bet · G501SfU16 · 1981-12-31 00:00:00 — Inom arbetsskadeförsäkringen tillämpas enligtpraxis såväl nämnda ettårsregel som den s. k. omvända ettårsregeln. Sistnämndaregel innebär att i de fall utländsk arbetsgivare sänt utländsk arbetstagaretill för arbete så har arbetstagaren inte omfattats av den svenskaarbetsskadeförsäkringen förrän efter dennes ankomst till . I propositionen föreslås en precisering avbosättningsbegreppet i syfte att minska antalet fall med dubbla avgifter ellerdubbla förmåner. Förslaget, som överensstämmer med promemorians förslag,innebär att bosättningen här i riket skall anses orubbad endast i de fall därutlandsvistelsen är avsedd att vara längst . Den föreslagna bestämningenav bosättningsbegreppet skall enligt propositionen införas i lagen om allmänförsäkring. Åven i andra författningar på socialförsäkringsområdet föreslåsbosättningsbegreppet enligt AFL bli vägledande. Den föreslagna ettårsregelnavses också bli tillämplig i fråga om försäkringsskyddet enligt lagen omarbetsskadeförsäkring, vilket medför att regeln kommer att få betydelse ävenpå avgiftssidan. I konsekvens härmed föreslås att även tillämpningen av den s.k. omvända ettårsregeln ändras så att en arbetstagare som av en utländskarbetsgivare sänds hit för arbete som avses vara än redanfrån början skall omfattas av den svenska arbetsskadeförsäkringen. Utskottet har ingen erinran mot den föreslagnapreciseringen av bosättningsbegreppet för den som är försäkrad enligt AFL ochatt detta bosättningsbegrepp blir vägledande även vid tillämpningen av andraförfattningar på socialförsäkringsområdet. Beträffande ettårsregelnstill-lämpning inom arbetsskadeförsäkringen föreslår utskottet att den nyalydelsen av 1 kap. 1 § lagen om arbetsskadeförsäkring ändras så att den på ettmer fullständigt sätt ger uttryck för de i propositionen förordade ändringarna.Utskottets förslag återfinns i bilaga 1 till betänkandet. Pensionsgrundande inkomst vid arbete utomlands m. m. Enligt gällande bestämmelser kanATP intjänas av svenska medborgare även om de är bosatta utomlands underförutsättning att de arbetar i ett svenskt företag eller i ett utiändsktdotterbolag där det svenska moderföretaget ingått en av riksförsäkringsverketgodtagen ATP-förbindelse. För den som är utsänd av annan arbetsgivare än statenberäknas den pensionsgrundande inkomsten på hela anställningsinkomsten, varikan ingå exempelvis ersättning för ökade levnadsomkostnader isysselsättningslandet. För av staten utsänd personal ligger endast lönen enligtlöneplanen till grund för beräkningen av den pensionsgrundade inkomsten.Beträffande avgiftsunderlaget för ATP-avgift gäller att staten betalar avgiftinte enbart på kontantlönen utan också på värdet av andra utbetalda förmåner.Annan arbetsgivare betalar likaledes ATP-avgift för hela anställningsinkomsten. I denunder den allmänna motionstiden väckta motionen 734 av SfU1981/82:16 13 Rembo begärs en ändring av bestämmelserna om arbetsgivaresATP-avgift enhgt följande. För de arbetstagare som av en arbetsgivare medverksamhet här i riket sänds ut till annat land för arbetsgivarens räkning ochför de arbetstagare som omfattas av s. k. ATP-förbindelse medriksförsäkringsverket skall vid bestämmande av avgiftsunderlaget bortses frånsådan del av ersättningen som betingas av ökade levnadskostnader och andrasärskilda förhållanden i sysselsättningslandet. I propositionen föresläs, i likhet med förslaget ipromemorian, att vid beräkningen av den pensionsgrundande inkomsten för utsändskall bortses från sådana delar av lönen som betingas av ökade levnadskostnaderoch andra särskilda förhållanden i sysselsättningslandet. Åvenavgiftsunderlaget för arbetsgivaravgifter skall beräknas med bortseende fråndessa lönedelar. Bestämmelserna avser personal i svenska företags verksamhet iutlandet. I propositionen föreslås - utöver promemorieförslaget - attbestämmelserna även skall omfatta fall där verksamheten bedrivs i ett utländsktdotterbolag och där det svenska moderföretaget har tecknat