bet · G501UU17 · 1981-12-31 00:00:00 — betänkande 1981/82:17 om I mofion 1980/81:1596 av BirgerRosqvist m. fl. (s) föreslås att beslutar begära att regeringen i FNoch andra internafionella fora kraftfullt verkar för en lösning avCypernproblemet. Utskottet har tidigare behandlatmotionsyrkanden av liknande innehåll (UU 1978/79:11 och UU 1979/80:7). Riksdagenbeslöt att dessa skulle anses besvarade med vad utskottet anfört. I nämnda betänkanden har lämnats utförliga redogörelserför de händelser som , då blev en självständig republik,lett fram till den rådande faktiska uppdelningen av ön i en grekcypriotisk ochen turkcyprio-tisk del samt för de förhandlingar som förts mellan debåda sidorna med målsättningen att söka skapa ett oberoende, alliansfritt ochfederalt . Som därvid nämnts ledde oroligheter mellan de två befolkningsgruppernai fill att beslöt upprätta enfredsbevarande styrka på (United Nations Force in , UNFICYP).Styrkans mandat har förlängts i sexmånadersperio-der. Den består f.n. av 2 400 man från huvudsakligen , , , ochÖsterrike. bidrar med 380 personer och med personal till eninternationell civilpolisstyrka (UNCIVPOL). UNFICYP finansieras med frivilliga bidrag från ettbegränsat antal medlemsstater. Bidragen förslår emellertid inte till fulltäckning av kostnaderna. FN:s underskott för detta ändamål ökar därförkonfinuerligt. fordran på FN i detta sammanhang uppgick i septembertill 103,6 milj. kr. har, tillsammans med övriga nordiska stater, upprepadegånger understrukit att FN:s medlemsstater har ett kollektivt ansvar för FN;sfredsbevarande verksamhet och för dess finansiering, varför alla medlemsstatermåste bidra till att lösa problemen i samband med operationernas finansiering. har också lämnat finansiella bidrag till deninternationella flyktinghjälpen på . FN;s närvaro markeras ytteriigare avatt generalsekreteraren har en särskild representant på . Förhållandena på har alltsedan sommaren 1974, dåturkiska trupper invaderade och ockuperade öns norra tredjedel, vid upprepade 1 1981/82. UU1981/82:17 2 tillfällen diskuterats av FN;s generalförsamling och säkerhetsråd.Redan hösten 1974 uppmanade generalförsamlingen alla stater att respekteraCyperns suveränitet, oberoende, territoriella integritet och alliansfrihet.Vidare begärdes ett skyndsamt tillbakadragande av alla utländska väpnadestyrkor och upphörande av all utländsk inblandning i angelägenheter.Liknande uppmaningar har återkommit i generalförsamlingens resolutioner iCypernfrågan därefter, . Också uppmaningar fill debåda befolkningsgrupperna att förhandla för att uppnå en politisk lösning haringått som ett centralt element i samtliga FN-resolutioner i denna fråga.Resolutionerna har t. o. m. antagits med stora majoriteter och medsvenskt stöd. Resolutionen förutskickade därutöver att en sjustatskommittévid behov skulle tillsättas för att bistå generalsekreteraren i hansförhandlingsarbete. Denna punkt ansåg sig många ha goda skäl tro skulleförsvåra generalsekreterarens ansträngningar varför resolutionen fick sämrestöd än de tidigare. a. avstod och övriga vid omröstningen. Vid generalförsamlingens möte uppskötsCypernfrågans behandling mot bakgrund av det goda förhandlingsklimat som underhösten inträtt mellan parterna. Inte heller under det nu pågående mötet med generalförsamlingenhar frågan aktualiserats. Den senaste förhandlingsfasen baseras på den deklarationsom FN:s generalsekreterare ansträngningar lyckades fåden cypriotiske presidenten och turkcyprioternas ledare attenas om . Enligt denna skulle grunden för fortsatta samtal utgöras aven tidigare uppgörelse mellan dåvarande presidenten och jämterelevanta FN-resolutioner. Samtalen skulle omfatta alla territoriella ochkonstitutionella aspekter. Generalsekreterare har därtill förparterna presenterat vissa sammanfattande förslag och riktlinjer för defortsatta förhandlingarna. Som utskottet konstaterat itidigare betänkanden har stött FN:s olika strävanden att få till stånden fredlig och bestående lösning av , så att Cypernssuveränitet, oberoende, territoriella integritet och alliansfrihet tryggas ochden utländska inblandningen i republikens angelägenheter upphör. Såväl under sintid som medlem av , , som fråganbehandlats i FN;s generalförsamling har aktivt drivit dessaståndpunkter. Genom sin långvariga medverkan i och finansiella stöd till FN:sfredsbevarande styrkor på och andra biståndsinsatser har vårt land ocksålämnat betydande konkreta bidrag till ansträngningarna att få till stånd enlösning av Cypernproblemet. Från svensk sida har det i FN flera gångerinskärpts att UU 1981/82:17 3 UNFICYP;s närvaro på inte utgör något självändamåloch inte får tjäna som en förevändning för att ytterligare förhala en politisklösning. En dylik måste, om freden och enhet skall bevaras, grundas påen direktuppgörelse mellan de båda befolkningsgrupperna. har ocksåunderstrukit den roll FN:s generalsekreterare spelar och stött dennes arbete. Utskottet kan med beklagande konstatera att någraavgörande förändringar i läget inte inträffat sedan Cypernfrågan senastbehandlades i . Redan det förhållandet att samtalen mellanrepresentanter för de båda befolkningsgrupperna nu pågått utan avbrott sedanaugusti 1980, utgör emellertid i och för sig en positiv utveckling jämfört medtidigare snabba förhandlingssammanbrott och långvariga uppehåll. De har ocksålett till att en under Röda Korsets ledning i somrastillsattes rörande de omkring 2 000 försvunna cyprioternas öde. Utskottet utgår ifrån att regeringen ocksåfortsättningsvis tillvaratar de möjligheter som erbjuder sig att i FN och påannat sätt befrämja en samförståndslösning på . Medhänvisning till det anförda får motion 1596 anses besvarad. att förklarar motion1980/81:1596 besvarad med vad utskottet anfört, Närvarande vid ärendets slutbehandling: (), (), (), (), (). (), (c), (). JanBergqvist (s), (), (), Axel (), StenSture Paterson (m), () och ().