bet · G501UU13 · 1981-12-31 00:00:00 — betänkande 1981/82:13 om Utskottet behandlar i detta betänkande fem motioner,nämligen dels motion 1980/81:519 av m, fl, (c), variföreslås 1, att hemställer att regeringen undersökerförutsättningarna att få till stånd ett effektivt oljeembargo mot , 2, att hemställer att regeringen, om ensvensk medverkan i ett embargo mot kan ha en positiv effekt, återkommer med förslag om detta, rfe/.j motion 1980/81:1205 avGertrud m, fl, (s), vari hemställs att begär att regeringeni FN med all kraft verkar för olika former av internationella sanktioner motSydafrikanska republiken i syfte att påskynda självständighet, dels motion 1980/81:1208 av KnutWachtmeister m, fl. (m), vari hemställs att upphäver lagen om förbudmot investeringar i och . dels motion 1980/81:1590 av SvenJohansson (c), vari hemställs att hos regeringen begär enundersökning av möjligheterna att upphäva rådande investeringsförbud eller påannat sätt göra det möjligt för svenska företag att enligt allmänt gällanderegler bedriva handel med , dels motion 1980/81:1597 av m, fl. (vpk), varihemställs 1. att riksdagenantar följande som motionärernas förslag betecknade förslag till lag omekonomisk bojkott av att ersätta lagen (1979:487) om förbud motinvesteringar i och , 2. att riksdagenuttalar sig för i motionen angivna riktlinjer för politik gentemotSydafrika och hos regeringen begär åtgärder och förslag i enlighet därmed. I fortsätter den vitaminoriteten sin rasåtskillnadspolitik. De uppmjukningar av apartheidsystemetsom ägt rum innebär endast att vissa särskiltiögonenfallande yttringar försvunnit. Någon mer djupgående förändring av denförda politiken kan inte iakttas. Sedan blev självständigt harminoriteten försökt att befästa sin 1 1981/82. Nr 7.? UU1981/82:13 2 ställning ytterligare varigenom en ökad polariseringmellan de vita och de icke-vita delarna av befolkningen blivit följden. De pågående strävandena mot ett fritt Namibiapå grundval av FN-plan (säkerhetsrådsresolution 435) har mötts medmotstånd och förhalning från den sydafrikanska regeringens sida. Efter den ihuvudsak resultatlösa konferensen i om lågförhandlingarna nere . 1 höst har - bl. a. efterpåtryckningar från många länder, däribland de nordiska - den s, k,femstatsgruppen återupptagit sin verksamhet och under en rundresa bland berördaafrikanska stater fortsatt diskussionerna om villkoren för Namibiassjälvständighet. Dessa diskussioner har i denna omgång bl, a. gällt vissakonstitutionella principer för ett fritt , utarbetade som komplementtill FN-planen, Avståndet mellan parterna är emellertid fortfarande stort, tillhör de länder som i FN förespråkarinternationella sanktioner mot bl, a, som påtryckning iNamibiafrågan, har vi verkat för att säkerhetsrådet skallbesluta om ett internationellt förbud mot investeringar i ochNamibia, Vi har också ställt oss bakom ett förslag att säkerhetsrådet skallöverväga ett internationellt oljeembargo mot , Det är emellertidendast säkerhetsrådet som kan fatta för FN;s medlemmar bindande beslut omsanktioner och endast i ett fall , nämligen i fråga om vapenhandel,hardet visat sig möjligt att i säkerhetsrådet uppnå erforderlig majoritet förett sådant beslut. I några fall har inte ansett sig kunna stödjaresolutioner i om sanktioner eller andra åtgärder motSydafrika. Det har bl. a. gällt fall där säkerhetsrådets särskildabeslutanderätt inte beaktats, I avvaktan på ett bindande FN-beslut om internationelltförbud mot investeringar i och beslutade i juni1979 att för svenskt vidkommande införa ett förbud mot sådana investeringar (UU1978/79:33, rskr 1978/79:421). Även i övervägs nu åtgärder , motinvesteringar i , Den svenska Sydafrikalagen har varit i kraft i två år.Under förra beslutade att uppdra- åt regeringen att göra engenomgång av erfarenheterna och effekterna av lagen, bl. a. i syfte att konstateraeventuella luckor i bestämmelserna (UU 1979/80:27). ansåg riksdagenatt denna genomgång borde bilda utgångspunkt för en kartläggning avmöjligheterna för att vidta åtgärder mot även på andraområden, såsom överföring av teknologi. Regeringen tillkallade en särskildutredare med uppgift att göra den av begärda genomgången ochkartläggningen. Regeringen har sedermera beslutat att parlamentariker skalldelta i översynen när den går in i det skede som avser möjligheterna attutvidga sanktionerna till andra områden. Såväl i motion 519 som i 1205föreslås att aktivt skall verka för ytterligare sanktioner motSydafrika. 