bet · G501FiU40 · 1981-12-31 00:00:00 — Finansutskottethar yttrat sig till skatteutskottet över förslaget om reformering avinkomslbeskatiningen (FiU 1981/82:6y). Den strukturella obalans som vår ekonomi befinnersig i med stora underskott i statsbudgeten och i bytesbalansen gör attmanöverutrymmet för konjunkturpolitiken är mycket litet. En ensidig ekonomiskåtstramning tenderar att driva ned aktivitetsnivån för mycket medaninflationstakten inte påverkas nämnvärt. Detta är en lärdom som vi kan dra frånutvecklingen i många länder. Att i stället bedriva en expansivpoUtik har å andra sidan visat sig driva upp prisstegringstakten utan att mannått de önskade långsiktiga effekterna pä produktion och sysselsättning.Osäkerheten i den internationella ekonomin gör det än svårare för ett litetland med stor utrikeshandel att bedriva en sjäjvständig kontracyklisk politik. Sombetonas i såväl den reviderade finansplanen som i den moderata partimotionenmåste slutsatsen därför bh alt konjunkturpolitiken måste anpassas så att denligger i linje med ambitionerna att komma till rätta med våra grundläggandeobalanser. Efterfrågenivån i vår ekonomi måste i nuvarande läge anpassas efteirbetingelserna i vår omvärld. Bortfall av efterfrågan på exportmarknaderna kaninte kompenseras med en generell inhemsk expansion. Utskottets sammanfattande bedömning är att denekonomiska politiken ligger rätt utifrån de förutsättningar som föreUgger. Eninternationell konjunkturförbättring är att vänta och i avvaktan härpå får våregen efterfrågan hållas tillbaka. Förelagen får inte frestas att i nulägettrappa ned sina ansträngningar att vinna terräng på exportmarknaderna. Den inriktning av den ekonomiska politiken somförordas i den socialdemokratiska partimotionen 2547 är generellt sett merexpansiv till sin FiU 1981/82:40 23 karaktär.Detta gäller såväl på konsumtions- som på investeringssidan. Fleraav de besparingar på statsbudgeten som beslutat om vill motionärernariva upp. Det innebär i sig en mer expansiv finanspolitik. I motsatt riktningverkar det förslag om återgång till den nivå för mervärde-skatteuttag somförelåg före sänkningen . En sådan åtgärd skulle emellertid höjapriserna och enligt utskottets bedömning leda till kompensationskrav i nästaavtalsuppgörelse. Några konjunkturpolitiska motiv för att nu höjamervärdeskatten finns inte. Påinvesteringsområdet förordar motionärerna en lång rad åtgärder som har detgemensamt att de leder till ökade utgifter för staten. Därmed skullesträvandena att begränsa budgetunderskottet motverkas. Det bör understrykasatt offentiiga investeringar i de flesta fall också medför driftutgifter ellerökade subventioner, något som i nuvarande läge måste undvikas. mening bör allmänt sett avstå från alt i nuvarande läge idetalj föreskriva vilka ytterligare statliga investeringar som bör släppas framunder budgetåret. I stället bör regeringen ges frihet att inom ramen förfinansfullmakten prioritera de offentiiga investeringar som arbetsmarknads- ochplaneringsläge tillåter. Utskottetåterkommer senare i detta betänkande med en närmare diskussion av debudgetahernativ som de socialdemokratiska motionärerna lagt fram. Redan här kanemellertid noteras att alternativet leder till en mycket kraftigförsvagning av finanspolitiken. Engrundläggande skillnad mellan den socialdemokratiska politiken och regeringenspolitik är att man vill begränsa budgetunderskottet genom att höja skatterna istället för att spara. EnUgt utskottets mening är delta dock en felaktig vägatt gå. Skattekvoten i den svenska ekonomin är vid en internationell jämförelsemycket hög, och den måste systematiskt bringas ned för att ekonomin skallfungera. I partimotionen frän moderata samlingspartiet 2550understryks att regeringen i den reviderade finansplanen på ett värdefullt sätthar preciserat kraven på den ekonomiska politiken. I motionen refereras en rad uttalandeni den reviderade finansplanen som motionärerna instämmer i. Hit hör att kampenmot inflationen måste ges högsta