bet · G501LU7 · 1981-12-31 00:00:00 — Forskning pågår med olika former av frysnedsättandevätskor i jordvärmesystemen, nämligen etylenglykol, propylenglykol ochkalciumklorid. Etylenglykol är den vanligast använda glykoltypen. Den inblandastill en koncentration av . Glykolen är en typ av oxalsyra oeh måttligtgiftig. Uppgifter finns om att ca glykol (dvs. frostskyddsvåtska) kanvara en dödlig dos för en människa. Vid utspädning i vatten märks mycket välredan en 5-procentig blandning. Etylenglykol används också i bilarnas kylsystem. Propylenglykol kan användas i jordvärmesystemen men har sämretekniska egenskaper (viskositet, värmekapacitet etc.) och är dyrare. Den ärinte giftig och används vanligen i samband med frysning av livsmedel. Kalciumklorid (vanligt vägsalt) jämte vätska betraktas somrelativt ofarlig. Vätskan orsakar dock svåra korrosionsproblem ijordvärmesystemen. S. k. inhibitorer kan blandas in för att motverka röstningmen dessa krombaserade skydd är mycket giftiga. Materialutveckling pågår så attdenna billiga och lämpliga köldblandning skall kunna användas. Läckage i slangsystemet kan uppstå genom direkt åverkan(schakt, borrning etc). Ett slangbrott torde då uppmärksammas oehlämpliga åtgärder kan lätt vidtas. Ett ;,ccessivt och mera dolt fel (ett litet hål i slangeneller otätheter i skarvar) kan uppkomma . För att vätska skall rinnaut ur det slutna systemdi måste luft komma in i slangarna. Värmepumpen för dåoljud (brummar) och levererar inte tillräcklig värme. Redan på ett tidigtstadium, när bara några liter vätska runnit ut, torde felet upptäckas av husägaren.När ca av de totalt 400 i systemet runnit ut stannarcirkulationspumpen och trycket i slangarna sjunker varför läckaget minskar ochupptäcks. Vid större ytjordvärmesystem delas markkollektorn vanligenupp i sektioner just med tanke på service oeh felsökning. Utvecklingen gårockså mot mycket få skarvningar av plaströren. Genom att värmepumpens funktionär helt beroende av att rörsystemet är tätt kan konstateras attytjordvärmesystemen i sig själva har en form av inbyggt larm. Rådet bedömerslangsystemen som mycket tillförlitliga. Inga skador eller miljöstörningar ärrapporterade från de 5 000 anläggningar som är i drift. Eventuella mindreläckage av glykol bryts ned av bakterier till ofarliga ämnen som koldioxid ochvatten. 1 anslutning till grundvattenbrunnar bör slangsystemetlokaliseras med samma krav som vid avloppsinfiltration (dvs. nedströms omvattentäkten och på ett avstånd av 50-100 m). Bergborrade brunnar är dockskyddade genom LU 1981/82:7 11 att en speciell tätning alltid görs vid övergången mellanjordlagret och berget. Rådet anser det rimligt och lämpligt att byggnadslovspliktinförs för större anläggningar av ytjordvärme. Gränsen bör ligga kringstorleksordningen 20-40 anslutna småhus, dvs. anläggningar med en systemeffektpå 0,2-0,4 MW. Vid större anläggningar kommer slangsystemet sannolikt attförläggas på allmän mark (grönområden, parkeringar, idrottsplaner etc.). Det måste då anses viktigt att ledningarnas läge noggrant anges på ritningar i samma omfattning som t. ex. el- och telekablar, vilka skyddas och dokumenteras av kommunala instanser. När det gäller lokala energikällor,till vilka ytjordvärme räknas, pågår f. n. ett omfattande forskningsarbete inomramen för ett av byggforskningsrådet uppgjort program. Inom planverket utredsf. n. de planmässiga konsekvenserna av bl. Ettförberedelsearbete pågår avseende frågan om typgodkännande av värmepumpar.Arbetet med värmepumpar gäller vilka specificerade krav man skall kunna ställaoch sker i samråd med