bet · G501JuU34 · 1981-12-31 00:00:00 — omförsvararjäv m. m. 1981/82:57 jämte motioner) Iproposifion 1981/82:57 har regeringen () delsföreslagit att anta ett av lagrådet granskat förslag fill lag omändring i , delsberett tillfälle att ta del av vad chefen för justitiedepartementethar anfört i fråga om advokatetiken, ökad insyn i advokatsamfundetsdisciplinära verksamhet samt myndigheters hänvändelser till idiscipHnära frågor. Rörandedet närmare innehållet i propositionen hänvisas till framställningen i detföljande under rubriken . Isamband med propositionen behandlar utskottet dels den under allmännamofionsfiden väckta motionen 1980/81:1178 av () och BerntEkinge (fp), dels de med anledning av proposifionen väckta mofionerna1981/82:95 av m. fl. (s) och 1981/82:136 av m. fl.(vpk). Mofionsyrkandena redovisas på s.3. . Under ärendets beredning harutskottet inhämtat upplysningar och synpunkter vid en sammankomst medföreträdare för . I ärendet har inkommit en skrift frånadvokaten . Det vid propositionenfogade lagförslaget har följande lydelse. 1Riksdagen 1981/82. JuU1981/82:34 2 Lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 21 kap. 3 § skall ha nedanangivna lydelse. 21 kap. 3§ Vid sin talans förberedande och utförande måden misstänkte biträdas av försvarare. Försvarare utses av den misstänkte. Är den misstänkte under eller sinnessjuk eller sinnesslö, utses försvarare av den som har vårdnaden om honom. Har den misstänkte för sig ställt rättegångsombud, anses ombudet som försvarare. Försvarare utses av den misstänkte.Är den misstänkte under eller sinnessjuk eller sinnesslö, utsesförsvarare av den som har vårdnaden om honom. Har den misstänkte för sig ställträttegångsombud, anses ombudet som försvarare. Om försvarare äge vad i 12kap. 2-5 §§ samt 6 § andra stycket är stadgat motsvarande tillämpning. En person får inte vara försvarare, om han har eller harhaft uppdrag åt den misstänkte eller ekonomiska förbindelser med denne ochomständigheterna är ägnade att minska förtroendet för hans förmåga att iakttavad som åligger en försvarare enligt 7 § första stycket. Om försvarare gäller iövrigt 12 kap. 2-5 §§ samt 6 § andra stycket. Har den misstänkte ej utsettförsvarare eller avvisas av honom utsedd försvarare och finnes på grund avsakens beskaffenhet eller eljest hans rätt icke kunna utan biträdetillvaratagas, skall offentlig försvarare förordnas för honom. Är denmisstänkte anhållen eller häktad, skall även eljest, om han begär det,offentlig försvarare förordnas. Denna lag träder i kraft . JuU 1981/82:34 3 I mofion 1980/81:1178 av () och BerntEkinge (fp) hemställs att som sin mening ger regeringen till kännavad som anförts i motionen om precisering av begreppet god advokatsed. Imotion 1981/82:95 av m. fl. (s) hemställs att hosregeringen begär förslag fill lagändringar i vad gäller advokatverksamhetenligt de riktlinjer som anförs i motionen. Imotion 1981/82:136 av m. fl. (vpk) föreslås att beslutaratt med godkännande av proposifion 1981/82:57 i övrigt avslå dess förslag tillbehandling av de disciplinära frågorna inom advokatverksamheten och hosregeringen hemställa om nytt förslag i enlighet med vad som anförs i motionen. Inom ramen för regeringens uppdrag tillbrottsförebyggande rådet (BRÅ) att göra en översyn av lagsfiftningen motorganiserad och ekonomisk brottslighet har en arbetsgrupp inom BRÅ utarbetat enpromemoria, (BRÅ PM 1979:8) Advokatverksamhet. Ipropositionen läggs fram förslag fill lagstiftning om försvararjäv ochbehandlas en del frågor som inte föranlett lagförslag. Propositionen grundas påpromemorian och remissbehandlingen av den. Regeringens lagförslag innebär att det i 21 kap. 3§ (RB) förs in en bestämmelse att en person inte får varaförsvarare, om han har eller har haft uppdrag åt den misstänkte ellerekonomiska förbindelser med denne och omständigheterna är ägnade att minskaförtroendet för hans förmåga att med nit och omsorg ta fill vara denmisstänktes rätt och i detta syfte verka för sakens riktiga belysning. Enligtmotion 