prioritet, alt uppgörelserna påarbetsmarknaden måste bli återhållsamma, att konjunkturpolitiken måste avpassasså att den ligger i linje med de krav som strukturomvandlingen ställer, attindustri- och näringspoUtiken måste utformas så att den skapar gynnsammaförutsättningar för industriell förnyelse, all resurser måste omfördelas frånden skyddade sektorn till den konkurrensutsalta och att ett omfattandesparprogram är nödvändigt för att skydda reallönerna. Sammanlaget anger de enutveckling mot förstärkt marknadsekonomi och mindre offentlig styrning.Motionärerna ställer sig därmed bakom propositionens inriktning av politiken. Utskottet noterarsamstämmigheten mellan regeringens och motionärer- FiU 1981/82:40 24 nasbedömning av hur den ekonomiska politiken bör utformas och ansluter sighärtill. Utskottet konstaterar slutligen att den huvudinriktningav den ekonomiska politiken som utskottet här förordat helt skiljer sig frånde allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken som dras upp ipartimotionen kommunisterna, 2557. Där förordas i ställeten planmässig utbyggnad av den offentliga sektorn, ökad kontroll överinvesterings-, kapital- och kreditströmmarna i samhäUet och förberedelser fören nationalisering av affärsbanker och försäkringsbolag m. m. Utskottet ställersig avvisande till en sådan poUtik. På de grunder som här redovisats avstyrkerutskottet de riktlinjer för den ekonomiska poUtiken som anges i motionerna 2547(s) och 2557 (vpk). Vad utskottet anfört beträffande inriktningen av denekonomiska politiken med anledning av propositionen och motion 2550 (m) bör gesregeringen till känna. Utskottet övergår nu till att behandla några underden allmänna motionstiden väckta motioner angående den offentliga sektorn. I motion 371 anförs att det sannolikt uppkommerstora besparingsmöjligheter av att överföra oUka kommunala aktiviteter typstädning, renhållning, lastbilstransporter och snöröjning lill privatverksamhet. Problemen kring egenregiverksamhet och offentligupphandling m. m. har utskottet behandlat från principiella utgångspunkter vidett par tillfällen tidigare under innevarande (FiU 1981/82:6 och 28).Att nu begära en särskild utredning i enlighet med vad motionären kräver anserutskottet inte vara av behovet påkallat. Det får förutsättas att de politisktvalda organen i kommuner och landsting bevakar att aktiviteter av den typ sommotionären nämner utförs på ett så ekonomiskt och effektivt sätt som möjligt.Med det anförda avstyrks yrkande 2 i motion 371. I motion 700 krävs att det tillsätts enparlamentarisk utredning med uppgift att utarbeta ett program för en planmässigutbyggnad av den offentUga sektorn. Motionärerna vill också ha en utredning omtillväxten av byråkratin m. m. I motion 891 begär motionärei"na en utredningom den offentliga sektorns roll-för sysselsättningen m. m. och vilka konsekvensersom uppstår för det privata näringslivet vid en upf)bromsning och/eUerneddragning av den offentliga verksamheten. Utskottet har i det föregående beskrivit de kravsom ställs på den ekonomiska politiken framöver om vi skallkomma till rätta med de struktureUa obalanserna i vår ekonomi. a. krävs detatt vi förmår att bygga ut den konkurrensutsatta sektorn som vi tarned FiU 1981/82:40 25 Detta innebär inget motsatsförhållande. Tvärtom är det närmasten självklarhet att en effektiv offentlig sektor utgör en nödvändig betingelseäven för ett väl fungerande näringsliv i en modern induslristat. Någrasärskilda utredningar av den typ som begärs i motionerna 700 och 891 behövsenligt utskottets mening inte. Detta utredningsarbete bedrivs som en integreraddel av arbetet med finansplanen och långtidsutredningen. Med det anfördaavstyrks motionerna 700 och 891. måste kreditpolitikenutformas under hänsynstagande till främst två faktorer. För det första måsteränteläget anpassas till utvecklingen i vår omvärld så att vi inte får ettokontrollerbart valutautflöde. Genom de stora underskotten i vår ekonomi harSveriges känslighet för den