bet · G501FiU25 · 1981-12-31 00:00:00 — ledamöter, som skall representera utse suppleanter för dessa ledamö- arbetstagarna.Fullmäktige skall ter. därjämte utse suppleanter för dessa ledamöter. Denna lag träder i kraft . FiU1981/82:25 13 c) antar följande Lag om ändring av valutalagen (1939:350) Härigenom föreskrivs att 6 a §första stycket skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 6a§ beslutanderätt enligt Riksbankensbeslutanderätt enligt denna lagutövas inom av denna lag utövas inom av en styrelse (valutastyrelsen). Valu- en styrelse (valutastyrelsen). Valu tastyrelsen består av sju ledamöter tastyrelsen består av sju ledamöter utom vid handläggning av ärenden utom vid handläggning av ärenden rörande direkta investeringar utom- rörande direkta investeringar utom lands, då den består av elva ledamö- lands och tillstånd till utländska köp ter. av svenska aktier, då den består av Denna lag träder i kraft . Svenska företags investeringar iutlandet Reservanterna anser att dels den del av utskottets yttrandesom på s. 9 börjar med "Såvitt utskottet" och på s. 10 slutar med"motion 1173" bort ha följande lydelse: De svenska företagens direktinvesteringar utomlands harökat dramatiskt . Såsom visas i motion 1173 har ökningen varitsynnerligen stark . Detta har skett som de svenskaföretagen minskat sina investeringar i och industrisysselsättningenminskat här hemma. Denna avindustrialiseringsprocess fortgår i takt med attbytesbalansen visar en allt större strukturell obalans. I detta läge harregeringen beslutat att ej längre skall pröva ansökningarna omdirektinvesteringar i utlandet utifrån dessas effekter på betalningsbalansen. Utskottet delar motionärernas uppfattning att regeringenbör ompröva sitt beslut på denna punkt. Utskottet finner också det yrkandetfrån motionärerna välgrundat, att regeringen bör uppta överläggningar med desvenska storföretagen i syfte att förmå dessa alt lägga en större andel av sinaproduktionsinvesteringar i . Utskottet tillstyrker följaktligen motion1173. FiU1981/82:25 14 dels utskottets hemställan under 2 bort ha följandelydelse: 2. attriksdagen med bifall till motion 1981/82:1173 a) som sin meningger fullmäktige i till känna vad utskottet anfört om omprövning avbeslutet att inte längre pröva svenska direktinvesteringar i utlandet frånbetalningsbalanssynpunkt, b) som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört om upptagande av överläggningar med de svenskastorföretagen i syfte att förmå dessa att lägga en större andel av sinaproduktionsinvesteringar i , dels den del av utskottets yttrandepå s. 10 som börjar med "Frågan om" och slutar med "avstyrksföljaktligen" bort ha följande lydelse: Den svenska betalningsbalansstatistiken har under detsenaste decenniet uppvisat betydande brister. En avgörande brist består i attde ingående betalningarna inte registreras i sin helhet, vilket förklaras avatt betalningsmottagare i själva får avgöra huruvida betalningen avserexport av varor eller av tjänster. I det förra fallet föreligger ingen pliktatt anmäla betalningen eftersom transaktionen då skall täckas avtullstatistiken. I det senare fallet skall en särskild valutaanmälan göras. Tillföljd av detta system har dels tjänsteexporten i ökande omfattning interegistrerats, dels restposten på kapitalbalansen ökat , vilkettyder på en ökande okontrollerad kapitalexport. Utskottet finner mot denna bakgrund det krav om skärpningav valutakontrollen, som framförts i motion 1652, väl motiverat. Dennaskärpning bör ske genom att kravet om valutaanmälning vid betalning tillSverige görs heltäckande. Härigenom kan dels betalningsbalansstatistikenförbättras, dels reella möjligheter till kontroll av valutaregleringens efterlevnadskapas. Tack vare den datatekniska utvecklingen behöver denna skärpning intemedföra någon ökad byråkratisering. Tvärtom kan valutaan-mälningsrutinernarationaliseras. Med del anförda tillstyrker utskottet motion 1652. dels utskottets hemställan under 3 bort ha följandelydelse: 3. att med bifall tillmotion 1981/82:1652 som sin mening ger fullmäktige i till känna vad utskottet anfört rörande åtgärder för att skärpa valutakontrollen, FiU1981/82:25 15 1981/82:5 y om prioriterade bottenlån till vissa lokaler har den 11 februari1982 beslutat bereda civilutskottet tillfälle att - om möjligt senast den 12mars 1982 - avge yttrande över motion 1981/82:696 (s) om prioriterade bottenlåntill vissa lokaler. I motionen anförs att lokaler som ingår i pantvärdet ocksåskall kunna anses som prioriterade och att sålunda prioriterade bottenlån skallkunna utgå för sådana lokaler. 