bet · G501KU35 · 1981-12-31 00:00:00 — Denna immunitet innebäratt fartyget och dess besättning är skyddade mot offentligrättsliga ingripandenfrån den främmande statens sida, vare sig åtgärderna är av rent faktisk arteller har rättslig natur. Den sålunda angivna immuniteten torde vara ställdutom tvivel när statsfartyget uppehåller sig på den främmande statensterritorium med vederbörligt tillstånd eller t. ex. om fartyget befunnit sig inöd och av den anledningen uppsöker den främmande statens territorium. Hursaken skall bedömas i ett fall när besöket av ett främmande statsfartyg,särskilt då av ett örlogsfartyg, har någon annan bakgrund är mera ovisst. Härvidlagtorde det inte finns klara sedvanerättsliga regler inom folkrätten utan endasts. k. statspraxis, dvs. exempel på hur olika stater handlat i olika fall. Detförefaller som om de enskilda staterna tillerkänt sig själva en vittgåendehandlingsfrihet i detta hänseende. Ytterst kommer självfallet utrikespolitiskaöverväganden att vara avgörande för vilket handlingsmönster som den kränktastaten väljer. Det ankommer i vårt land på regeringen att styra riket (1kap. 6 § RF) vari ingår att företräda landet i mellanfolkliga frågor. Däri kananses ligga - vilket synes ha stöd i internationell praxis - att regeringen harmöjlighet att utnyttja immunitetsbegreppet som ett instrument förställningstagande till frågor som kan få utrikespolitiska konsekvenser. Isammanhanget bör erinras om bestämmelsen i 10 kap. 8 § RF enligt vilken ensärskild anmälningsskyldighet ålagts alla statsmyndigheter när frågor uppkommersom är av betydelse för förhållandet till annan stat. Denna bestämmelse har bl.a. tillkommit för att åstadkomma en samlad bedömning från regeringens sida avfrågor av utrikespolitisk betydelse i syfte att främja en enhetlig ochkonsekvent utrikespolitik. I det aktuella fallet gjordes den bedömningen att ubåt 137grovt kränkt territoriella integritet och därmed förbrutit sig motprinciperna i folkrätten. Det ansågs därför stötande om fartyget och dessflaggstat skulle kunna åberopa folkrätten som stöd för att fartyget skulleåtnjuta full statsimmunitet och utan vidare släppas. Man ansåg att folkrättenrimligen medgav att svenska myndigheter fick fastställa anledningen till ochomständigheterna kring ubåtens kränkning av svenskt territorium, innan fartygetbärgades. Enligt utskottets mening var denkränkning av svenskt territorium och svenskt militärt skyddsområde som ubåt 137gjorde sig skyldig till allvarlig. Mot denna bakgrund anser utskottet dettillfredsställande att ubåtsaffären KU1981/82:35 20 kunde avvecklas så snabbt. Regeringens handlande prägladesenligt utskottet av fasthet och konsekvens vilket ledde till att de svenskakraven i fråga om undersökning och bärgning av ubåten snabbt kunde genomdrivas. Det kan också noteras med tillfredsställelse att de fyra störstariksdagspartierna kunde enas om en gemensam syn på den uppkomna situationen.En förutsättning härför var att stats- och utrikesministrarna redan på ettmycket tidigt stadium av ubåtsaffären tog kontakt med ordförandena för socialdemokraternaoch moderata samlingspartiet och att dessa kontakter fortsatte under helakrisens förlopp. Information delgavs också i via utrikesnämnden ochvia försvars- och utrikesutskotten. Vad beträffar regeringens handlingsberedskap förextraordinära situationer har, som framgått av redovisningen ovan, redanåtskilliga åtgärder vidtagits. Möjligheterna att snabbt samlaregeringsledamöter till sammanträde har förbättrats liksom möjligheterna tillsnabba och förtroliga telekommunikationer mellan statsråd som befinner sig påolika platser. I det senare avseendet förbereds ytterligare åtgärder. Utskottetsom ställer sig positivt till dessa åtgärder vill understryka behovet av säkra,mot avlyssning skyddade telekommunikationer. När det gäller de under denna kris särskilt aktualiseradeimmunitetsfrågorna har utskottet inhämtat att vissa studier i dessa frågorpågår inom UD . Vidare har justitieministern i ettinterpellationssvar aviserat att en närmare belysning avrättsläget kommer att ske inom . Dessa studier bör enligt,utskottets mening kunna bidra till ökad klarhet om utgångspunkterna förbedömningarna i immunitetsfrägor. Utskottet anser emellertid att ett betydandehandlingsutrymme för regeringen måste finnas härvidlag. Utskottet har också noterat att beslutsfattandet iubåtsaffären var i hög grad koncentrerat till en liten krets av statsråd understatsministerns ledning. Samma iakttagelse har utskottet tidigare kunnat göravid granskningen av regeringens handlande i extraordinära situationer såsomflygkapningen på Bulltofta, och ockupationen av västtyskaambassaden. Enligt utskottets mening är en sådan koncentration nödvändig ikrissituationer. Statsministerns centrala roll följer självfallet av att han ärregeringens främste talesman och huvudansvarig