bet · G501FiU20 · 1981-12-31 00:00:00 — I den socialdemokratiskapartimotiqnen 1981/ 82:2012 förordas att samhållets insatser i ökadutsträckning inriktas på skattekontroll och på att motverka skatteflykt,skattefusk och annan ekonomisk brottslighet. I motionen redovisas en lång radtidigare socialdemokratiska förslag som fortfarande år aktuella. Ett antal nyaförslag lämnas också. a. föreslås att en kommission mot skatteflykt ochekonomisk brottslighet inrättas. Vidare föreslås ökade resurser till polisen,åklagarväsendet och tullen för insatser mot bl. a. skattefusk. Med vad utskottet här anfört avstyrks de i motion 2018 (m)angivna riktlinjerna för skattepolitiken. I ett antal motioner tas upp frågorsom rör kredit- och kapitalmarknaden. I motion 698 krävs kreditkortensavskaffande. Motionärerna anför att ekonomiskt svaga grupper har "spättpå" sina ekonomiska problem genom att skaffa kreditkort. Kreditkortsskuldernaspelar en allt större roll som bakgrund till raserade familjeekonomier, hävdarmotionärerna. Vidare framhålls att kreditkortshanteringen är ensamhällsekonomiskt dålig affär eftersom den drar till sig kapital som annarskunnat användas för produktiva investeringar. Utskottet vill anföra följande. En sårskilt tillkalladutredning, kontokortskommittén (E 1980:04), häri uppdrag att se över problemetmed kontokredit och kreditkort. Arbetet pågår f. n. och beräknas vara avslutatunder . Kommittén har bl. a. till uppgift att studera de socialaaspekter som berörs i motionen. Enligt vad utskottet inhämtat tyder emellertidpreliminära resultat från de undersökningar som gjorts på att kontokort inteskulle vara ett socialt problem av den storleksordning som motionärerna görgällande. Utskottet har tidigare framhållit att i ett läge närkreditpolitiken måste vara mycket stram måste den givetvis också varaheltäckande för att bli effektiv. Krediter som lämnas via kontokortsföretagutgör därvidlag ett problem. tillämpade med stöd avden kreditpolitiska lagsfiftningen utlåningsreglering för finansbolag. 1januari har regeringen förnyat förordnandet. Avsikten med regleringen åratt hindra att FiU1981/82:20 32 kreditgränsen pä kreditkort snabbt höjs då detta i ettsenare skede skulle kunna leda till en icke önskvärd expansion av uteståendekonsumtionskredit. De tillämpningsföreskrifter av lagstiftningen som fullmäktigei har beslutat om innebär att krediterna intefår öka med mer ån -. Detinnebär att kreditkortsföretagen får ungefär samma utlåningsutrymme sombankerna . Med hänsyn till den pågående utredningen och de åtgärdersom vidtagits finner utskottet det inte påkallat med något ytterligareinitiativ i denna fråga från sida. Med detanförda avstyrks motion 698. I motion 857 hemställs attriksdagen hos regeringen begår förslag om upphävande av den särskildabilkreditförordningen. Motionärerna anför att har en betydandebilindustri som ger vårt land stora exportinkomster. En framgångsrik exportförutsätter en stark ställning på hemmamarknaden. Samhällets åtgärder har dock,enligt motionärernas uppfattning, försatt bilbranschen i ett ömtåligt läge.Ingen annan bransch har krav på kontantinsats och 18 månadersavbetalningstid. Detta har medfört att endast i den reguljära bilhandeln, över vilkenmyndigheterna har insyn och kontroll, tillämpas dessa extremaavbetalningsrestriktioner. Det har lett till en omfattande privathandel medbilar, s. k. buskhandel. I motion 1660 begärs att den längsta tillåtnaavbetalningstiden på begagnade bilar ökas . I motionenframhålls att man från bilbranschens sida framför allt anmärkt på att den kortaavbetalningstiden har lett till att handeln med begagnade bilar i storutsträckning överflyttats från de reguljära bilverkstäderna och bilhandeln tillden dolda marknaden. Utskottet hyser förståelse för de problem som behandlas imotionerna 857 och 1660. Det kan i nuvarande mycket svaga inhemskaefterfrågeläge synas inkonsekvent att ha en så pass hård reglering av justavbetalningshandeln med bilar. Det ankommer emellertid på