1 Vissa uppgifter i anslutning till motionen m. m. /./ Lagen om kreditpolitiska medel m, m, Lagen (1974:922) om kreditpolitiskamedel utgör den författningsmässiga grundvalen för den kreditpolitiskaregleringen. Lagen ger regeringen befogenhet att på framställning avfullmäktige i förordna att får använda kreditpolitisktmedel. Nedan lämnas information om lagens utformning främst såvitt rör krediterför bostadsbyggandet. De kreditpolitiska medlen enligt lagen är likviditetskrav,kassakrav, utlåningsreglering, emissionskontroll, allmän placeringsplikt,särskild placeringsplikt och räntereglering (1 §). Utlåningsreglering, allmänoch särskild placéringsplikt samt räntereglering är att anse som extraordinäramedel. Förordnande om kreditpolitiskt medel kan avse eft ellerflera slag av bankinstitut, försäkringsinstitut eller annat kreditinstitut.Kreditinstitut i lagens mening är vid sidan om bankinstituten och försäkringsinstitutenbl. a. jordbrukskassa, kreditaktiebolag och stadshypoteksinstitutionen. Om regeringen har meddelat förordnande om kreditpolitisktmedel ankommer det på att svara för de föreskrifter som behövs föranvändningen. får begränsa användningen av kreditpolitiskt medeltill ett eller flera slag av institut, undanta visst institut, om särskildaskäl föreligger, och utfärda olika föreskrifter för skilda institut. , 1981 och 1982 har regeringen förordnat bl.a. om allmän placeringsplikt för försäkringsbolagens placeringar bl. a. ibostadsobligationer. har utfärdat tillämpningsföreskrifter. I regeringsformen (RF) finns de grundläggande reglerna omriksbanken. I RF stadgas (9 kap. 12 §) att är en myndighet underriksdagen samt att banken förvaltas av sju fullmäktige. En av dessa och ensuppleant förordnas av regeringen i sänder. Övriga sex väljs avriksdagen. Den fullmäktig som regeringen förordnat är ordförande. FiU1981/82:25 16 Beträffande eventuellameningsskiljaktigheter mellan regeringen och om den ekonomiskapolitiken uttalade justitieministern i propositionen (1973:90) med förslag tillny regeringsform och ny riksdagsordning (s. 354) att det får förutsättas att.liksom , den kredit- och penningpolitik som b<;driversamordnas inom ramen för den av regeringen förda ekonomiska politiken samtatrman kunde räkna med att det eller de partier på vars förtroende regeringengrundar sin ställning också har det bestämmande inflytandet iriksbanksfullmäktige. I de kommentarer till grundlagarna som utgivits av ErikHolmberg och anförs (s. 339) att det är tveksamt om uttalandetär giltigt även under en minoritetsregering. 1.2 Det nuvarande bostadsfinansieringssystemet Bostadstinansieringssystemetsuppbyggnad kan mycket kortfattat beskrivas på följande sätt. Bostadsbyggandet finansieras i allt väsentligt genombyggnadskrediter och genom långfristiga lån när fastighetenfärdigställts. Den långfristiga långivningen sker genom avlyft avbyggnadskrediterna dels i huvudsak till de tre dominerande bostadsinstituten-stadshypoteksinstitutionen , Sparbankernas Inteckningsaktiebolag () ochSvensk () - dels, om statliga bostadslånm. m. beviljats, till bostadsverket. De lån som utlämnas av bostadsinstituten m. fl. Vid bostadslångivning i form av bottenlån skiljer man mellanprioriterade och oprioriterade ändamål. Som prioriterad långivning räknas lånavseende nybyggda bostadshus samt, under förutsättning att statligt lånbeviljats, ombyggda bostadshus, ny- eller ombyggda affärs- och kontorshus ochallmänna samlingslokaler. Åveii vissa andra lokaler kan räknas som prioriteradlångivning. Till den oprioriterade sektorn räknas övriga objekt, dvs. ombyggnadutan statslån samt affärs- och kontorshus för vilka statliga lån inte utgår. Bostadsinstitutens upplåning på den prioriterade sektornsker mot obligationer. För finansiering av oprioriterade objekt säljs särskilda obligationer och kapitalmarknadsreverser.Obligationerna placeras i huvudsak på den s. k. organiserade marknaden, dvs.hos allmänna pensionsfonden, försäkringsbolagen och bankerna. När det gällerbankerna ingår åtagandena i fräga om obligationsköp i den årliga