95 bör jävsregeln ges den innebörden att i princip varje samröre med denmisstänkte i form av rådgivning eller annan hjälp grundar jäv om hjälpen harväsentligt samband med den åtalade gärningen. Även ett fidigare samröre mellanden misstänkte och den tilltänkte försvararen, vilket inte hänför sig till denåtalade gärningen, bör falla under jävsbestämmelsen. Den bör enligtmofionärerna också ta sikte på samtliga jurister som arbetar på sammaadvokatbyrå. Utskottetvill först - beträffande frågan om tidigare samröre som jävgrund - påpeka attregeringsförslaget även gäller fidigare uppdrag åt eller ekonomiskaförbindelser med den misstänkte utan anknytning till den gärning åtalet avser. JuU1981/82:34 4 I fråga om motionsförslaget att iprincip varje slag av rådgivning eller hjälp som har väsentligt samband med denåtalade gärningen skall grunda jäv anser utskottet i likhet med departementschefenatt en sådan regel skulle föra för långt. Det finns som departementschefenanför knappast någon anledning att ingripa mot en försvarare som, trots samröremed den misstänkte vid sidan av försvararuppdraget, kan förväntas komma attutföra detta uppdrag på ett korrekt sätt. Regeln måste därför förses med någonreservafion. Det har också skett i regeringsförslaget, och med den utformningbestämmelsen givits i regeringens förslag öppnas för bl. a. de fall sommofionärerna här avser tillräckliga möjligheter att ingripa när omständigheternaär ägnade att minska förtroendet för försvararens förmåga att utföra uppdragetpå ett korrekt sätt. Ett särskilt skäl att inte godta motionärernas långtgåendeförslag är f. ö., som departementschefen anför, att den som tidigare biträttden misstänkte i saken ofta - genom att han är insatt i saken - har bättreförutsättningar att ta till vara den misstänktes intressen. Motionsförslaget idenna del bör inte föranleda någon åtgärd. Detsamma gäller motionärernas förslag om att ett jäv somgäller för en jurist på en advokatbyrå skall träffa alla jurister som ärverksamma på samma advokatbyrå. Härvidlag beaktar utskottet att det av de avadvokatsamfundet antagna vägledande reglerna för god advokatsed (14 §) fåranses följa att en advokat måste avböja eller frånträda ett uppdrag somförsvarare om en annan advokat eller biträdande jurist på advokatbyrån träffasav jävsregeln. Regeringens lagförslag föranleder utöver vad som anförts idet föregående inget annat uttalande från utskottets sida än att tidpunkten förikraftträdandet bör bestämmas fill . När RB infördes blevadvokatväsendet reglerat i lag (8 kap. RB). Huvudsyftet med regleringen var atti möjligaste mån säkerställa den rättssökande allmänhetens intresse av attkunna få biträde av personer med nödvändiga kvalifikationer. Detta syfte kundevinnas genom att fick en i viss mån offentligrättsligställning och underkastades kontroll. 18 kap. RB sägs bl. a. att advokat är densom är medlem av och att samfundets stadgar fastställsav regeringen. Enligt 8 kap. 4 § RB skall en advokat vid utövande av sinverksamhet redbart och nitiskt utföra de uppdrag som anförtrotts honom och iallt iaktta god advokatsed. En motsvarande bestämmelse finns intagen isamfundets stadgar (34 §). 18 kap. 7 § RB föreskrivs att en advokat som i sinverksamhet uppsåtligen gör orätt eller som eljest förfar oredligt skalluteslutas ur samfundet. En advokat kan också meddelas varning eller erinran.Frågor om JuU1981/82:34 5 disciplinära påföljder prövas av samfundets styrelse ellerav annat samfundets organ (disciplinnämnden). Vad som ligger i begreppet god advokatsed har inte närmarepreciserats i RB eller i stadgarna. Inom advokatkåren har det emellerfid genomårens lopp utbildats vissa yrkesetiska principer. antog samfundetsstyrelse vägledande regler om god advokatsed, vilka i allt väsentligt utgjordeen kodifiering av de normer som dittills tillämpats och upprätthållits isamfundets disciplinära verksamhet. Mot bakgrund av bl. a. påståenden i den allmänna debattenom advokaters medverkan i organiserad och ekonomisk brottslighet harifrågasatts