regeringen, inomramen för det bemyndigande som lämnat, att i samråd med fullmäktige iriksbanken bedöma restriktionerna inom avbetalningshandeln med hånsyn till vadkreditpolitikens allmänna inriktning kräver. Enligt vad utskottet erfarit pågårdet diskussioner mellan och bilbranschensintresseorganisationer om en lösning av de problem som behandlas i motionerna. Mot bakgrund av att frågan sålunda är föremål föruppmärksamhet avstyrks motionerna 857 och 1660. I motion 892 begärs att denstatliga upplåningen i bankerna för att finansiera budgetunderskottet utsträckstill att omfatta upplåning i sådana finansiella institutioner som inteomfattas av kreditreglering. Denutredning som arbetar med en översyn av kreditpolitiken och den FiU1981/82:20! kreditpolitiska lagstiftningen (E 1980:3) avser att läggasitt slutbetänkande . Inom ramen för utredningens arbete studeras bl.a. vilka förändringar som bör göras i gällande regleringssystem om dettabibehålls. Enligt utskottets uppfattning bör man avvakta resultatet avutredningens arbete innan tar något initiativ i frågan. Med detanförda avstyrks motion 892. I motion 1656 anförs att lantbruketför sina investeringar har stort behov av långfristigt kapital till de lägreräntor som hypotekslånen befingar. Det är angeläget att detta beaktas vidfilldelningen av emissionstillstånd till Allmänna Hypoteksbank. Enligtmotionärerna är lånebehoven så stora att en höjning av nuvarandeemissionsfillstånd med 400 milj. kr. måste medges omgående. Enligt utskottets uppfattning är det angeläget attlantbrukets behov av långfrisfigt kapital fillgodoses. I nedanstående tablåframgår de av för Allmänna Hypoteksbanken medgivna beloppen förnyemissioner . Trots att emissionsramen vidgatssuccessivt finns det fortfarande en lång kö och den genomsnittliga väntetidenför att erhålla hypotekslån är . Även om bristen pålångfristigt kapital generellt sett inte kan anses ha medfört hinder när detgäller lantbrukssektorns utveckling eller lett till att angelägna investeringarinte kommit fill stånd, innebär i de enskilda fallen kösituationen allvarligaproblem för många lantbrukare när det gäller möjligheterna att erhållaförmånliga krediter. avlämnade utredningen om jordbruketskapitalförsörjning sitt betänkande - Jordbrukets kapitalförsörjning (Ds E1981:14). Angående hypoteksorganisationens utlåningsresurser föreslårutredningen att ett prioriteringssystem införs så att väntetider över 1 årnormalt inte uppstår. För att åstadkomma balans i hypoteksföreningarnaskreditgivning föreslås att nuvarande kö avvecklas. Detta föreslås ske genomsärskilda obligationsemissioner på grundval av överenskommelser mellanriksbanken, hypoteksorganisationerna och berörda banker. Vad gäller det i motionen konkret framförda förslaget omen omedelbar höjning av emissionsramen vill utskottet som en principielluppfattning anföra att det inte är lämpligt att genom direktaanvisningar i emissionsfrågor styr fullmäktige i i dess verksamhet.Enligt vad utskottet inhämtat har under hand givit AllmännaHypoteksbanken tillstånd att emittera obligafioner fill ett beloppom högst 3 1981/82. FiU1981/82:20 34 1 500 milj. kr. och att utge reverser till ett belopp omhögst 500 milj. kr. Hälften av dessa 500 milj. kr. skall placeras utanförbank-, försäkrings- och AP-fondsektorn. Emittering av reverser innebär en ny väg förkapitalanskaffning. Avsikten är att Hypoteksbanken i första hand skall emitterareverser till säljare av jordbruksfastigheter i samband med överlåtelser avgårdar eller vid utlösning av syskon. Säljaren tvingas då att ligga kvar med enviss andel av köpeskillingen i form av långa reverser utställda av AllmännaHypoteksbanken. Detta blir en förutsättning för att Hypoteksbanken skall läggaupp en rimligt lång finansiering. För att Allmänna Hypoteksbanken skall kunnage ut reverser krävs emellertid en lagändring. Enligt vad utskottet erfarit harAllmänna Hypoteksbanken i en framställning till regeringen hemställt omen dylik lagändring. Med detanförda