för samordningen avregeringsarbetet. Det är viktigt att fackministern tillhör den mednödvändighet begränsade krets av statsråd som handlägger ärenden som följer avextraordinära situationer. Det måste föreligga särskilda skäl för attfackministern inte skall delta i regeringens överläggningar och beslut i sådanafall. Mot denna bakgrund hade det varit lämpligt att försvarsminister avbrutit sitt besök i för att kunna direkt delta i utformningenav den svenska handlingslinjen i ubåtsaffären. Det är ännu mera anmärkningsvärtatt statsministern inte kallade hem honom från . Att försvarsministern intedeltog i regeringens överläggningar under det första skedet torde ha KU1981/82:35 21 bidragit till de uppmärksammade och mycket diskuteradeuttalandena i TV . Dessa uttalanden gav en förvirrande bild avregeringens hållning och var ägnade att skapa tveksamhet om denna. nu anfört ges till känna. Ubåtsaffären visar enligt utskottet pä nytt vikten av attregeringen ägnar uppmärksamhet åt sin och berörda myndighetershandlingsberedskap för extraordinära situationer. Visserligen har varje sådansituation sin särskilda prägel. Hur den utvecklas går sällan att förutse medsäkerhet. Trots detta anser utskottet det värdefullt om regeringen på olikasätt förbereder sig för handlandet i krissituationer. Utskottet har till granskning tagitupp frågan om regeringens befattning med den s. k. Tercasaffären som i korthetinnebär följande. Det delstatliga företaget - sedermeraDatasaab AB - träffade ett avtal med den ryskautrikeshandelsorganisationen om leverans av etttrafikledningssystem till . Affären genomfördes med stöd från densvenska regeringens sida i konkurrens med framför allt ett amerikanskt och ettfranskt företag. Eftersom det kontrakterade lufttrafikledningssystemet viss mindre del skulle innehålla amerikanska komponenter, förutsatte avtaletatt amerikanskt tillstånd (exportlicens) gavs till att dessa komponenter exporteradestill . Ansökan om exportlicens gjordes . Efter en långhandläggningsprocess inom de amerikanska myndigheterna och efter påstötningarfrån bl. a. företrädare för den beviljades Stansaabexportlicens . Licensen var på visst sätt begränsad iförhållande till företagets ursprungliga ansökan. Under slutet av framfördes- i samband med attkritik riktades mot företagets skötsel - också påståenden om oegentligheter vidföretaget bl. a. brott mot amerikanska exportlicensvillkor. Företaget var ombildat till ett nytt bolag, , vilket till Ukadelar ägdes av staten och . Påståendena om oegentlighetertillbakavisades av företagets ledning. hävdades i massmedia attDatasaab gjort sig skyldigt till licensbrott, vilket förnekades av bolagetsledning. Telefonaktiebolaget (LME) övertog den 31december 1980 Saab-Scanias aktier i och större delenav statens aktier i bolaget. Efter en ingående undersökning av Tercasaffären fann LMEatt Datasaab i vissa hänseenden åsidosatt de amerikanskaexportlicensbestämmelserna. Regeringen framförde sittbeklagande till de amerikanska myndigheterna. Utskottethar under sin granskning bl. a. tagit del av en promemoria i KU1981/82:35 22 ämnet som upprättats inom industridepartementet (bilaga 9Atill detta betänkande) samt en rad handlingar - vissa sekretessbelagda - urindustridepartementets arkiv. Vidare har utfrågningar i ärendet ägt rum medindustriminister , statssekreteraren i industridepartementet RobertNilsson, direktör tidigare statlig styrelseledamot i direktör , tidigare styrelseordförande i redovisas i bilagor till detta betänkande (bil. Vissasmärre uteslutningar ur materialet har gjorts av sekretesshänsyn. Av industridepartementets promemoria framgår bl. Officiell leverans av det kontrakterade systemet benämnt Tercasskedde . Kontraktsbeloppet uppgick till sammanlagt ca 320 milj.kr. Värdet av de komponenter som fordrade exportlicens uppgick till ca en halvmiljon kronor. Svenska myndigheter blev berörda av Tercasaffären.Handelsutbyte mellan och sker inom ramen för handelsavtalmellan de båda länderna. Regelbundna överläggningar äger dessutom rum inom enblandad svensk-sovjetisk kommission för ekonomiskt och tekniskt-veten-skapligtsamarbete där den svenska delegationen leds av industriministern. FrånStansaabs sida begärdes på ett tidigt stadium aktivt stöd från den svenskaregeringen. Saken diskuterades vid besök i av statsråden och . Ärendet behandlades också under industriministerRune besök i . En hel del skriftväxling angående licensfrågan mellanindustriministern och den ryske förste vice resp. vice utrikeshandelsministernförekom. Som tidigare nämnts tecknades ordern med . Närregeringen I tillträtt ägde ytterligare överläggningar rumi frågan. Industriminister uttryckte bl. a. i brev till den ryskeförste vice utrikeshandelsministern sin förvissning om att exportlicens skulleerhållas från de amerikanska myndigheterna. kom uppgifter från att exporthcens