om de etiska regler som styr advokatverksamheten har fillräckligräckvidd och är tydliga nog för att fånga in företeelser med anknytning fillsådan brottslighet. a. har man pekat på behovet av en mer allmän efiskregel, som skulle ta sikte på just dessa förfaranden. Frågan har diskuteratsockså inom advokatkåren och behandlas f. n. av en kommitté som har tillsatts avsamfundet med uppgift att se över de vägledande reglerna om god advokatsed.Kommittén prövar bl. a. tanken att införa en efisk generalklausul av innebördatt en advokat i sin verksamhet inte får främja orätt. Kommittéarbetet väntasbli slutfört . Avsikten är att kommitténs förslag skall behandlas avsamfundets fullmäktige . Den förut nämnda arbetsgruppen inom BRÅ har i sinpromemoria framhållit att de nuvarande efiska reglerna huvudsakligen tar siktepå förhållandet till klienter och motparter, på domstolsförfarandet och påutomprocessuella förhandlingar. Förhållandet till det allmänna i övrigt hardäremot inte fått någon framträdande plats. Enligt arbetsgruppen visaremellertid disciplinära praxis att samfundet trots detta intehar tvekat att gå fram med stränghet också mot missförhållanden som riktat sigmot det allmänna. Gruppen anser det väsentligt att denna praxis kodifieras ochrekommenderar därför samfundet att komplettera de vägledande reglerna om godadvokatsed med en etisk generalklausul. Enligt arbetsgruppen bör den klausulsom har diskuterats kompletteras så att det uttryckligen anges att enadvokat skall avhålla sig från att genom rådgivning eller annat aktivt arbetemedverka i handling som, enligt vad han inser eller bör inse, är lagstridigeller uppenbarligen innebär kringgående av lag, vare sig förfarandet riktar sigmot någon enskild eller mot det allmänna. Han skall inte heller aktivt medverkai förberedelser som, enligt vad han inser eller bör inse, syftar till sådanahandlingar. Enligt arbetsgruppen bör det uttryckligen anges att regeln inteinnebär några inskränkningar i en advokats rätt och skyldighet att lämnaupplysning om innehållet i gällande rätt. Den medför inte heller någonskyldighet för advokaten att särskilt tillvarata myndigheternas intressen. Vid remissbehandlingen av promemorian har arbetsgruppensförslag om komplettering av de vägledande reglerna över lag fått ett positivtmottagan- JuU1981/82:34 6 har när det gäller reglernas närmareutformning hänvisat till det pågående kommittéarbetet. I propositionen uttalar departementschefen att han anserdet värdefullt att de nuvarande etiska reglerna på advokatområdet byggs ut.Även om en sådan generalklausul som har diskuterats inte kommer att innehållanågot principiellt nytt i förhållande till vad som gäller om god advokatsed,kan den ändå vara till nytta för både advokater och allmänheten, bl. a. genomatt advokaternas skyldighet mot det allmänna klart slås fast. Liksom bör enligt departementschefen ansvaret förutformningen av de vägledande reglerna om god advokatsed vila påadvokatsamfundet. Han anser sig kunna utgå från att det pågående arbetet på enkomplettering av reglerna snart kommer att slutföras och att resultatet kommeratt bli fillfredsställande även från allmänna synpunkter. Han förklarar emellertidatt han avser att noga följa utvecklingen på detta område. I motion 1178 sägs att BRÅ:sförslag utformats enbart som en rekommendation till , eftersomde vägledande reglerna om god advokatsed utformas av samfundets styrelse.Enligt motionärernas mening bör ställa sig bakom rekommendationen.Motionärerna anger alternativa möjligheter till en närmare precisering avbegreppet god advokatsed genom tillägg till RB eller stadgar.Om det visar sig erforderligt bör regeringen ta initiativ till sådant tillägg.Enligt motionsyrkandet bör det anförda ges regeringen till känna. I motion 95 uttalas att bestämmelsen i RB om godadvokatsed bör kompletteras med en regel av innebörd att en advokat, samtidigtsom han har rätt och skyldighet att lämna upplysning om gällande lagstiftningoch dess anda och mening, också skall avråda klienter