internationella ränteutvecklingen ökat på senaretid. Stora förändringar i växelkurserna har dessutom gjort företagen ochbankerna mer beroende av vad som händer med valutakurser och räntor i de storaoch dominerande länderna. Fördet andra måste kreditpolitiken utformas så att det stora budgetunderskottetslikviditetsskapande effekter i ekonomin begränsas. Budgetunderskottet leder f.n. lill en stark inlåningsökning i bankerna. Därmed ökar deras likviditet,vilket kan ge upphov till en kraftig kreditexpansion. har hittillssökt förhindra detta genom att höja likviditetskvoterna och därmed tvingabankerna att placera en stor del av inlåningen i statspapper. närmar vi ossemellertid snabbt den legala gränsen, , för likviditetskvoterna. Detär, som också framhålls i den reviderade finansplanen, inte önskvärt att höjadenna gräns. Ty om bankernas innehav av statsobligationer fortsätter att växa ioförminskad takt, får bankerna karaktären av kapitalmarknadsinstitut medan denordinarie bankutlåningens relativa betydelse minskar. Bankernas vinster skulleockså komma att fluktuera kraftigt allt eftersom de rörliga inlåningsräntornaär låga eller höga i förhållande till de fast förräntadeobligationsportföljernas avkastning. Ju större obligationsinnehavets andel avbankernas balansomslutning är, desto starkare blir denna effekt. Imotion 2550 (m) anförs att läget på kreditmarknaden bör utnyttjas för enliberaUsering av kreditpolitiken. Utskottet har i betänkandet över finansplanen1982 i likhet med motionärerna givit uttryck för den principiella uppfattningenatt marknadsprisbildning och marknadsprinciper i möjligaste mån börkänneteckna kredilmarknaden (FiU 1981/82:20). Detta gav regeringentill känna. Utskottet erinrade också om alt hithörande frågor f. n. ärföremål för översyn i den kreditpolitiska utredningen FiU1981/82:40 26 (E 1980:03) och att man borde awakta delta arbete innanman tar ställning till frågan om en mer radikal omläggning av riksbankenspolitik. Enligt utskottets mening är det angeläget att placera enstörre del av budgetunderskottet utanför banksystemet. I den revideradefinansplanen anmäls att regeringen och förbereder införandet av ettsystem med bankanknutna obligationsfonder. Därigenom förbättras möjligheternaatt öka statsupplåningen från allmänheten. Om systemet införs i årberäknas enligt den reviderade finansplanen fonderna få en upplåning på 5-7miljarder kronor . Syftet är i första hand att föra över en del av bankernasstorinlåning, dvs. inlåning i större belopp från de större företagen, tilldessa fonder. Hushållens benägenhet att öka sitt bidrag tillbudgetunderskottets finansiering är mindre så länge vi har en svagrealinkomstutveckling och en tendens lill minskat sparande hos allmänheten. Medhänsyn till vad som har lånats upp direkt från hushållen under 1982kan den i finansplanen kalkylerade upplåningen från allmänheten, exklusive obligationsfonder,möjligen anses högt beräknad. Införandel av obligationsfonderna innebär en vissomläggning av statsskuldspolitiken. Utskottet har tidigare ställt sig bakom enkreditpolitik som syftar till att placera en större del än f. n. av budgetunderskottetutanför banksystemet. Utskottet har inget att erinra mot alt obligationsfondernu införs. I den moderata partimotioner 2550 menar man att en meromfattande försäljning till allmänheten av statspapper placerade iobligationsfonderna, i avsaknad av skatteförmåner, riskerar leda till en pressuppåt på räntenivån för statens upplåning. Utskottet förutsätter att regeringenoch fullmäktige i noggrant följer effekterna av attobligationsfonder införs. Vad utskottet i detta avsnitt omkreditpolitiken har anfört med anledning av vad som redovisas i propositionenoch yrkande 2 i motion 2550 (m) bör ges regeringen och fullmäktige i riksbankentill känna. Sparandet i den svenska ekonominförsämrades kraftigt . Utvecklingen har fortsatt även åren1979-1981. Enligt vad som framgår av avsiämningen av 1980 årslångtid:;ulredning har det totala bruttosparandets andel