andra myndigheter och företrädare för branschen. är dock kunskaperna otillräckliga för en sådanteknikvärdering som måste ligga till grund för regler om anläggning, drift ochunderhåll av ytjordvärmesystem. När tillräcklig kunskap vunnits får manöverväga i vilken omfattning kontroll är nödvändig och i vilken lagstiftningden i så fall lämpligen bör regleras. Detta har inte avseende enbart påytjordvärmesystem utan gäller även andra värmekällor för värmepumpsystem, t.ex. yt- och grundvattenvärme, samt lagring av värme som kan innebära ingreppoch förändringar i den naturliga miljön. När det gäller ytjordvärme finner planverket det dockangeläget att någon form av registrering av jordslingornas läge kan komma tillstånd , förslagsvis genom att en anmälningsskyldighet införs imiljöskyddsförordningen. På så sätt skulle och kommunen genomdess hälsovårdsnämnd få kännedom om anläggningen. En annan möjlighet skulle varaatt utvidga tillämpningsområdet för förordningen (1961:568) om brandfarhgavaror till att omfatta även denna typ av anläggningar. En angelägen sak är också att på något sätt fåbestämmelser om säkerhetsåtgärder som hindrar eller begränsar riskerna förläckage av vätskan (värmemediet) i slingorna till marken. Vätskan är iallmänhet giftig och blandar sig lätt med vatten. LU1981/82:7 12 Med hänsyn till de risker förimmissionsskador som med nuvarande frostskyddsvätskor kan föreligga vidledningsbrött synes det finnas anledning att i vissa fall uppmärksammaytjordvärmefrågor i den fysiska planeringen. Det kan t. ex. finnas anledningatt i detaljplan ta upp särskilda planbestämmelser i ämnet. gällandeföreskrifter och anvisningar om planläggning synes inte innehålla någontingsom direkt tar sikte på dessa frågor. I några fall har frågor om ytjordvärmeanläggningaraktualiserats vid tillämpning av fastighetsbildningslagstiftningen. Det hardärvid visat sig att de uppkomna frågorna har kunnat lösas. Detta förhållandehänger samman med att både reglerna om fastighetsbildning och reglerna omgemensam-hetsanläggningar är ganska allmänt hållna. Det kan emellertid uppståproblem med kopplingen av fastighetsbildning till föregående planläggning tillföljd av att frågor om ytjordvärmeanläggningar inte kunnat regleras i planen. I de fall anläggningen utförs som gemensamhetsanläggningkan den samfällighetsförening som bildas för den gemensamma skötseln komma attbli ansvarig för skador vid läckage. I detta avseende kan nämnas attsamfällighetsföreningar vanligen inte lägger upp större fondmedel än vadsom behövs för normala omkostnader. Vid oförutsedda händelser kan därför uppståproblem för samfällighetsförening. Genom den förmånsrätt för bidragsfordringari de delägande fastigheterna som samfällighetsförening åtnjuter och detsolidariska ansvar som åvilar fastighetsägarna för sådana fordringar föreliggerå andra sidan en grundläggande ekonomisk stabilitet, som utan tvivel harintresse när man bedömer samfällighetsförenings möjligheter att ersätta skadasom föreningen kan ha att svara för. Även om lagstiftningen angående fastighetsbildning ochgemensamhets-anläggningar såsom framgår av det anförda ger goda förutsättningaratt hantera frågor om ytjordvärmeanläggningar bör framhållas att LMV ännu -intehaft direkt beröring med något konkret tillämpningsfall och därför inte hellerhaft anledning att för egen del försöka bedöma om ytjordvärmeanläggningar ärgodtagbara som gemensamhetsanläggningar med hänsyn till bl, a. kostnader ocheventuella olägenheter och risker. De tillämpningsfall som förekommit och därsådana anläggningar godtagits har såvitt LMV känner till