ATP-förbindelse medriksförsäkringsverket. Utskottet biträder propositionens förslag i nu behandladedelar. Utskottet finner att yrkandet i motion 734 härigenom har blivittillgodosett. Sjukpenning m. m. på grundval av utländska inkomster För varje sjukpenningförsäkradförvärvsarbetande fastställer en sjukpenninggrundandeinkomst. Denna inkomst har betydelse även för andra förmåner såsomföräldrapenning samt sjukpenning oeh livränta enligt lagen omarbetsskadeförsäkring. I inkomsten kan även ingå ersättning från en utländskarbetsgivare. Enligt propositionen skall som inkomst av anställning vidberäkning av sjukpenninggrundande inkomst inte räknas ersättning från enutländsk arbetsgivare för arbete som utförts i arbetsgivarens verksamhet utomriket. Propositionen i nu berörd del har inte föranlett någotmotionsyrkande, och utskottet biträder förslaget. Ersättningsbeloppen för sjukvård utomlands m. m. Sjukvård utomlands ersätts ibegränsad omfattning enligt kungörelsen (1962:388) angående ersättning försjukvård utom riket enligt lagen om allmän försäkring. Läkarvård utom riketersätts med tre fjärdedelar av läkarens arvode. Arvodet får dock inte beräknastill högre belopp än , varför ersättningen blir högst . 75 öre.Ersättning för sjukhusvård utomlands inkl. läkemedel får inte beräknas tillhögre belopp än . SfU1981/82:16 14 Departementschefen har ipropositionen förordat att den nämnda ersättningsrätten upphör vid 1982 årsutgång. Hon har därvid anfört att administrationen av nuvarandeersättningsregler kräver alltför stora kostnader i förhållande till utbetaldabelopp och att frågan får en bättre lösning genom konventioner och privataförsäkringar. I motion 537 från den allmänna motionstiden begär GörelBohlin en skyndsam omprövning av rätten till såväl sjukpenning somvårdkostnader vid tillfällig vistelse utomlands. Motionären pekar på att storabelopp utbetalas till personer som insjuknat under utlandsvistelsevilket medför ett inte oväsentligt valutautflöde. Vidare äradministrationskostnaderna för dessa utlandsärenden orimligt stora. De flestautlandsresenärer tar, enligt motionären, en privat försäkring, och denna börkunna täcka såväl det inkomstbortfall som uppstår som vårdkostnader. Vidareanför motionären att ett ganska omfattande missbruk av rätten till sjukpenningförekommer dels genom att köp av läkarintyg utomlands lär förekomma, dels genomatt kontrollmöjligheterna för försäkringskassorna är mycket små. Utskottet har, som tidigare nämnts, inhämtat yttrandenöver motion 537 från oeh . har i sitt yttrande tillstyrktden del av motionen som gäller slopande av rätten till ersättning förvårdkostnader utomlands samt avstyrkt den del som rör slopande av rätten tillsjukpenning. Förbundet har därvid uttalat att det ibland kan vara svårt attbedöma rätten till sjukpenning vid tillfällig vistelse utomlands men att detinte finns skäl för ett generellt slopande av rätten härtill. Av yttrande framgår att inte hellerverket har någon erinran mot att rätten till ersättning för vårdkostnaderutomlands upphör. Vad sedan gäller rätten till sjukpenning vid vistelseutomlands har anfört i huvudsak följande. Verketgenomförde en undersökning om sjukpenning under vistelseutomlands. Undersökningen omfattade sjukfall som inträffat maj1980-april 1981. Av undersökningen framgår att sjukpenning underutlandsvistelse utbetalades med ca 50 milj. kr. Vidare framgår att i de falldär insjuknandet skett utomlands har försäkringkassan i av fallenfunnit att sjukpenning inte skulle utgå. Verket framhåller att av ovanredovisat belopp har större delen betalats ut i efter den försäkradeshemkomst, och om de i proposition 1981/82:199 framlagda förslagen om ändring avbosättningsbegreppet leder till lagstiftning så kommer utbetalningarna tillutlandet att minska än mer. De svårigheter som nuvarande regelsystem medför ärsnarare av administrativ art. Såsom påpekats i motionen är kontrollsvårigheternabetydande. Ärenden om sjukpenning utomlands kräver dessutom ofta ett meromfattande underlag än normalt