonomisk synpunkt är dock sådana attjämställa med utgiftsnedskärningar som får direkta budgeteffekter. Huruvidadetta till trots sådana bokföringsmäs-siga dispositioner bör vidtas, så attbesparingen formellt kan hänföras till statsbudgeten, fårövervägas. Enmöjlighet härvidlag vore att inom ramen för ett oförändrat uttag avsocialförsäkringsavgifter justera storleksförhållandena mellan de olikaavgifterna. Genom besparingarna kanbudgetunderskottet för /83 nedbringas till 76,6 miljarderkronor. Som andel av bruttonationalprodukten nedbringas underskottet frånomkring till . Moderata samlingspartiet kommer att vara synnerligenrestriktivt när det gäller ytterligare medelstilldelning till förlustbringandeindustriverksamhet, redovisas det i motionen. Där förordas också avvecklingeller utförsäljning och börsintroduktion av delar av den statligaföretagsamheten. Detta får konsekvenser för budgetsaldot. 1 budgetpropositionenär upptaget under anslagsposten Beräknat tillkommandeutgiftsbehov, netto. Med den förordade mer restriktiva industripolitiken tordebehovet av tillkommande utgifter minskas med ett belopp i storleksordningen 500- 1 000 milj. kr. Budgetsaldot förbättras då i motsvarande mån. Bakgrunden till de stadiga budgetunderskotten Statsfinanserna befinner sig i ettutomordentligt allvarligt läge. Budgetunderskottet beräknas enligt regeringensfinansplan kunna uppgå till under /83eller av BNP. Den ekonomiska politik som förordas i regeringensbudgetförslag tar sin utgångspunkt i detta underskott. Det finns därför, enligtutskottets mening, anledning att belysa bakgrunden till det uppkomna läget. Alltsedan det budgetår, 1975/76, då socialdemokraternasenast hade det fulla ansvaret för den ekonomiska politiken harbudgetunderskottet utvecklats på följande sätt: FiU1981/82:20 61 Denna våldsamma ökning återspeglartill en del de betydande prisstegringar som ägt rum under den aktuellaperioden. I nedanstående tabell uttrycks i stället budgetunderskottet som enandel av bruttonationalprodukten (BNP). i procent av BNP Budgetunderskottets andel av BNPhar således ökat 6 å 7 gånger. I tabell 10 ges några andra mått på den statsfinansiellautvecklingen före resp. efter regimskiftet 1976. (milj.kr.) 1969/70 1975/76 1981/82 Statsskuldräntor 1 679 4 133 29 750 StatsskuldI 32 943 73 467 298 689 Statensutlandsskuldi O 156 51 63P ' Vid mitten av resp. budgetår. 2 Värderadefter gällande växelkurser torde utlandsskulden uppgå till ca 60 000 milj. Ett annat mått på de snabbt växandefinansiella obalanserna i den svenska ekonomin gäller den konsolideradeoffentliga sektorns finansiella sparande. Härmed avses summan av detfinansiella sparandet i staten (som motsvarar budgetunderskottet reducerat medstatens utlåning), kommunerna och socialförsäkringssektorn (främst AP-fonden).Det har utvecklats på följande sätt: Den konsoliderade offentliga sektorns rinansiella sparande 6 av BNP 3.9 -41 300 -6.7 FiU1981/82:20 62 Den kraftigt negativa utvecklingsom inträffat även för den konsoliderade offentliga sektorns finansiellasparande - en omsvängning med av BNP -återspeglar försvagningen av statsfinanserna. De övriga komponenterna har inteförmått uppväga den negativa statsfinansiella utvecklingen. Bakom det snabbt växande statliga budgetunderskottetligger dramatiska trendbrott i fråga om statsutgifternas och - framför allt -statsinkomsternas utveckling, vilket visas i tabell 12. Utvecklingen av statsutgifter ochstatsinkomster (priser) Förändring av 1969/70-1975/76 1975/76-1981/82 % milj. kr. 4-29 330 -I- 10.1 + 34 960 -I- 37,9 - 3 400 - 3,8 Av tabellen framgår att denekonomiska tillväxten blev lägre efter /76. Trots detta stegstatsutgifterna väsentligt snabbare . Mer än helaBNP-ökningen togs i anspråk för ökade statsutgifter. En ännu starkarediskrepans kan iakttas om statsutgifternas utveckling jämförs medförändringarna av statsinkomsterna. Dessa ökade under den förstnämnda periodennågot snabbare än statsutgiflerna. , med accelererandestatsutgifter, .sjönk statsinkomsterna mätt i reala termer. Den kraftiga försämringen av statsfinanserna och av denkonsoliderade offentliga sektorns finanser kan enligt utskottets meningförklaras med en rad olika faktorer. Till dessa hör: beräknas BNP i öka med endast 0,9procent . Den genomsnittliga tillväxten i OECD-området kan för sammaperiod uppskattas till . Om hade haft samma tillväxtsom , skulle BNP bli ca större. Givet enoförändrad skattekvot, skulle ca hälften av detta belopp, dvs. 30 miljarderkronor, ha tillfallit den offentliga sektorn i form av ökade skatteinkomster.Den svaga ekonomiska.tillväxten har även bidragit till stigande problem attupprätthålla full sysselsättning och ställt ökade krav på' kostsamma statligainsatser inom arbetsmarknads- och näringspolitiken. Huvuddelen av utgiftsökningarna följer nära prisutvecklingen.Även statsinkomsterna har ett samband med prisutvecklingen, men detta ärsvagare. I själva verket är statsinkomsterna mera beroende av löneutvecklingen.Om lönerna ökar långsammare än priserna. FiU1981/82:20 63 vilket har varit fallet under en följd av år, kommerdärför statsinkomsterna av detta skäl att öka långsammare än statsutgifterna.