från att användakonstruktioner som strider däremot. Mofionsyrkandet i denna del innebär attriksdagen hos regeringen skall begära förslag till den ändring av 8 kap. 4 § RBsom följer av det sagda. Utskottet delar den uppfattning somförs fram av och departementschefen, nämligen att ansvaretför utformningen av de vägledande reglerna om god advokatsed liksom hittillsbör vila på . Utskottet vill även i övrigt ställa sig bakom deuttalanden som departementschefen gör i proposifionen i denna del. Utskottetanser således bl. a. att det är värdefullt att de nuvarande etiska reglerna påadvokatområdet byggs ut. Med det sagda får önskemålet i mofion 1178 anses varafillgodosett. Vad gäller det mera långtgående önskemålet i motion 95 omlagstiftning vill utskottet endast -i linje med vad departementschefenanför-fillägga att utvecklingen på området får följas noga. Utskottet utgårfrån att regeringen tar de initiafiv som utvecklingen kan föranleda. Med dessauttalanden avstyrker utskottet bifall till motion 1178 och mofion 95 i härbehandlad del. JuU1981/82:34 7 Advokaternas rätt att delta iadvokatsamfundets verksamhet utövas genom fullmäktige. Fullmäktige väljersamfundets styrelse. Denna består av en ordförande, en vice ordförande samt nioandra ledamöter jämte nio suppleanter. Samtliga är advokater. Tillsynen överadvokatväsendet utövas av styrelsen. En väsentlig del av tillsynen hänför sigfill den disciplinära verksamheten. Görs hos en anmälan mot enadvokat eller uppkommer annars en fråga om åtgärd mot en advokat är det iförsta hand styrelsen som tar upp ärendet. Även jusfifiekanslern () harbefogenhet att hos styrelsen påkalla åtgärd mot en advokat som åsidosätter sinaplikter. Finner styrelsen att en disciplinär åtgärd - dvs.uteslutning, varning eller erinran - inte är påkallad, får styrelsen avgöraärendet. I annat fall skall ärendet hänskjutas till samfundets disciplinnämnd.Har styrelsen funnit att en väckt fråga om disciplinärt ingripande mot enadvokat inte föranleder att ärendet skall hänskjutas till disciplinnämnden, kanJK efter det att han fått del av beslutet påkalla åtgärd motadvokaten. Denna befogenhet föreligger oavsett om JK har tagitinifiafiv fill ärendet hos styrelsen eller ej. , som väljs avfullmäkfige, består av en ordförande, en vice ordförande och sju andraledamöter. Även dessa är samtliga advokater. Talan mot nämndens beslut kanföras hos högsta domstolen av JK och, när någon har uteslufits ur samfundet, avdenne. JK får del av beslut i alladisciplinärenden. Endast i få fall har styrelsens beslut i ett disciplinärendelett fill att JK begärt att ärendet skall hänskjutas till disciplinnämnden.Motsvarande gäller om besvär över nämndens beslut fill högsta domstolen. Det ärsällsynt att JK hos styrelsen påkallar åtgärd mot en advokat. och disciplinnämnden anses -med hänsyn till den offentligrättsliga regleringen av advokatväsendet -fullgöra myndighetsutövning vid utövandet av sina disciplinära befogenheter. Idenna verksamhet omfattas ledamöterna i dessa organ av lagen (1975:1339) omjustitiekanslerns tillsyn. Förhållandet torde även innebära att ledamöterna ärunderkastade reglerna i 20 kap. 1 § om myndighetsmissbruk m. m. Samfundets disciplinförfarande och de disciplinäraåtgärderna har utretts av en särskild kommitté inom samfundet. Kommittén harnyligen avslutat sitt arbete och har i sitt betänkande Advokatsamfundetsdisciplinära verksamhet bl. a. föreslagit att disciplinpåföljderna skall byggasut till att omfatta åläggande av straffavgift, att två av disciplinnämndensledamöter skall utses av regeringen samt att ökad information skall ges om dendisciplinära verksamheten. Kommittén har därvid också understrukit vikten av attfrågan om tystnadsplikt för de av regeringen utsedda ledamöterna får enfillfredsställande lösning. Avsikten är att detta kommittéförslag, liksomförslaget angående de etiska reglerna, skall behandlas av samfundetsfullmäktige . JuU1981/82:34 8 Departementschefen uttalar att detinte finns anledning att inrätta något nytt