vilket leder till att handläggningen av sådanaärenden blir arbetskrävande. Mot bakgrund härav finner riksförsäkringsverketatt en bestämmelse som innebär att rätt till sjukpenning endast föreligger vidvistelse i skulle leda till administrativa SfU1981/82:16 15 En sådan regel skulle emellertid, om dengjordes undantagslös, innebära ett stort ingrepp i regelsystemet med en mängdolika konsekvenser. Skulle specialbestämmelser tillskapas så minskar deadministrativa vinsterna. Ju fler undantag som skulle göras desto merkomplicerat skulle regelsystemet bli, vilket i sin tur skulle medföra en ökadadministrativ belastning. Mot bakgrund av det anförda anser verket attmotionens förslag i vart fall inte kan genomföras utan en ingående analys avkonsekvenserna i materiellt och administrativt hänseende. Utskottet har med hänsyn till det ovan anförda ingenerinran mot att ersättningsrätten för sjukvård utomlands upphävs. Utskottetvill härvid fästa uppmärksamheten på att man nu på europeiskt plan efter ettinitiativ från har lyckats åstadkomma en ramkonvention omsjukvårdsförmåner till personer som tillfälligtvistas i annat land. Konventionen innehåller grundläggande bestämmelser somavses bli utfyllda genom direkt avtal mellan de länder som tillträttkonventionen. Den står öppen för tillträde av alla europeiska stater och kan iframtiden också komma att tillträdas av utomeuropeiska stater. Konventionen harundertecknats av . Genom tillkomsten av denna multilaterala konventionvidgas väsentligt möjligheterna att avtalsvägen skydda dem som tillfälligtvistas utomlands vid sjukdom. Utskottet finner att motion 537 såvitt gäller slopande avrätten till ersättning för vårdkostnader vid tillfällig vistelse utomlands blirtillgodosedd med vad ovan anförts. Vad härefter gäller den i motionen väcktafrågan om rätt till sjukpenning vid tillfällig vistelse utomlands är utskottetinförstått med de problem som kan uppstå genom att försäkringskassorna harbegränsade kontrollmöjligheter. Enligt vad utskottet erfarit är fråganemellertid uppmärksammad av s. k. uppföljningsgrupp.Denna grupp har till uppgift att följa upp vissa försäkringskassorshandläggning av sjukskrivningar under utlandsvistelse. Utskottet anser att detfinns anledning avvakta resultatet av denna uppföljning, oeh motionen bör inteföranleda någon åtgärd. Särregler för utsänd arbetskraft Gällande lagstiftning saknarsärskilda regler om förmåner för anställda som en svensk arbetsgivare har säntut för arbete utomlands. I departementspromemorian har föreslagits att de utsändabör ges särskild status i fråga om förmåner av socialförsäkringsnatur utananknytning till annars tillämpade regler om bosättning. Förslaget har lagtsfram mot bakgrund av att nuvarande problem i frågan om de utsändas förmåner ochanslutande avgifter för såväl den utsände som för arbetsgivaren knappast tordefå en tillfredsställande lösning enbart genom konventioner. Den närmareinnebörden av förslaget är följande i promemorian. Den anställde skall varaförsäkrad som om han var bosatt och sysselsatt i under SfU1981/82:16 16 förutsättning att utsändningsperioden inte överstiger treår. För statligt anställda skall inte någon tidsgräns gälla. Medföljandefamiljemedlemmar skall likaledes vara försäkrade som om de vore bosatta här.Sjukförsäkringsförmånerna skall förbättras så att de faktiska kostnaderna förläkarvård, tandvård och sjukhusvård utomlands ersätts med avdrag för depatientavgifter som följer av svenska regler. Det föreslagnautsändningsbegreppet har konstruerats fakultativt så att arbetsgivare ocharbetstagare genom kollektivavtal skall kunna komma överens om attbestämmelserna inte skall tillämpas. Möjligheten till undantagande genomkollektivavtal avser dock inte bestämmelserna om ATP. I propositionen läggs inte fram något förslag om särreglerför utsärid arbetskraft. Departementschefen har anfört att två avremissinstanserna -försäkringsöverdomstolen och - hargjort invändningar från administrativ synpunkt mot promemorians förslag. Medhänsyn härtill