stannat i förstainstans. När det gäller en ny typ av anläggningar kan det ta innantillämpningen hinner stabilisera sig så att man kan dra helt säkra slutsatser. De anläggningar som inrättas enligtfastighetsbildningslagstiftningen registreras regelmässigt genom att uppgifterom såväl gemensamhetsanläggningar som servitut införs i fastighetsregistretvarvid redovisning också sker på registerkarta. När ytjordvärmeanläggning inrättas som ett enskilt företagpå fastighetsägarens egen mark, vilket torde vara det vanligaste, blir detdock inte aktuellt LU1981/82:7 13 med vare sig prövning enligt fastighetsbildnings- elleranläggningslagstiftningen eller införande i fastighetsregistret. Enregistrering i någon form av ytjordvärmesystem kan eventuellt vara önskvärdockså i dessa fall t. ex. med hänsyn till behovet av att vid planering avförändring av markanvändningen ha kännedom om befintliga ytjordvärmesystem. Om ytjordvärmeanläggningarna bedöms innefatta betydanderisker för skador kan det eventuellt finnas skäl att också överväga införandeav något slag av generell tillståndsprövning. Den form av prövning som därvidsynes ligga närmast till hands är byggnadslovsprövning bl. a. med hänsyn tillatt en sådan lösning synes ge de bästa möjligheterna för en lämplig samordningi förekommande fall med tillämpningen av fastighetsbildningslagstiftningen. Den översiktliga redogörelsen imotionen över berörda lagar är i stort sett korrekt och belyser ocksåkonstaterandet att varken energiuttag eller energilagring särskilt beaktas iden nuvarande lagstiftningen. Gällande regler om ansvar och skadestånd förimmissioner, som torde vara tillämpliga även här, ger emellertid anvisningar omnormer och försiktighetsmått som måste iakttas. Här vill hovrätten särskiltanmärka att, oaktat skyldighet icke föreligger att söka tillstånd enligtmiljöskyddslagen, aniäggaren alltid har möjlighet att påkallakoncessionsnämndens prövning. Påståendet i motionen om motsatsen är sålundafelaktigt. Förutom vissa synpunkter och förslag rörande den tekniskautvecklingen finns i motionen inget uttryckligt förslag om komplettering ellerrevidering av berörda författningar. Underförstådd är möjligen en önskan omutredning och eventuell komplettering av dessa. Innan ytterligare erfarenhetvunnits inom hithörande områden saknas enligt hovrättens mening skäl attsärskilt utreda behovet av speciell lagstiftning om rätten till energi och omtvångs-och lösensrättigheter därvidlag, i vart fall inom den snäva ram sommotionen ger. En avvägning måste göras mellan samhällets ansvar att, åena sidan, utöva sådan tillsyn och kontroll att mer påtagliga skador igörligaste mån förhindras och, å den andra, inte låsa utvecklingen eller stoppaönskvärda innovationer. Det är enhgt hovrättens mening naturligt att vunnakunskaper inom energiområdet hålls i åtanke vid revision av berördaförfattningar och att statliga myndigheter fortsätter att följa utvecklingen. Hovrätten vill för sin del föreslå att man redan nu infören enkel anmälnings- eller rapporteringsskyldighet för anläggande avenergisystem av olika slag. Till mottagare av sådana uppgifter bör någotkommunalt organ utses, förslagsvis . Inkomna uppgifter börvidare införas i register, t. ex. fastighetsregistret, i enlighet med centraltutfärdade råd och anvisningar. LU1981/82:7 14 En korrekt utformning ochdimensionering av ett ytjordvärmesystem är viktig för att undvika störningar iden naturliga balansen av någon betydelse. och rimliga riktlinjer för utformningen avytjordvärmeanläggningar kan därför vara motiverade. Som underlag för sådanakrävs dock