avstyrks motion 1656. Utskottet behandlar i det följandevissa övriga mofioner söm rör riktlinjerna för den ekonomiska politiken. I motion 1567, yrkande 5, begärsutarbetande och genomförande av ett program för 100 000 samhällsnyttiga arbetenunder en . I motionen anges att de 100 000 nya arbetstillfällenafrämst bör ligga i den offentliga sektorn. Utskottet har tidigare i flera sammanhang noga redovisatskälen varför det är nödvändigt att iaktta stor försiktighet med den offentligasektorns utbyggnad. Enligt utskottets uppfattning är problemet inte att planeraför en utbyggnad utan främst att vidta åtgärder för att hindra en alltför snabbexpansion av framför allt de kommunala utgifterna. Med det anförda avstyrksyrkande 5 i motion 1567. I motion 1567, yrkande 6, begärs ett uttalande om allmäntprisstopp. Utskottet har i andra sammanhang framhållit att det inteär möjligt att någon längre fid ha ett allmänt omfattande prisstopp i kraft.Det gäller i stället att angripa de grundläggande orsakerna till inflationen.Med en fast och målmedveten politik som lägger grundenför bl. a. måttligaavtalsuppgörelser skapas möjligheter att med kraft bekämpa pris- ochkostnadsstegringarna i ekonomin. Med det anförda avstyrks yrkande 6 i motion1567. I motion 1567 begärs slutligen också(yrkande 8) att uttalar sig för en övergång till lågräntepolitik.Utskottet har i det föregående beskrivit hur den svenska räntenivån är beroendeav den internationella ränte- och valutakursutvecklingen. Räntenivån påverkasockså av de kredit- och kapitalmarknadspolitiska åtgärder som krävs för attfinansiera budgetunderskottet. Räntenivåerna i ekonomin är således bara ettuttryck för de bakomliggande faktorer som styr utbud och efterfrågan påkreditmarknaden. Dessa faktorer kan inte påverkas genom uttalande om att manbör bedriva lågräntepolitik. Det gäller i stället att skapa betingelserna fördetta. FiU1981/82:20 35 En väg att gå är därvidlag att kraftfullt och målmedvetetarbeta för att få ned det stora budgetunderskottet. Med det anförda avstyrksyrkande 8 i motion 1567. I motion 380 hemställs attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts ombehovet av ökat byggande och investeringar för framtiden. Argumentationen i motion 380 förs efter principiellt sammariktlinjer som i den socialdemokrafiska parfimotionen 2016 under motsvarandeavsnitt. Utskottet har avstyrkt motion 2016 ovan. I konsekvens därmed avstyrksmotion 380. I motion 1008, yrkande 1, hemställsatt uttalar att jämställdhet skall anges som ett av målen för denekonomiska polifiken. Mofionärerna anför att mot bakgrund av den betydelseekonomiska faktorer har för de handlingsalternativ som väljs inom olika områdeni samhället vore det rimligt att också jämställdhet mellan könen togs med somett av målen för den ekonomiska politiken. Utskottet delar motionärernas uppfattning att jämställdhetär ett viktigt mål för det politiska arbetet. Däremot ställer sig utskottettveksamt till om det bör Införlivas med de mål som traditionellt brukar angesför den ekonomiska politiken, nämligen god tillväxt, måttliga prisstegringar,balans i utrikesaffärerna, full sysselsättning, rättvis fördelning avproduktionsresultatet och regional balans. De uppräknade faktorerna angernågra, i viss mening snävt ekonomiska mål, som den ekonomiska politiken börinriktas på att försöka förverkliga. Ett mer eller mindre lyckosamtförverkligande av dessa anger de ekonomiska ramar inom vilka hela detsamhälleliga livet måste röra sig. Därutöver finns det naturligtvis ett flertalfaktorer som kanske är minst så viktiga för de enskildamänniskornas välfärd och för samhällsutvecklingen. Dit hör t. ex. en godsocial, fysisk och kulturell miljö, rättstrygghet, yttrandefrihet, likamöjligheter till utbildning, arbete och deltagande i samhällslivet oavsett ras,religiös uppfattning eller kön etc. Om man emellertid skulle ange alla dessaövergripande mål som krav på den ekonomiska politiken skulle målformuleringenbli alltför omfattande. Med detanförda