och till att det föreslagna systemet inte innebär någon slutliglösning på problemet med dubbla avgifter anser hon sig inte beredd att läggafram något förslag i denna fråga. Motionärerna i motion 2446 av m.fl. villatt skall begära ett lagförslag i enlighet med promemorians förslag.I motionen anförs att promemorian utarbetades i samråd med parterna påarbetsmarknaden, varvid alla var överens om att den viktigaste förutsättningenför förslaget var förbättrade sociala förmåner för de utsända. Propositionen,som inte innehåller något förslag om särregler för utsända, föreslår emellertiden ändring av bosättningsbegreppet. Detta kommer enligt motionärerna attmedföra en försämring för de utsända, eftersom de som är ute längre än ett ärinte ens får behålla det otillfredsställande skydd som finns . Vidare kanförutses att arbetsgivarna kommer att sträva efter kontrakt som är längre änett år för att på så sätt komma billigare undan. Motionärerna anför slutligenatt skulle någon särreglering för utsända ej komma till stånd så kommerbenägenheten att åta sig utomlandsuppdrag att minska, och vidare kommer LO ochPTK att tvingas avråda sina medlemmar från att ta dessa uppdrag. Utskottet anser, i likhet med departementschefen, att deti promemorian framlagda förslaget inte löser problemen med dubbla förmånerresp. Vidare anser utskottet att det bör finnasförutsättningar för arbetsmarknadens parter att nå en lösning av fråganavtalsvägen. Utskottet är således inte berett förorda ett genomförande avpromemorians förslag till lagstiftning och avstyrker bifall till motion1981/82:2446. Avgiftsskyldighet för arvoden för skiljemannauppdrag I socialförsäkringshänseende ärparterna i ett skiljeförfarande att anse som uppdragsgivare i förhållande tillskiljemännen. Uppdragsgivarna betalar arbetsgivaravgifter på utgivnaersättningar för uppdrag som har utförts här i SfU1981/82:16 17 Såväl svenska som utländska uppdragsgivare ärskyldiga att betala avgifter. I propositionen föreslås att vid bestämmande avavgiftsunderlaget för arbetsgivaravgifter skall bortses från ersättningar förskiljemannauppdrag i fall där parterna i skiljeförfarandet är av utländsknationalitet. Någon avgiftsbefrielse skall således inte gälla i fall där en avparterna är svensk. Förslaget läggs fram med anledning av en framställning frånStockholms handelskammare och dess skiljedomsinstitut. Utgångspunkten iframställningen var att de krav på arbetsgivaravgifter som framställs motutländska parter i skiljeförfaranden motverkar strävandena att förlägga internationellaskiljeförfaranden till . Utskottethar ingen erinran mot propositionen i nu behandlad del. Val av karenstid för vissa egenföretagare Fr. o. m. harmöjligheten för egenföretagare att begära undantagande från ATP slopats (prop.1980/81:178, SfU 1980/81:28, rskr 406). Övergångsvis har dock personer som ärfödda eller tidigare möjlighet att välja om de vill stå kvar isystemet. Övriga med tidigare undantagande har fr. o. m. förts in iATP-systemet och därmed också kommit att omfattas av sjukpenning- ocharbetsskadeförsäkringarna. Enligt huvudregeln i 3 kap. 11 § AFL har de därmedautomatiskt erhållit en karenstid av . Dock kan den som inte fyllt 55år samt har god hälsa välja en försäkring med kortare karenstid eller utankarenstid. Proposition 1980/81:178 grundade sig på ett förslag frånpensionskommittén i betänkandet SOU 1977/78:46 Pensionsfrågor. Kommittén hadeföreslagit att rätten att vara undantagen från ATP skulle upphöra fr. o. m. år1979. I två motioner som väckts under den allmänna motionstideni år har frågan om ändrade regler vid val av karenstid för vissa egenföretagaretagits upp. begär i motion 189 en översyn av gällandebestämmelser om karenstid för sjukpenning när undantagande från ATP upphört attgälla. Motionären anför att eftersom ändringen av bestämmelserna trädde än kommitténs förslag, dvs. , har de som ärfödda hunnit fylla och har därför ingen möjlighet att väljakortare karenstid än . Denna orättvisa måste enligt motionären