klarläggande utredningar och eventuellt forskningsarbeten. Dettaförslag i motionen tillstyrks sålunda av . Beträffande eventuella risker med frostskyddsvätskor somsärskilt tas upp i motionen vill blott påpeka att det hosledande tillverkare finns en medvetenhet om riskerna vid eventuellt läckage avfrostskyddsvåtska. I motsats till vad som antyds i motionen kan normalt endasten begränsad volym vätska läcka ut innan systemet slås ifrån och indikerar fel.Vad gäller försäkringsfrågan finns vidare försäkringsbolag som tarskadefall av denna art orsakade av läckage. Den största risken för skador genom utströmmandefrostskyddsvåtska är den som orsakas av ovarsam grävning vid en befintlig,färdig anläggning. För att minska denna risk bör en tillräcklig dokumentationav slangförläggningen finnas. delar motionärensuppfattning att gällande författningar m. m. bör ses över i syfte att förebyggaolägenheter av ytjordvärmesystem och andra liknande system för uppvärmning. Detligger nära till hands att det införs en tillståndsprövning inom ramen förbyggnadslagstiftningen. En sådan prövning skulle ligga väl i linje medbyggnadsnämndernas nuvarande uppgifter. I likhet med vad som sker i frågorrörande vatten och avlopp bör naturligtvis inhämtahälsovårdsnämndens synpunkter på det tilltänkta värmesystemet. Därmed kommermiljöskyddssynpunkter att tillgodoses. Utskottet behandlar i dettabetänkande en motion beträffande den rättsliga regleringen av s. k.ytjordvärmesystem. I ytjordvärmesystemen utnyttjar man den värmeenergi somgenom solstrålning och nederbörd passivt tillförs markens ytlagertill några meters djup. Energi tas ut ur marken med hjälp av en värmepump somär kopplad till en värmeväxlare. Denna utgörs av på ca en meters djup nedgrävdaslangar eller rör innehållande en vätska, vanligtvis en 25-procentig lösning avetylenglykol i vatten. LU1981/82:7 15 energi från marken till värmepumpen. Vid värmeuttagetsjunker temperaturen i marken och markvattnet fryser. Den övervägande delen avden uttagna vänneenergin utgörs av vattnets frysvärme. Systemet kräver attförhållandevis stora markarealer tas i anspråk, vilket gör det mest lämpat föranvändning inom småhussektorn. Sjöar, vattendrag och grundvatten utgör andravärmekällor för ytjordvärmesystem. Bortsett från vissa bestämmelser i miljöskyddsförordningen(1981:574) om anmälningsplikt till vid uppförande av mycket storaytjordvärmeanläggningar saknar svensk rätt särskilda regler om värmeuttag urmark och vatten. Under vissa förhållanden kan dock allmänna lagbestämmelser avgrannelags- och miljörättslig natur bli tillämpliga. I samband med prövningenav byggnadslov för en nybyggnad har att förvissa sig om attbyggnadens uppvärmningssystem inte anordnas i strid med bestämmelserna ibyggnadsstadgan (1959:612). Inom ramen för en sådan prövning tordebyggnadsnämnden eventuellt kunna bedöma en ytjordvärmeanlägg-nings lämplighet.Vidare kan vattenlagens (1918:523) bestämmelser om byggande i vattenundantagsvis vara tillämpliga. I motionen framhålls att ytjordvärmesystem kommer att blivanliga och motionären föreslår att en översyn görs av gällandeförfattningar och försäkringsbestämmelser för att anpassa dem till utvecklingenpå ytjordvärmeområdet. Motionären anser vidare att det är viktigt att systemengörs säkrare så att risken för utsläpp i marken av giftiga frostskyddsmedelminskar. Utskottet vill framhålla att det mot bakgrund avutvecklingen på energiområdet är av stor betydelse att det utvecklas nyauppvärmningssystem som för sin funktion inte är beroende av olja, kol ellerandra fasta bränslen. Exempel på sådana