1 motion 519 föreslås att regeringen undersöker förutsättningarnaför ett oljeembargo mot och återkommer med förslag härom ombedömningen blir att en svensk medverkan i ett embargo kan få en positiveffekt. Motion 1205 tar särskilt sikte pä Namibiafrågan ochföreslår att regeringen i FN med all kraft verkar för olika former avinternationella sanktioner mot i syfte att påskynda Namibiassjälvständighet. Motionärerna nämner en oljeblockad och avbrytande avflygtrafiken som exempel på tänkbara åtgärder, har i FN ställt sig bakom försöken att fåsäkerhetsrådet att besluta 0111 ytterligare sanktioner mot , Vitillhör initiativtagarna till den resolution som uppmanar säkerhetsrådet attöverväga frågan om förbud mot investeringar i , Vi har också somnämnts ställt oss bakom förslaget att säkerhetsrådet skall överväga ettoljeembargo mot enligt kapitel VII, Den vita minoritetsregimens hårdnackade inställning ochden fortsatta förhalningstaktiken i fråga om självständighet gör detenligt utskottets mening angeläget att de internationella påtryckningarna motSydafrika ökar ytterligare. Ett effektivt oljeembargo skulle kunna fåallvarliga verkningar för , även om landets oljeberoende är mindre änmånga andra länders. Även ett avbrytande av den internationella lufttrafikentill skulle självfallet få långtgående konsekvenser för landet. Det har bland de västliga i-länderna ibland hävdats attytterligare sanktioner mot skulle kunna försvåra förhandlingar omNamibias självständighet, uppfattning är emellertid den motsatta. Vihar som ett av få länder krävt sanktionsåtgärder mot som komplementtill Namibiaförhandlingen, Även om utsikterna till ett sanktionsbeslut i säkerhetsrådetf, n, inte förefaller stora är det angeläget att fortsatta nationella ochinternationella påtryckningar sker på , Den svenska Sydafrikalagen är ett uppmärksammat exempel påvad ett enskilt land kan göra på sanktionsområdet. Det är angeläget attregeringen bl, a, genom information om den svenska lagen verkar för att ävenandra länder, såsom nu har gjort, överväger sina möjligheter attbegränsa det ekonomiska samarbetet med . Med anledning av vad som anförs i motion 1205 villutskottet framhålla att det utgår från att regeringen på olika sätt kommer attmed kraft fortsätta och vidareutveckla Sydafrikapolitik, Utskottetfår därmed anse motion 1205 besvarad. Motion 519 aktualiserar en svenskmedverkan i ett oljeembargo med deltagande av ett begränsat antal stater. UU1981/82:13 4 Vissa oljeproducerande länder inomoch utom OPEC har beslutat att för sin del inte leverera någon olja tillSydafrika, På bl, a, norskt initiativ övervägs nu en internationell konferens iFN:s regi för länder som tillämpar ett oljeembargo mot , i syfte atteffektivisera denna form av leveransvägran. Även i studeras nu förutsättningarna för ettnederländskt deltagande i oljeembargot mot . I de holländskaövervägandena ingår också transporter av olja. I en prövning av tänkbara sanktionsmöjligheter bör försvenskt vidkommande flera olika överväganden göras. Det är bl. a, viktigt atten bojkott i någon mening blir effektiv. Effekten kan vara materiell ellerpolitiskt-psykologisk. Vidare måste en bojkotts förenlighet med internationellaåtaganden, såsom , prövas. Erfarenheten visar att en handelsbojkott, om den skall blikännbar, bör omfatta flera eller alla huvudleverantörer. Redan av detta skälframstår ett internationellt bindande beslut, fattat av , somen önskvärd förutsättning för en verksam sanktion på handelsområdet. Härtill kommerden viktiga omständigheten att förpliktande FN-beslut tar över internationellaåtaganden på handelsområdet. Enligt utskottets mening finns det anledning att nogafölja oljeproducerande och andra länders försök att begränsa eller avbrytaleveranserna av olja till . Ett svenskt stöd för en begränsadbojkottaktion av detta slag, som dessutom skulle omfatta en vara som vi intesjälva producerar, bör emellertid bedömas mot bakgrund av synpunkter som deovan angivna. Utskottetfår med hänvisning härtill anse motion 519 besvarad. I motion 1208 föreslås att densvenska lagen om förbud mot investeringar i och upphävs.Motionärerna anför tre skäl för sitt förslag; lagen riskerar att minskasysselsättningen i , den medför onödig tidsutdräkt och risk för attmarknadsandelar förloras när dispensansökningar skall behandlas och den kanleda till krav på att skall delta i sanktioner även mot andra länderutan att vi kan avvisa dem med hänvisning till , Sydafrikalagens avsikt är att förhindra en utvidgning avde svenska företagens verksamhet i . Det är ofrånkomligt att lagendärmed också kan medföra vissa produktionsinskränkningar för de moderbolag ochandra företag i som varit inriktade på en fortsatt expansion iSydafrika. Verkningarna på sysselsättningen i torde emellertid blibegränsade. Frågan om tiden för