snarastundanröjas. Även motionärerna i motion 947 av m. fl. anser attdet missförhållande som råder för egenföretagare födda i vadavser val av karenstid bör rättas till. De begär ett skyndsamt förslaginnefattande regler om ändrad karenstid för nämnda grupp egenföretagare. Isistnämnda motion ställs också krav på att alla berörda skall underrättas vidändring av bestämmelserna. I propositionen föreslås nu att även egenföretagare som ärfödda och som vid utgången av hade undantagande från ATP SfU1981/82:16 18 skall övergångsvis få valmöjlighet i fråga om karenstid isjukpenningförsäkringen. Den berörda gruppen egenföretagare skall underrättasav försäkringskassorna om denna valmöjlighet. Utskottet tillstyrker propositionens förslag som helttillgodoser yrkandena i motionerna 189 och 947. Skyldighetför myndigheter m. fl. att lämna uppgifter tillförsäkringskassorna i ärenden om barnbidrag och bidragsförskott I 20 kap. 9 § lagen (1962:381) omallmän försäkring föreskrivs en skyldighet för myndigheter m. fl. att påbegäran lämna försäkringskassorna uppgifter som är av betydelse för tillämpningenav lagen. Denna bestämmelse är en sådan i lag föreskriven uppgiftsskyldighetsom enligt 14 kap. 1 § sekretesslagen (1980:100) bryter sekretess hosmyndighet. Någon motsvarighet till 20 kap. 9 § AFL finns inte vare sig i lagen(1947:529) om allmänna barnbidrag eller lagen (1964:143) om bidragsförskott. Enligt propositionen skall bestämmelser omuppgiftsskyldighet motsvarande den i 20 kap. 9 § lagen om allmän försäkringinföras i såväl lagen om allmänna barnbidrag som lagen om bidragsförskott.Bakgrunden till förslaget är en begäran från . Verket hardärvid anfört att försäkringskassorna har stora problem när de behöveruppgifter i barnbidrags- och bidragsförskottsärenden. Många uppgifter i dessaärenden är till följd av sekretessreglerna inte åtkomliga för kassorna utan denenskildes samtycke, och denne kan beroende på syftet med kassans begäran vägraatt lämna sitt samtycke. Departementschefen, som av praktiska skäl förordarförslaget, anser inte att några integritetssynpunkter talar däremot eftersomdet bör ligga i den enskildes intresse att utredningen i ett ärende blirfullständig. Utskottetbiträder propositionen även i nu behandlad del. Tillsättning av assessorstjänster vid försäkringsrätterna Tjänsterna som försäkringsrättsassessorertillsätts av regeringen efter förslag från resp. försäkringsrätt. I propositionen föreslås att det skall ankomma påförsäkringsrätterna att själva tillsätta assessorstjänsterna. Förslaget läggsfram mot bakgrund av såväl de allmänna decentraliseringssträvandena istatsförvaltningen som att nuvarande förfarande vid tillsättning avassessorstjänsterna är alltför tidsödande och hämmar rätternas möjligheter attarbeta rationellt. Sistnämnda skäl är, framhåller departementschefen, särskiltangeläget med hänsyn till den besvärande balanssituation som råder vidförsäkringsrätterna. Utskottetansluter sig till förslaget. SfU1981/82:16 19 Delpensionsförsäkringen trädde ikraft och avsåg från början endast arbetstagare. Fr. o. m. den 1januari 1980 har försäkringen utvidgats till att avse även egenföretagare ochuppdragstagare. Vissa särregler gäller för egenföretagares och uppdragstagaresrätt till delpension. Medan en arbetstagare får minska den normala arbetstidenmed minst och ner till en återstående tid av i genomsnitt minst 17timmar får egenföretagare och uppdragstagare endast minskaarbetstiden med minst hälften under iakttagande av att arbetstiden efterminskningen måste uppgå till i genomsnitt minst . Underlaget fördelpensionen utgör för en arbetstagare skillnaden mellan hans förvärvsinkomsterunder normal arbetstid före deltidsarbete och den beräknade inkomsten avdeltidsarbete. Skillnaden mellan förvärvsinkomsterna får dock inte beräknashögre än skillnaden mellan sjukpenninggrundande inkomst före och efterarbetstidsminskningen. För egenföretagare och uppdragstagare beräknaspensionsunderlaget till hälften av den genomsnittliga pensionsgrundande -eller däremot