disciplinärt organ utanförsamfundet. Det allmännas insyn i den disciplinära verksamheten bör i ställettillgodoses genom att lekmän bereds plats i disciplinnämnden. Detta bör enligtdepartementschefen lämpligen ske pä det sättet att regeringen får utse tvåledamöter av nämnden, något som också överensstämmer med det förslag som harlagts fram av den berörda kommittén inom samfundet. Departementschefen anser att den nya ordningen bör kunnagenomföras genom att advokatsanifundet självt beslutar om ändring i sinastadgar, som senare får fastställas av regeringen. Avslutningsvis nämner departementschefen attsamhällsrepresentanter i disciplinnämnden kommer att bli underkastade dentystnadsplikt som enligt samfundets stadgar redan gäller för nämndens övrigaledamöter. Denna tystnadsplikt är inte försedd med någon uttryckligsanktionsregel. Det bör emellertid enligt departementschefen övervägas attinföra ett sanktionssystem för samhällsrepresentanterna i tystnadsplikten, och det finns också skäl som talar för att man samtidigtser över regleringen av tystnadsplikten såvitt gäller advokatrepresentanterna inämnden. Slutlig ställning till dessa spörsmål bör enligt departementschefeninte tas förrän de förutskickade ändringarna i stadgarna vad avserdisciplinnämndens sammansättning har genomförts. I motion 95 anförs att det - motbakgrund av bl. a. inträffade händelser och den allmänna diskussion som harförts med anledning av vissa advokaters medverkan med rådgivning och vägledningi den organiserade och den ekonomiska brottsHgheten - är synnerhgen angelägetatt disciplinnämndens sammansättning ändras för att allmänhetens ochmyndigheternas tilltro till advokaternas yrkesutövning skall bestå. I motionenförs fram uppgifter om att det ofta finns misstankar om att ledamöterna idisciplinnämnden inte ingriper med tillräcklig kraft mot kolleger som åsidosattsina skyldigheter som advokater. Enhgt motionärerna bör majoriteten av nämndens ledamötervara samhällsrepresentanter, och som ordförande bör fungera en högt kvalificeraddomare. Ordföranden och samhällsrepresentanterna bör utses av regeringen.Bestämmelsen om lekmannamedverkan bör ges i lag. Motionsyrkandet i denna delgår ut på att hos regeringen skall begära förslag till sådanlagstiftning. Frågan om handläggningen av disciplinärenden mot advokatertas också upp i motion 136. Det sker från liknande utgångspunkter som i motion95. Motionärerna efterlyser en särskild, från friståendeansvarsnämnd, vars ledamöter utses av regeringen. Av ledamöterna bör en utsesefter förslag av samfundet, en efter förslag av LO, en efter förslag av TCO ochen efter förslag äv /SR. Fyra ledamöter bör utses bland personer som kananses särskilt företräda allmänhetens intressen. JuU1981/82:34 9 den bör vara erfaren i domarvärv. Mofionsyrkandet mynnarut i att hos regeringen bör hemställa om nytt förslag i enlighet meddet anförda. Utskottet vill för sin del till enbörjan uttala uppfattningen att det är av vikt att advokatkåren harallmänhetens förtroende och att detta talar för att det allmänna bör ha insyn iden disciplinära verksamheten. Utskottet anser vidare liksom departementschefenatt denna insyn bör åstadkommas genom att lekmän bereds plats i det organ somhandlägger disciplinfrågorna. När det gäller antalet lekmän i detta organ bör enligtutskottets mening slås fast att det inte har framkommit omständigheter som geranledning fill kritik mot samfundets sätt att utöva den disciplinäraverksamheten. Härvidlag kan pekas på att funnit att samfundetsdisciplinära praxis visar att samfundet inte har tvekat att gå fram medstränghet mot missförhållanden som riktat sig mot det allmänna. Den ändring avnuvarande ordning som utskottet ansluter sig till mofiveras således inte av ettbehov av skärpt kontroll utan främst av de skäl till insyn som berörts.Motionskravet att majoriteten av ledamöterna i det disciplinära organet skallvara samhällsrepresentanter framstår mot denna bakgrund som mindre välunderbyggt. Härtill kommer enligt utskottets mening att det