överenskommelsesom träffas med delegationen för bostadsfinansiering (DFB). Förförsäkringsbolagen och AP-fonden gäller att överlägger ominstitutens insatser avseende köp av bostadsobligationer. Den statliga bostadslångivningen finansieras överstatsbudgeten, vilket innebär att erforderliga medel säkerställs på samma sättsom för statens (ivriga utgifter. som inrättades , har till uppgiftatt genom FiU1981/82:25 17 förhandlingar med berörda kreditinstitut tryggakreditförsörjningen för statligt belånat bostadsbyggande. Överenskommelser ombyggnadskrediter för det statsbelånade bostadsbyggandet har fr. o. m. 1967varje år träffats mellan delegationen och bankinstituten. Ursprungligenomfattade överenskommelserna enbart statsbelånad nyproduktion av bostäder, mende har successivt utvidgats till att omfatta alltmer av det som hör tillbostadsbyggandet, såsom statligt stödda ombyggnader, ny- och ombyggnader avallmänna samlingslokaler samt vissa energisparåtgärder. Delegationen har ocksåsärskilt förhandlat med bankerna om deras förvärv av bostadsobligationerför att säkerställa avlyft av byggnadskrediter i tillräcklig omfattning. Det statliga bostadslånets storlekbestäms på grundval av ett låneunderlag som länsbostadsnämnden fastställer.Nämnden fastställer också ett pantvärde. Detta värde avser att bestämmasäkerhetens förmänsrättsläge. Reglerna för lokalbelåning i saneringsområden m. m.sammanfattas i budgetpropositionen på följande sätt (prop. 1981/82:100. bil. Före gällde att sådana lokaler som detfanns behov av inom bostad.sområdet fick räknas in i låneunderlaget. Lånbeviljades emellertid bara till sådana byggnader som till övervägande deleninnehöll bostäder och låneunderlagslokaler. Övriga lokaler i belåningsbara husräknades in i pantvärdet oavsett vad de skulle användas till, alltså också t.ex. kontor och andra arbetslokaler. Lokaler vars värde fick beaktas ipantvärdet kallades för pantvärdelokaler. ändrades reglerna för lokalbelåningen såatt endast de lokaler utöver låneunderlagslokalerna som kunde anses vara tillpåtaglig nytta för de boende i ett bostadsområde fick räknas in i pantvärdetsåsom pantvärdelokaler. Övriga lokaler fick inte alls beaktas vid den statligabostadslångivningen. slopades det tidigare begreppet pantvärdelokaler,genom att även dessa lokaler fick räknas in i låneunderlaget för bostadslån.Lokaler i bostadsområden indelas därefter bara i belåningsbara och intebelåningsbara. Kostnaderna för inte belåningsbara lokaler får inte beaktas ensi pantvärdet. beslöt dock att ett undantag från dennaregel skulle göras vid ombyggnad. gäller därför attvärdet av vissa "nyttigheter"" såsom butiker, kontor m.m. fårbeaktas vid fastställandet av pantvärdet för ett ombyggt hus, om det behövs föratt ombyggnaden skall kunna finansieras. Vid nybyggnad får inte värdet av andranytillkommande lokaler eller nyttigheter än låneunderlagslokaler beaktas ipantvärdet. Däremot får värdet av byggnad eller annat som redan fanns på ellerhörde till fastigheten när byggnadsföretaget påbörjades beaktas i pantvärdet. FiU1981/82:25 18 I sin anslagsframställning /83 föreslär att vid nybyggnad av bostadshusinom saneringsomräden även värdet av inte belåningsbara lokaler och andranyttigheter får beaktas i pantvärdet såsom f. n. gäller vid ombyggnad. förslag tas upp i budgetpropositionen.Bostadsminislern biträder styrelsens förslag i denna del. Vidare föreslår styrelsen att de prioriteringsregler somgäller för bottenlån skall ändras så att prioriterade bottenlån kan beviljasför lokalerna. Bostadsministern konstaterar i budgetpropositionen att detankommer på att pröva denna typ av frågor. Hon framhåller dock föregen del att den typ av lokaler som det är fråga om inte har en sådanangelägenhetsgrad att det f. n. motiverar en ändring från bostadspolitisksynpunkt. Förslaget i motion 696 (s) innebär att skall geriksbanksfullmäktige till känna att prioriterade bottenlån till lokaler förvilka nu inte sådana lån utgår skall kunna lämnas i samband med nybyggnad isaneringsområden. delar bostadsministerns redovisadeuppfattning, nämligen att den typ av lokaler som faller utanför detprioriterade området från bostadspolitisk synpunkt inte har sådanangelägenhetsgrad att en ändring f. n. är motiverad. Exempel på sådana lokalerär teatrar, biografer och hotell. Ytterligare exempel lämnas i bilaga