avstyrks motion 1008 yrkande 1. I motion 2089 begärs att ,med anledning av den uppkomna debatten efter budgetpropositionen, uttalar vadsom anförs i motionen om riktlinjerna för den ekonomiska politiken och derassamband med våra relationer till utvecklingsländerna. Motiveringen återfinns imotion 2088. Motionärerna menar att det är då ett land måste ta sig igenomekonomiska svårigheter som hållfastheten och allvaret i invånarnas solidaritetmed sämre lottade medmänniskor prövas. Mot bakgrund av att vårt land är ett avde absolut rikaste är hetspropagandan mot u-hjälpen - att vi egentligen FiU1981/82:20 36 finansierar den med utlandslån - fullständigt orimlig. Vifår själva ta på oss både det moraliska och ekonomiska ansvaret för attåterupprätta den ekonomiska balansen i vårt eget land, fastslår motionärerna. Utskottet instämmer i motionens budskap om vårt ansvar ochvår skyldighet att dela med oss av våra resurser till de människor som har detsvårt i andra delar av världen. Utskottet har också tidigare givit uttryck fördenna uppfattning. Vid behandlingen av finansplanen 1981 anfördes apropå denstora utlandsupplåningen bl. a. följande: "Problemet har också en moralisk sida. Vi, ett avväridens rikaste länder, hamnar alltid först i låneköerna. Vi tränger därigenomundan andra länder, t. ex. många som behöver låna kapital för attbygga upp sina länder och därigenom ge sina medborgare möjligheter drägligare tillvaro. Som utskottet har framhållit tidigare får vi aldrig,trots våra interna problem, glömma vårt internationella ansvar. Det år närresursutrymmet är knappt som vår internationella solidaritet sätts på verkligtprov. Den stora skuldbördan innebär också att vi skjuter över problemen påkommande generationer." (FiU 1980/81:20 s. 16) Enligt utskottets uppfattning är det emellertid inte avbehovet påkallat med något sårskilt uttalande från sida i dennafråga. Med detanförda avstyrker utskottet motion 2089. 1. beträffande deallmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken och krediipolitiken attriksdagen med anledning av proposition 1981/82:100 bilaga 1 och motion1981/82:2018 yrkandena 1 och 3 samt med avslag på motionerna 1981/82:371yrkande 1, 1981/82:1567 yrkande 1 och 1981/82:2016 yrkande 1 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört, 2. beträffanderiktlinjerna för skattepolitiken att avslår motion 1981/82:2018yrkande 4, 3. beträffandeavskaffande av kreditkorten att avslår motion 1981/82:698, 4. beträffandeupphävande av bilkreditförordningen att avslår motion 1981/82:857, 5. beträffandeavbetalningstiden vid köp av begagnade bilar att avslår motion1981/82:1660, 6. beträffandevidgad statlig kreditupplåning att avslår mofion 1981/82:892, 7. beträffandelantbrukets kreditbehov att avslår motion 1981/82:1656, FiU1981/82:20 37 8. beträffandeprogram för 100 000 samhällsnyttiga arbeten att avslår motion1981/82:1567 yrkande 5, 9. beträffandeuttalande om allmänt prisstopp att avslår motion 1981/82:1567 yrkande6, 10. beträffandeuttalande om övergång till lågräntepolitik att avslår motion1981/82:1567 yrkande 8, 11. beträffandeökad byggnadsverksathhet att avslår motion 1981/82:380, 12. beträffandeuttalande otn att jämställdhet anges som ett av målen för den ekoitomiskapolitiken att avslår motion 1981/82:1008 yrkande 1, 13. beträffandeuttalande otn sambandet tnellan våra relationer till utvecklingsländerna ochriktlinjerna för den ekonomiska politiken att avslår motion1981/82:2089. FiU1981/82:20 38 I proposition 100 bilaga 2(budgetdepartementet) har regeringen efter föredragning av statsrådet föreslagit att (1) godkänna de allmänna riktlinjer förbudgetregleringen som förordats i propositionen. I detta sammanhang behandlarutskottet följande motionsyrkanden rörande riktlinjerna för budgetregleringen: 1567 av m. fl. (vpk) vari hemställs attriksdagen beslutar 2. att godkänna de allmänna riktlinjer för budgetregleringensom förordas i motionen och avslå vad som därom anförs i proposition1981/82:100, 2016 av m.fl. (s) vari