ett dispensärendes handläggningbehandlades av utskottet (UU 1979/80:27). Enligt vad utskottetinhämtat har behandlingstiden numera nedbringats väsentligt. Utskottet kan inte dela motionärernas åsikt attSydafrikalagen utgör ett prejudikat som hindrar från att stå fast vidvår uppfattning att vi UU1981/82:13 5 endast deltar i internationella sanktioner som beslutatsav . Regering och riksdag har upprepade gånger slagit fast attSydafrika är ett unikt fall som kan motivera exceptionella åtgärder, FN-stadgansom sådan eller folkrätten i övrigt hindrar inte uttryckligen något land attför egen del vidta åtgärder av här avsett slag. Till denna slutsats kom ocksålagrådet vid sin prövning av regeringens lagförslag (prop. 1978/79:196). Densvenska principen att inte delta i sanktioner, som saknar stöd isäkerhetsrådsbeslut, är ett uttryck för vår självvalda utrikespolitik och harfortsatt giltighet och bärkraft. Mot bakgrund av vad som ovan anförts avstyrker utskottetmotion . I motion 1590 föreslås likaledesatt förbudet mot investeringar i upphävs eller att det på annat sättgörs möjligt för svenska företag att enligt allmänt gällande regler bedrivahandel med . Sydafrikalagen avser inte handel. Svenska företag harmöjlighet att driva handel med enligt allniänt gällande och ickediskriminerande regler. Motionen föranleder därför icke någon åtgärd, varförden avstyrks. I motion 1597 föreslås i det första yrkandet att en lag omekonomisk bojkott skall ersätta lagen om förbud mot investeringar i och . Ett liknande yrkande behandlades och avstyrktes av utskottet senast med hänvisning till att en svensk ekonomisk bojkott som bl, a, omfattar handeln skulle strida mot internationella åtagan den, Med hänvisning till denna motivering får utskottetavstyrka det nu förevarande yrkandet, I motionens andra yrkande föreslås att uttalarsig för i motionen angivna riktlinjer gentemot och hos regeringenbegär förslag och åtgärder i enlighet härmed. Utskottet anser att har utformat en aktiv politikgentemot apartheidsystemet i , Flera av de i motionen berörda frågornahar behandlats i UU 1979/80:17 och 27, Därutöver vill utskottet hänvisa fillatt regeringen, som framgår på annan plats i detta betänkande, fått riksdagensuppdrag att överväga möjligheten att vidta åtgärder på teknologiöverföringensområde gentemot , Mot dennabakgrund avstyrks även det andra yrkandet i motion 1597, 1, att riksdagenförklarar motion 1980/81:519 angående oljeembargo mot besvarad medvad utskottet anfört, 2, att riksdagenförklarar motion 1980/81:1205 angående FN-sanktioner mot besvaradmed vad utskottet anfört. UU1981/82:13 6 3, att riksdagenavslår motion 1980/81:1208 ined begäran om upphävande av lagen om förbud motinvesteringar i och , 4, att riksdagenavslår motion 1980/81:1590 angående handel med m, m, 5, att riksdagenavslår motion 1980/81:1597, om ekonomisk bojkott av och riktlinjerför åtgärder mot , Närvarande vid ärendets slutbehandling: (), (), (), (), (), (c), (), (), StureKorpås (c), (), Axel (), (), () och (). , (alla in) har avgivit följande särskilda yttrande, har tagit avstånd från densydafrikanska apartheidpolitiken. Den är ett brott mot de mänskligarättigheterna och utgör enligt svensk uppfattning ett hot mot internationellfred och säkerhet. Vi delar denna uppfattning. har hävdat den principen att inte delta isanktioner som saknar stöd i säkerhetsrådets beslut. Denna princip är, somutskottet påpekar, ett uttryck för vår självvalda utrikespolitik och harfortsatt giltighet och bärkraft. särskilda befogenheter pådetta område var ett av motiven för anslutning till FN en gång och föratt denna anslutning ansågs kunna ske med bibehållen alliansfri politik. Hos säkerhetsrådet har begärt att rådet skullebesluta om eller rekommendera sanktioner eller sanktionsliknande åtgärder ifråga om nyinvesteringar i . När förslag härom har avvisats eller ickebehandlats av rådet har emellertid genom lagen om förbud motinvesteringar i och (prop. 1978/79:196) handlat på egen handoch utan stöd av rådet genomfört ett investeringsförbud. Mot detta beslutanförde moderata representanter i utskottet reservation (UU 1978/ 79:33) underåberopande av ovan nämnda principiella skäl. UU 1981/82:13 7 konstaterasatt - mot vad som anfördes vid lagens tillkomst - det svenska exemplet icke harlett till någon efterföljd. Deinvändningar som 1979 riktades mot den ifrågasatta lagstiftningen ur dennaprincipiella synpunkt gäller fortfarande. De gäller också förslagen om attSverige, utan beslut eller rekommendation av säkerhetsrådet, skulle utvidga deav oss 1979 på egen hand fattade besluten om nya sanktioner ellersanktionsliknande åtgärder.