är angeläget attupprätthålla principen att advokatverksamheten utgör en fri yrkesutövning; ettfillgodoseende av motionskravet skulle kunna rubba denna princip (jfr JuU1978/79:6 s. 16). Med det anförda instämmer utskottet i departementschefensuttalande att frågan lämpligen bör lösas så att regeringen får utse två avledamöterna. Vad utskottet anfört utgör också skäl för att den nuvarandeordningen med en disciplinnämnd som ett fristående organ inom samfundet börbestå. Vad slutligen gäller önskemålet i motion 95 attbestämmelserna om lekmannamedverkan bör ges i lag och inte som isamfundets stadgar ansluter sig utskottet till departementschefens uppfattningatt det saknas anledning att göra avsteg från den nuvarande ordningen. En ändringhärvidlag skulle lätt kunna leda fill uppfattningen att statsmakterna anlagt enny syn på advokatväsendets ställning i samhället, något som det ju här inte ärfråga om. Utskottets ställningstagande innebär att utskottetavstyrker bifall till mofion 95 i har behandlad del och till motion 136. Myndigheternas hänvändelser till idisciplinära frågor Regeringen har i beslut den 28 juni1979 uppdragit åt BRÅ att inom ramen för översynen av lagsfiftningen mot denorganiserade och ekonomiska brottsligheten se över bestämmelserna ominformationsutbyte och anmälningsskyldighet mellan myndigheterna samt föreslåerforderliga lagsfift-ningsåtgärder m. m. BRÅ:sarbetsgrupp anser att det finns behov av informationsutbyte mellan JuU1981/82:34 K) myndigheter och samfundet. Det måste enligt gruppen liggai både samhällets och samfundets intresse att det är väl sörjt för attmissförhållanden inom advokatkåren kan upptäckas och beivras. Arbetsgruppenföreslår inte några författningsbestämmelser utan redovisar sina övervägandensom en rekommendation om att myndigheter, som i sin verksamhet iakttar enanmärkningsvärd omständighet i fråga om en advokats handlande, fästeradvokatsamfundets uppmärksamhet på saken. Möjligheten att göra en formellanmälan mot en advokat bör emellertid enligt arbetsgruppen också ifortsättningen finnas. I propositionen uttalar departementschefen att han anseratt frågan om myndigheters hänvändelser till i disciplinärafrågor har ett nära samband med BRÅ:s nyssnämnda utredningsuppdrag. Han ärdärför inte beredd att nu ta ställning fill frågan; den får i stället tas upppå nytt sedan det angivna utredningsarbetet har slutförts. I motion 95 framhålls att det finns ett starkt behov avinformationsutbyte mellan myndigheter och samfundet. Enligt motionärerna börman därför inte avvakta ytterligare utredning, och de föreslår att enförfattningsbestämmelse införs om sådant informationsutbyte som här avses. Utskottet delar departementschefens uppfattning och anseratt frågan om myndigheters hänvändelser till får tas upp pånytt sedan BRÅ:s nyssnämnda utredningsarbete har slutförts (jfr JuU 1980/81:21s. Utskottet avstyrker bifall till motionen i denna del. I anslutning tillvad departementschefen enligt det föregående (s. 8) uttalat om en översyn avregleringen av tystnadsplikten för ledamöterna i disciplinnämnden villutskottet i detta sammanhang resa spörsmålet huruvida inte också frågan omoffentlighet och sekretess i informationsutbytet mellan myndigheter ochsamfundet i disciplinära frågor bör närmare övervägas. attriksdagen med avslag på motion 1981/82:95 i denna del antar det i proposition1981/82:57 framlagda förslaget till lag om ändring i , dock medden ändringen att tidpunkten för ikraftträdandet bestäms till , attriksdagen avslår mofion 1980/81:1178 och motion 1981/82:95 i denna del, 3. beträffandeadvokatsamfundets disciplinära verksamhet attriksdagen avslår motion 1981/82:95 i denna del och motion 1981/82:136, JuU1981/82:34 11 4. beträffande myndighetershänvändelser till i disciplinära frågor att avslårmotion 1981/82:95 i denna del. Närvarande: (), (), (), (), i (fp), (), LillyBergander (s), (), i (s), GöteJonsson (m), (), (), (),Sfina () och (). (), (),(), (), i (s), HelgeKlöver (s) och () har avgett följande reservafioner.