hemställs 2. att godkänner de allmänna riktlinjer förbudgetregleringen som förordas i motionen, 2018 av m. fl. (m) vari hemställs attriksdagen 2. godkänner riktlinjerna för budgetpolitiken i enlighet med vad i motionen anförs. Dessutom behandlas följande övriga motionsyrkanden i dettaavsnitt: 338 av m. fl. (s) varihemställs att beslutar att som sin mening uttala att uppförandet avett polishus i ges hög prioritet vid fördelning av investeringsmedelför statligt byggande, 378 av () varihemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad somanförts i motionen om statens kassahållning. I propositionen redovisarföredragande statsrådet huvuddragen i budgetutvecklingen ochmålen för budgetpolitiken. Översiktligt berörs också besparingsarbetet m. m. iandra länder. Beträffande budgetpolitikens allmänna inriktning anförföredraganden följande. Underskottet i statsbudgeten är till stor delstrukturellt. Det innebär att det inte kan väntas minska utan aktivabudgetpolitiska åtgärder. Dessa måste huvudsakligen beröra budgetensutgiftssida. Det är också vad som systematiskt skett såväl vid utarbetandet avinnevarande års budget som av det nu föreliggande budgetförslaget /83. I 1981 årskompletteringsproposition angavs ett preliminärt sparmål för FiU1981/82:20 39 /83 till . Målet harsenare i olika sammanhang upprepats av regeringen och också fått stöd avriksdagen. De förslag som redovisas innebär, tillsammans med under höstenbeslutade åtgärder, besparingar på sammanlagt drygt 12 miljarder kronor.Därutöver görs vissa besparingar i syfte att finansiera nya insatser. Vissa avbesparingsåtgärderna föreslås träda i kraft först varföreffekten under /83 blir lägre. Mot bakgrund av den jämfört med något merpessimistiska konjunkturbild för som förutses är det inte motiveratatt nu föreslå ytterligare besparingsåtgärder i syfte att just under budgetåret1982/83 kassamässigt nå besparingar på . Besparingarnasyftar till att angripa det strukturella underskottet i budgeten. De bör ommöjligt sättas in så att de får sin tyngdpunkt när konjunkturen vänder uppåt.Den effekten uppnås med det nu föreslagna besparingsprogrammet. kompletteringsproposition redovisades ett målför statsutgifternas reala utgiftsutveckling exklusive statsskuldräntor ochvissa konjunkturberoende anslag. Målet är att minska dessa utgifter med ca 3 %per år . Det nu framlagda budgetförslaget för budgetåret1982/83 innebär att målet uppnåtts. Därvid har beaktats de besparingar somredovisningstekniskt faller på budgetens inkomstsida. Såväl utgifts- somprisutvecklingen kan komma att bli annorlunda än vad som förutses. Huruvidamålet verkligen uppfyllts kan med säkerhet konstateras först i efterhand. Deföreliggande beräkningarna indikerar dock en utveckling som ansluter till detuppsatta målet. Regeringen har också angivit att ett något mer långsiktigtmål är att minska budgetunderskottet som andel av BNP. Med nu föreliggandeberäkning för budgetunderskottet och prognos för BNP torde underskottet undernästa budgetår komma att ligga kvar på nuvarande nivå, dvs. Medde besparingsåtgärder som föreslås i budgetpropositionen och den konjunkturutvecklingsom nu kan förutses för torde det dock bli möjligt att minska underskottets andel av BNP. Där framgår också att detfrån finanspolitisk synpunkt är av intresse att betrakta budgetunderskottetexkl. Detta beräknas sjunka som andel av BNP från 8 %innevarande budgetår till nästa budgetår. Föredraganden redovisar attföljande budgetpolitiska riktlinjer har gällt för utgiftsprövningen ibudgetarbetet. Nya egentligareformåtaganden har, med några undantag, inte gjorts. För i stort sett alla myndigheter har det s. k.huvudförslaget tillämpats. Detta innebär att anslagen efter pris- ochlöneomräkning reducerats . Undantag har gjorts endast för , kriminalvården,åklagarväsendet och domstolsväsendet. Statligabidrag till organisationer och andra organ som inte är statliga FiU1981/82:20 40 myndigheter har i princip räknats upp med endast 3 %.Vidare