avbruttonationalprodukten sjunkit från till 16,år 1981.Sparandet i den offentiiga sektorn inklusive socialförsäkringssektorn harmellan dessa tidpunkter förändrats från ett positivt sparande om avbruttonEitionalprodukten i löpande priser tiU ett negativt sparande om . privata sektorn, dvs. hushållen och företagen, har sparandet däremot stigitfrån lill av BNP. EnligtLU-avstämningens huvudalternativ måste det totala sparandet mätt FiU1981/82:40 27 som andel av totalproduktionen öka fram till1985 för att vi skall närma oss balans i utrikesbetalningarna. Detta betyderatt ansträngningarna att spara i statsbudgeten måste fortsätta. måstenäringslivels vinster öka för att möjliggöra höjda investeringar inomindustrin. ökade visserligen det finansiellasparandet i den privata sektorn, men investeringarna gick kraftigt ned. Även omden pågående omstruktureringen av svensk industri kan tänkas leda till en någotlägre kapitalintensitet än tidigare kvarstår det faktum att betydandeindustrikapacitet försvunnit och måste ersättas. Bakom de vikande industriinvesteringarna ligger en radfaktorer. En faktor är de slrukturkriser som drabbat hela västvärlden och somförändrar det industriella mönstret. Osäkerheten har spritt sig om på vilkaområden man bör investera och man bör göra det. Vidare harräntenivån drivits upp. För svenska företag som tidigare kunnat placeraobligationslån på den svenska marknaden till relativt låg ränta innebär det nyaläget kraftigt höjda avkastningskrav vid varje nyinvestering. Parallellt härmedhar vinsterna varit otillräckliga under en följd av år. Den uppgång som skettfrån bottenläget 1977-1978 har ännu inte återfört vinsterna till den nivå somvar regel på 1960-lalet och . Skall emellertid investeringarna komma i gäng på allvar ärdet enligt utskottets mening nödvändigt att vinsterna inomtillverkningsindustrin tillåts öka som alternativa placeringar görsmindre lönsamma. Industrins soliditet måste allmänt förbättras. En vinstuppgångär nödvändig både för att öka självfinansieringen och för att genom ökadeutdelningar och höjda kurser möjliggöra en ökad nyemission av aktier. Dennanyemissionsverksamhet kan inte komma till stånd om inte avkastningen står irimlig proportion till del satsade kapitalet. Som redovisas i den reviderade finansplanen har riksdagenpå regeringens förslag vidtagit en rad åtgärder som underlättarföretagens försörjning med riskvilligt kapital. Viktigast av dessa är detallmänna skattefondsparandet, det företag.sanknutna skattefondsparandet ochåtgärderna för att mildra dubbelbeskattningen av aktier. Genom skattefondsparandet tillfördes aktiemarknaden underår 1981 ca . Detta tillskott har inneburit en betydelsefullstimulans. Den kursuppgång som ägt rum har underlättat nyemissionsverksamhetensom omfattade efter en nästan total stagnationåren 1979-1980. har skattefondsparandet fortsalt alt öka. F.n. tillförs aktiemarknaden ca och antalet konton ären halv miljon. Även innevarande år blir nyemissionerna omfattande. I propositionen dras den slutsatsen av vad som härredovisats att det inte behövs några tvångsvisa arrangemang för att lösanäringslivets riskkapitalfråga. I motion 2550 från moderata samlingspartietbegärs ett uttalande mot löntagarfonder, som sägs innebära enlångtgående maktkon- FiU 1981/82:40 28 centration och leda till en försämring av sysselsättningoch ekonomisk utveckling. Utskottet delar den syn på löntagarfonder.som kommer tilluttryck i propositionen och motionen. Vårt land står inför stora uppgifterframöver när det gäller att anpassa vår ekonomi till nya internationellaförutsättningar. Införandet av löntagarfonder skulle genom att bryta med detmarknadsstyr-da ekonomiska system som vuxit fram i vårt land försvåra dennaanpassning. Enligt utskottets uppfattning ärdet här fråga om ett så viktigt ställningstagande till vårt lands ekonomiskauppbyggnad och framtid att i särskild ordning bör göra ett uttalandemed anledning av vad som anförs i propositionen och motion 2550 i dessastycken. föreslås uttala alt del med hänsyn till skattefondsparandetsframgång inte behövs några tvångsvisa arrangemang för att klara näringslivetsförsörjning med riskkapital och att ett införande av kollektiva löntagarfonderskulle medföra en långtgående maktkoncentration och en försämring avsysselsättning och ekonomisk utveckling. 