svarande - inkomsten för de tre åren närmast före arbetstidsminskningen.För uppdragstagare vars inkomst är att hänföra till inkomst av tjänst beräknasdock pensionsunderlaget till hälften av den sjukpenninggrundande inkomsten förearbetstidsminskningen. Utskottet har , senast under våren1980 (SfU 1979/80:19), behandlat ett motionsyrkande av innebörd attarbetstagare som utför fackliga och politiska förtroendeuppdrag under tid då deär lediga från ordinarie arbeten och får vidkännas inkomstavdrag bör ha rätttill delpension enligt samma regler som gäller för arbetstagare. Utskottetavstyrkte därvid bifall till motionen. I en reservation yrkades dock attriksdagen med bifall till motionen skulle begära ett skyndsamt förslag tilllagändring som skulle tillgodose syftet med motionen. Reservanterna anförde bl.a. att de svårigheter som i allmänhet föreligger att fastställa den normalaarbetstiden för uppdragstagare inte föreligger för de uppdragstagare som avsesi motionen eftersom den arbetstid som tagits i anspråk för uppdraget ärregistrerad hos arbetsgivaren. biföll reservationen (rskr 1979/80:337). Regeringen överlämnade riksdagsskrivelsen tillriksförsäkringsverket för övervägande i anslutning till ett i december 1979lämnat uppdrag att redovisa erfarenheterna av då gällande regler samt de fr. o.m. tillkommande reglerna om delpension.Riksförsäkringsverket har i sin rapport-Erfarenheter av delpensioneringent. augusti 1980-redovisat svårigheterna i fråga om uppdragstagarnas ställning idelpensionshänseende. De största svårigheterna gäller dels avgränsningen avberörd personkrets, dels fastställande av normal arbetstid för dessayrkesutövare. Vad gäller avgränsningen av de kategorier av fackliga ochpolitiska förtroendemän som skall omfattas har verket - med hänsyn till fråganspolitiska karaktär - SfU1981/82:16 20 överlämnat åt regeringen att utfärda bestämmelser härom.Beträffande frågan om fastställande av normal arbetstid har verket framhållitatt det inte finns något samband mellan tiden för utförande av detfackliga/politiska uppdraget i dess helhet och tiden för ledighet från denvanliga arbetsplatsen. Mot bakgrund härav har lagt framett förslag som innebär att allt arbete som en anställd utför på grund avfackligt eller politiskt förtroendeuppdrag i delpensionshänseende skall ansessom arbete som anställd. I propositionen anför departementschefen att hon - motbakgrund av svårigheterna att fastställa såväl inkomst som arbetstid - inteanser att man kan uppnå tillfredsställande resultat vare sig med motionärernaseller förslag till lösning. Härtill kommer, anför hon,svårigheterna att avgränsa personkretsen främst vad gäller politiska förtroendemän.Departementschefen pekar också på att frågan om de förtroendevaldaspensionsförhållanden har behandlats av kommunaldemokratiska kommittén varsbetänkande f. n. remissbehandlas samt att även pensionsbestämmelserna förvissa politiskt tillsatta statliga tjänster är under övervägande. Mot bakgrundav det anförda anser hon sig inte beredd att f. n. lägga fram förslag omändring av gällande bestämmelser. Motionärerna i motion 2469 av m. fl.vidhåller att frågan går att lösa i enlighet med vad de tidigare föreslagit. Deanser därför att bör förnya sin begäran om förslag till ändring avlagen om delpensionsförsäkring i enlighet med av tidigare fattatbeslut. Utskottet delar departementschefens uppfattning att entillfredsställande lösning varken kan uppnås genom motionärernas ellerriksförsäkringsverkets förslag. Utskottet är emellertid införstått med attbestämmelserna om delpension i vissa fall kan leda till mindretillfredsställande konsekvenser för de grupper uppdragstagare som åsyftas imotionen, och det synes enligt utskottets mening rimligt att frågan får enlösning. Det är därför önskvärt att regeringen låter utreda frågan i ett vidaresammanhang och därvid tar sikte även på andra grupper uppdragstagare än de sominnehar fackliga och politiska uppdrag. Vad utskottet i detta avseende anförtbör ges regeringen till känna.