kommer nya mer enhetliga regler för utbetalning av statliga bidrag atttillämpas fr. o. m. nästa budgetår. I normalfallet kommer bidragfortsättningsvis att betalas ut i början av varje kvartal. F. n. skerofta utbetalningen med hela eller merparten av bidragsbeloppet i början avbudgetåret. Den nya ordningen leder dels till minskade räntekostnader förstaten, dels till att det statliga upplåningsbehovet fördelas jämnare överåret. Statliga kreditgarantier har prövats med samma omsorg somstatliga utgifter. Endast ett fåtal fleråriga garantiramar har höjts i åretsbudgetarbete, medan de årliga garantiramarna behållits på nuvarande nivå ellerminskats. Vidare har en genomgång gjorts av vilka garantier som f. n. inte ärbelagda med avgifter alternativt belagda med låga avgifter. För flera slag avgarantier kommer garantiavgifter att införas eller höjas. Föredraganden redovisar underrubriken besparingsprogrammet vilka åtgärder som enligt hans mening är atthänföra till begreppet besparing. Som besparing bör man endast betrakta åtgärder somresulterar i direkta volymminskningar jämfört med gällande regler.Transfereringar styrs t. ex. ofta av regelsystem med långtgående automatik.Besparingar uppkommer i dessa fall endast genom förändringar i rådande regler. Utgiftsminskningartill följd av demografiska förändringar eller liknande som medför minskadefterfrågan bör däremot inte ses som besparingar. Besparingarnas brutto-ochnettoeffekt måste också uppmärksammas. Vissa besparingar, t. ex. en ökadsjälvrisk inom sjukförsäkringen eller minskade räntesubventioner inom boendetpåverkar den beskattningsbara inkomsten. Det är i sådana fall rimligt att mansom besparing räknar nettoeffekten. De kassamässiga konsekvenserna av föreslagna regeländringarkan i vissa fall uppkomma med eftersläpning jämfört med de reala effekterna. För vissabesparingar ökar besparingseffekten över tiden. Vissa åtgärder är av tillfällig konjunkturpolitiskkaraktär. De utgifter som beslutats år framför allt avsedda att mildraeffekterna av en svag konjunktur. Dessa tillfälliga utgifter faller bort efternågot år när konjunkturen vänder och skall således inte avräknas mot delångsiktiga besparingarna inom statsbudgeten som är avsedda att minskabudgetens strukturella obalans. De bör alltså inte ses sorn någon"reform" när de sätts in och inte heller bör det ses som en besparingnår de faller bort. Att entydigt bestämma vad som är besparingar inom denstatliga investeringsverksamheten kan vara svårt. En investering som varaktigtsträcks ut i tiden bör räknas som besparing. Däremot bör en investering somendast kortsiktigt skjuts framåt i tiden inte räknas som besparing. Det krävssålunda mer bestående minskningar i investeringsverksamheten för attbesparingskriteriet skall vara uppfyllt. Om en viss del av de statliga investeringarna eller vissstatlig utlåning lyfts ut från statsbudgeten uppstår en budgetavlastning. FiU1981/82:20 41 ingen anledning att betrakta detta som ensamhällsekonomisk besparing om finansieringen fortsättningsvis sker medprioriterade lån eller med stöd av statliga kreditgarantier. Verksamheten inom socialförsäkringssystemet styrs avstatliga beslut men redovisningen sker till stora delar utanför statsbudgeten.1 de senaste långtidsbudgetarna har samspelet mellan statsbudgeten ochsocialförsäkringssystemet belysts. Samhällsekonomiskt har besparingar inomsocialförsäkringssystemet i princip samma innebörd som besparingar inombudgeten. Besparingar inom socialförsäkringssystemet bör därför likställas meddirekta budgetbesparingar. har i sin bedömning (FiU 1981/82:1) avlegeringens proposition 1981/82:30 om vissa ekonomisk-politiska åtgärderberäknat de där angivna besparingsåtgärderna till . Deförändringar som beslutats vid riksdagsbehandlingen av propositionen påverkarendast marginellt detta belopp. Helårseffekten av besparingarna överensstämmervidare ungefär med de kassamässiga besparingarna för /83. Ibudgetpropositionen utgår föredraganden från utskottets kalkyler.