system utgör de i detta betänkandeaktuella formerna för utvinning av värme ur jord, vatten eller berg. Somframgår av remissvaren pågår det f. n. en livlig forsknings- ochutvecklingsverksamhet på ytjordvärmeområdet. Det aktuella forskningsprogrammetsträcker sig . Enligt utskottets mening finns skäl attavvakta resultatet av forskningsarbetet innan man företar en mera genomgripandeöversyn av gällande författningar i syfte att anpassa dem till utvecklingen påytjordvärmeområdet. På vissa områden kan det dock finnas anledning attdessförinnan överväga vissa åtgärder. I flera remissvar har sålunda framförtsönskemål om införande av bestämmelser om byggnadslovsskyldighet förytjordvärmeanläggningar. Med anledning härav vill lagutskottet, i likhet medcivilutskottet, erinra om att arbete f. n. pågår inom medförslag till ny plan- och byggnadslagstiftning. utgår från attunder detta arbete även övervägs frågan huruvida en byggnadslovsskyldighet börinföras när det gäller ytjordvärmesystem och att resultatet av övervägandenaredovisas i den kommande propositionen på området. När detgäller utläggande av slangsystem i vatten är vidare att observera att LU1981/82:7 16 regeringen beslutat lagrådsremiss av förslag tillny vattenlag. Som framgår av redogörelsen härför (se s. 5) föreslås bl. a. enallmän förprövningsskyldighet vid byggande i vatten, såvida det inte äruppenbart att varken allmänt eller enskilt intresse skadas. Utskottet vill avslutningsvis stryka under vikten av attskadestånds- och försäkringsfrågorna beaktas under det fortsattautredningsarbetet. Man får enligt utskottets mening inte bortse från risken attskador kan uppkomma vid användandet av ytjordvärmesystem t. ex. genom utsläppav frostskyddsvåtska. Rättsläget i skadestånds- och försäkringshänseende kanf. n. anses vara i viss mån oklart. Med anledning härav vill utskottet hänvisatill att ett av de av byggforskningsrådet understödda utredningsprojekten avserjust skadestånds- och försäkringsrättsliga frågor. Med hänsyn till det utredningsarbete som sålunda pågårfinner utskottet inte att det nu föreligger något behov av särskilt initiativfrån sida. attriksdagen avslår motion 1980/81:373. Närvarande: (). (), ArneAndersson i . (s), ()*, (), (), (), (), (), MargotHåkansson (fp), ()*, (), (), Per Stenmarck (m)* oeh (). *Ej närvarande vid betänkandets justering. LU1981/82:7 17 1981/82:2 y över motion om lagregleringen av ytjordvärmeanläggningar,m. har berettcivilutskottet tillfälle att yttra sig över motion 1980/81:373 av Per OlofHåkansson (s) vari hemställs att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen anförts om ytjordssystem och en översyn av gällandeförfattningar, m. m. yttrar sig övermotionen i de delar som berör dess beredningsområde. Enligt vad utskottet inhämtat ingår i arbetet på ettförslag till ny plan- och byggnadslagstiftning bl. a. överväganden ombyggnadslovsplikt för ytjordvärmesystem. Motionärens syfte kan därvid i väsentligadelar bli tillgodosett. Mot angiven bakgrund anser civilutskottet att någotsärskilt initiativ frän sida nu inte är påkallat. Det finns etiligt civilutskottets mening t. v. och iavvaktan på den nämnda beredningen inte tillräcklig anledning att överväga nyariktlinjer i den fysiska riksplaneringen för detta ämne. har inte särskilt övervägt deskadeståndsrättsliga frågorna. Från de synpunkter civilutskottet har att företräda finnssålunda inte tillräcklig anledning att tillstyrka motionen. På civilutskottets vägnar . Närvarande: . (). Per (), OskarLindkvist (s), (), (), (), SvenEric Åkerfeldt (c). (), (), (), i (c), (), Per (), () och ().