1. beträffande de allmänna rikUinjerna för den ekonomiska politiken attriksdagen med anledning av proposition 1981/82:150 bilaga 1 såvitt nu är i frägaoch motion 1981/82:2550 yrkande 1 samt med avslag på motionerna 1981/82:2547yrkande 1 såvitt nu är i fråga och 1981/82:2557 yrkande 1 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört, 2. beträffandeden offentliga sektorns roll a) att riksdagenavslår motion 1981/82:371 yrkande 2, b) att avslår motion1981/82:700, c) att riksdagenavslår motion 1981/82:891, attriksdagen med anledning av proposition 1981/82:150 bilaga 1 såvitt nu är ifråga och motion 1981/82:2550 yrkande 2 samt med avslag på motion 1981 /82:2547yrkande 1 såvitt nu är i fråga som sin mening ger regeringen och fullmäktige iriksbanken till känna vad utskottet anfört, attriksdagen med anledning av proposition 1981/82:150 bilaga 1 såvitt nu är ifråga och motion 1981/82:2550 yrkande 4 saml med avslag på motion 1981/82:2547yrkande 1 såvitt nu är i fråga som sin mening uttalar vad utskottet anfört. FiU1981/82:40 29 Det reviderade budgetförslaget 1982/83 m. m. I proposition 150 bilaga 2 (budgetdepartementet) harregeringen 1. godkänna de allmänna riktlinjer förbudgetregleringen som förordats i propositionen, 8. bemyndiga regeringen att /83, om arbetsmarknadsläget kräver det, besluta om utgifter ienlighet med vad som förordals i propositionen intill ett sammanlagt belopp av2 , 9. bemyndiga regeringen att besluta ombeställning av inredning och utrustning för byggnadsprojekt som beslutas medstöd av finansfullmakten i enlighet med vad som förordats i propositionen, dels berett tillfälle altta del av vad som anförts i propositionen om 10. utnyttjandeav finansfullmakten. I detta sammanhang behandlarutskotiet de med anledning av proposition 150 väckta motionerna 2547 av m. fl. (s) vari hemställs 2. att godkänner de allmänna riktlinjer förbudgetregleringen som förordals i motionen, 2550 av m. fl. (m) vari hemställs 3. att godkänner de riktiinjer förbudgetpolitiken som förordas i motionen, 2557 av m. fl. (vpk) vari hemställs attriksdagen beslutar 2. alt avslå vad som i proposition 1981/82:150 anförs om deallmänna riktlinjerna för budgetregleringen och godkänna vad somhärom anförs i Budgetåren 1979/80 och 1980/81skedde en klar uppbromsning i tillväxten av utgifterna exkl. slatsskuldränlor.Genom den stramare utgiftspolitiken har budgetunderskottetexkl. statsskuldräntor i reala termer legat kvar kring ca 26 miljarder kronor.Som andel av BNP sjunker underskottet 1982/83 och uppgår till . Attbudgetunderskottet totalt sett ändå fortsatt att öka beror på statsskuldräntornastillväxt. Detta hänger samman dels med att statsskulden ökar för varje årbudgeten uppvisar underskott, dels med den allmänna uppgången i räntenivån. FiU1981/82:40 30 Av nu tillgängligt underlag att dömakan statsinkomsterna för /83 uppskattas till 180,7 miljarderkronor, vilket innebär en uppräkning på ca jämfört medvad som beräknades i budgetpropositionen. Bakom denna kraftiga förändringligger bl. a. följande omständigheter. Regeringen har i proposition 1981/82:197 lagt fram förslagom en inkomstskattereform. Omläggningen föreslås bli genomförd under perioden1983-1985. För '83 har inkomstskatten till följd av reformenkassamässigt beräknats minska med ca . Skattereformenföreslås för bli finansierad genom en allmän löneavgift på tvåprocentenheter. Inkomsterna från lagstadgade socialavgifter beräknas ökamed jämfört med beräkningarna i budgetpropositionen. Deföreslagna besparingarna inom sjukförsäkringssystemet (prop. 1981/82:144) gerför /83 ca i inkomstförstärkning, vilketingår i dessa . Därutöver har nivån på utgifterna försjukpenningersättningar sänkts