till dettayttrande. Frågan om lämpligheten över huvud taget att riksdagengenom beslut av föreslagen typ griper in i bedömningar torde fåprövas av finansutskottet. Från de utgångspunkter civilutskottet har att beakta finnsinte anledning till annan bedömning än den bostadsminislern redovisat ipropositionen. Enligt civilutskottets uppfattning bör finansutskottet föreslåriksdagen att avslå motion 696 (s). På civilutskottets vägnar . Närvarande: . (), Per (), RolfDahlberg (m), (), (), (), KnutBilling (m), (), (), (),(), (),-i (c),() och (). FiU1981/82:25 19 Per , , , , , och (alla s) anser att den del av utskottets yttrande på s. 4 som börjar"delar" och slutar "motion 696 (s)" bortlyda: I motionen las upp ett förslag som förts fram avbosladsstyrelsen i anslagsframställning för /83. Styrelsen anförsom motiv för sitt förslag att det skulle stimulera en önskvärd stadsförnyelse.Dessutom torde enligt utskottets uppfattning den föreslagna vidgningen av denprioriterade sektorn inte la i anspråk någon större del av de krediter somavses för den nu prioriterade sektorn avseende bottenlån för bosläder ochlokaler. Tvärtom har utskottet den uppfattningen att den relativt blygsammaomfattningen av bostadsbyggandet gjort del möjligt att vidga den prioriteradesektorn på det sätt som föreslagits i motionen. I bilaga till detta betänkande ges exempel på lokaler somnu inte är belåningsbara i samband med nybyggnad. Icke belåningsbara lokaler ärbl. a. kontors- och affärshus som inte betjänar ett visst bostadsområde. Enförutsättning för att bostäder skall kunna byggas i saneringsområden är intesällan att fastigheterna också innehåller lokaler. Dessutom vill utskoltel försin del anföra att bostäder och lokaler inte minst i samband med stadsförnyelseger ett område den variation som bör eftersträvas i syfte att ge den önskvärdakvaliteten i boendet. Enligt civilutskottets uppfattning bör finansutskottetföreslå att bifalla motion 696 (s). FiU1981/82:25 20 Underbilaga Utdrag ur bostadsfinansieringsförordningen 2 Allmänna regler för lån till lokaler 2.1 Allmänt Utrymmensom utgör lokaler indelas i 1 låneunderlagslokaler(dvs. de kan ingå i det låneunderlag som beräknas enligt 24 §) 2 ickebelåningsbara lokaler. En allmän förutsättning för attlokaler skall få inräknas i låneunderlaget är att de har till ändamål att försede boende inom ett bostadsområde med varor eller tjänster. I låneunderlaget inräknas i princip endast sådana lokalersom fyller ett normalt behov av boendeservice och som i huvudsak är avsedda fördem som bor i området. Beträffande visst undantag se nedan vid 2.4. Innebörden av begreppetbostadsområde kan vara oklar vid t. ex. utbredd, osammanhängande bebyggelse.Riksdagen har i frågan uttalat (CU 1972:28) att en anknytning till begreppetgrannskapsenhet i detta sammanhang bör eftersträvas, så att lokalbelåningen"främjar de ur allmän samhällssynpunkt och för de boende mestangelägna servicebehoven, då i regel sådana som motverkar skillnader i de boendesförutsättningar och därav följande segregationstendenser". Eftersom lokaler enligt 24 § barafår ingå i låneunderlag om de är avsedda att tillhandahålla varor och tjänsteråt i huvudsak dem som bor i området är alltså en lokal icke belåningsbar om denbetjänar ett kerydligt större område än grannskapsenheten. 2.4 Icke belåningsbara lokaler Andra icke belåningsbara lokaler ärbl. a. teatrar, biografer, hotell, större simhallar eller andra störremotionslokaler, samt sådana bibliotek eller samlingslokaler som är avsedda förett större tätortsområde. Vidare skall i låneunderlag inte ingå lokaler som iförsta hand utgör arbetsplatser, t. ex. kontors- och industrilokaler, ej hellersjukvårdsinrättningar för sluten eller FiU1981/82:25 21 halvöppen vård, vissa kyrkolokaler och större kommersiellaanläggningar samt skollokaler, som inte utgör del av en s. k. integreradanläggning. Av 24 § andra stycket punkt 3 framgår att lokal, som inteenligt huvudreglerna år belåningsbar, likväl får inräknas i låneunderlaget, omden är av ringa omfattning eller om eljest särskilt skäl föreligger. Somsärskilt skäl får anses bl. a. att omständigheterna utvisar att det avtekniska, fastighetsekonomiska eller funktionella skäl är motiverat alt sådanlokal ingår i det hus för vilket låneunderlag beräknas. Sökanden skall presteraerforderlig utredning.