på grund av alt utfallet för blivitlägre än vad som tidigare beräknats. Vidare innebär den föreslagna allmännalöneavgiften att inkomsterna /83 stiger med 2,6 miljarderkronor. För att alkoholdryckernas prisutveckling skall följa denallmänna prisutvecklingen föreslås i prop. 1981/82:202 att skatten påspritdrycker höjs.den 1 maj 1982. Vidare föreslås att en generell skattehöjningpå alkoholdrycker genomförs . Slutligen föreslås att skattenpå kolsyrade läskedrycker och lättöl sänks . Erfarenheterna frånsenare år indikerar en minskad konsumtion i samband med skaltehöjningar påalkoholhaltiga drycker. Några inkomstförstärkningar under /83till följd av ökade skattesatser har av denna anledning inte lagts in iberäkningarna. Det ändrade finansieringssättet och utsträckningen i tidenav det statliga oljelagringsprogrammet ger en engångsförstärkning avstatsbudgeten under /83 med ca 1140 milj. kr. Denna består av attbehållningen på oljelagringsfonden, ca 815 milj. kr., tillförs budgetensinkomstsida och av inkomster från försäljning av varor, ca 325 milj. kr., somtidigare köpts genom utnyttjande av en rörlig kredit. Dessutom tillkommereffekten av att beredskapslagringsavgiften omformas till en skatt. Dennaförändring innebär att inkomsterna ökar med 1 435 milj. kr. budgetåret1982/83. Omläggningen innebär dock att anslagen på statsbudgeten föroljelagringsprogrammet ökar i det närmaste Uka mycket. Inkomsterna till följd av den föreslagna skatten påoinspelade ljud- öch videokassettband kan beräknas till ca 115 milj. kr. Översynen av reglerna för uppbörd av mervärdeskatt vidimport samt förslagen om ändrad uppbörd av bensinskatt m. m. ger, utöver enpositiv FiU1981/82:40 31 ränteeffekt på drygt 400 milj. kr. , enengångsförstärkning av budgeten för /83 om ca 4,2 miljarderkronor. Regeringen har föreslagit att 15 olika statiiga fonderskall upplösas och att de medel som frigörs överförs till statsbudgeten. Densammanlagda budgetförstärkningen av detta förslag beräknas till ca 955 milj.kr. Budgetförstärkningarna under /83 till följdav de nu nämnda förslagen kan sålunda anges till i storleksordningen 5,2miljarder kronor. I budgetförslagetberäknades de totala statsutgifterna för /83 till inemot 251,6miljarder kronor. föreliggande beräkningar slutar på ca 256,5 miljarderkronor. Ökningen förklaras av flera faktorer. Utgifterna för arbetsmarknadspolitiska åtgärder ökar medca under /83 jämfört medbudgetpropositionen. Från tillförs beredskapslagringsavgiftenstatsbudgeten. Därmed ökar även belastningen på statsbudgeten eftersomutgifterna för oljelagringsprogrammet i samband med detta finansieras överanslag. Ny information vad beträffar utbetalningstakten ochperiodiceringen av utgifter för framför allt räntesubventioner har inneburitatt utgifterna för räntebidrag justerats upp med ca jämförtmed beräkningarna i budgetpropositionen. Statsskuldräntorna beräknas bli ca 0,6 miljard kronormindre än i budgetpropositionen. Utgifterna på posten för tillkommande utgiftsbehov, netto,har räknats upp på grund av ökade arbetsmarknads- och industripolitiskainsatser. Flelårseffekten av det besparingsprogram som redovisades iårets budgetproposition angavs till , inberäknat debesparingsåtgärder som beslutade om under hösten 1981.Besparingseffekten för /83 beräknades till 9,7 miljarder kronor.Genom omprioriteringar och besparingar utöver sparmålet skapades ett begränsatutrymme för ökade insatser inom ett fåtal särskilt angelägna områden.Kostnaderna för de nämnda insatserna angavs i budgetpropositionen understiga900 milj. kr. Räknat som helårseffekt översteg sålunda de i budgetpropositionenredovisade nettobesparingarna . En betydande del av besparingsprogrammet - ca 4,1miljarder kronor räknat som helårseffekt och ca räknat sombudgeteffekt för /83 - bestod av förslag som regeringen avsågatt lägga fram för senare under . Förslagen har lagtsfram. Vid den slutliga beredningen av förslagen har vissa avvikelser uppkommitjämfört med vad som aviserades i budgetpropositionen.