inteskulle komma att bifallas i sin helhet. Beskedet ledde till stark aktivitetfrån svensk sida. kom underhandsbesked att Stansaab kunde väntaavslag i fråga om "digitizers". Frågan togs bl. a. upp avutrikesminister vid hennes besök hos den amerikanskeutrikesministern . pågick överläggningar mellanStansaab och de amerikanska myndigheterna som ledde till att bolaget i börjanav gav in en ändrad licensansökan. När handläggningen av dennaansökan drog ut sökte bl. a.genom diplomatisk aktivitet påskynda ärendet. I telegram meddelades att beslutat bifalla licensansökningen. Därvid begärdes att den svenskaregeringen skulle bekräfta att den "understands and accepts itsobligations" i anslutning till licensvillkoren. Licensvillkoren framgår avett memorandum KU1981/82:35 23 1977 från amerikanska . I en note tillamerikanska , överlämnad av ambassaden, sägs bl. SwedishGovernment understands and accepts the obligations of the Swedish Governmentas set forth in the- memorandum". licensenutfärdades därefter formellt . De svenska åtagandena innefattade bl. a. rapportskyldighetfrån företagets sida till både den svenska och den amerikanska regeringenbeträffande sådana frågor som huruvida systemet hade använts bara förlufttrafikkontroll, huruvida någon betydande ändring i systemets materiellakaraktär som stod i strid mot licensen vidtagits samt huruvida någon betydandeändring ägt rum beträffande lokaliseringen av systemen. riktade anställda vid kritikmot företaget i olika hänseenden. Bland anklagelserna förekom påståendet omlicensbrott i samband med Tercasaffären. Kontakt togs bl. a. med endepartementssekreterare i industridepartementet. Industriminister åt statssekreterare och andra tjänstemän inomdepartementet att grundligt gå igenom ärendet. Detta ledde till att kontakterbl. a. togs med företagets revisorer och dess styrelseordförande genomförda kontroller lämnades besked om att inga oegentligheter hadebegåtts. För departementsledningen framstod det som klart attmerparten av ryktena tillkommit av illvilja eller oförstånd. behandlades i näringsutskottet bl. a.frågor om Datasaab. , som därvid var närvarande, redogjorde förDatasaabs ekonomiska resultat och angav skäl för förluster somhade uppstått. Han förklarade att man kontinuerligt följde företaget men inte hade gjort någon noggrann genomlysning. publicerades i Internationalen, enveckotidning utgiven av , en artikel omDatasaabs ekonomi. I artikeln sades bl. a. att man kunde avslöja innehållet ien rapport som skrivits inom industridepartementet men som dittillsinte offentliggjorts. Den visade att Datasaab, trots omfattande stödåtgärder,inte kunnat hålla sig flytande annat än genom olagliga metoder. Licensfråganberördes dock inte. Artikeln var skriven av , tidningenschefredaktör, som varit anställd inom industridepartementet. påstods i TV-aktuellt att Datasaabvåren 1978 åsidosatt ett amerikanskt exportförbud genom att smugglaUSA-tillverkade komponenter via ryska ambassaden i . Detta framgick,hävdades det, av en hemlig och icke publicerad rapport gjord inomindustridepartementet. I TV-programmet anfördes bl. a. att den amerikanskaexportlicensen innehöll en rad förbehåll och begränsningar somföretagsledningen hade gått med på. Vissa kretskort som ingick i radarsystemetskulle ha lämnats till för vidare befordran till ,vilket skulle ha skett med kurirpost. Anledningen till att Datasaab gjort dettavar att det flyglednings- KU1981/82:35 24 system som skulle installeras i annars inte skullekunna fungera. Uppgifterna om smugglingen var, anfördes det vidare, besvärandeför industridepartementet inte minst därför att två, som det uppgavs, kvalificeradedepartementstjänstemän, som Aktuellt kände namnen på, sammanställt rapportenmed de känsliga uppgifterna. I programmet tillfrågades industriminister om vemsom skrivit rapporten. Åsling svarade att han inte visste detta och att detunder alla förhållanden inte var någon rapport som industridepartementet varansvarigt för. Datasaabs ledning förklarade dagen efter att bolaget följtde amerikanska exportlicensbestämmelserna. Saken påtalades från amerikansk sida bl. a. vid ett besökav chargé d'affaires i industridepartementet. Från svensk sidadementerades TV-uppgifterna. framkom att det fortfarande på många hålli den amerikanska administrationen fanns misstankar om licensbrott. övertog LME större delen av statensaktier i . Efter en ingående undersökning konstaterade LME i maj 1981att Datasaab i samband med fullgörandet av avtalet angående leverans avlufttrafikledningssystemet Tercas brutit mot vissa uppställda villkor iexportlicensen. redovisade företrädare för för deamerikanska handels-och utrikesdepartementen en utredning om Datasaabsefterlevnad av licensvillkoren. Av denna framgick att licensbrott skett i vissaavseenden. Vid överlämnandet ställdes frågor särskilt om vad statensrepresentant i hade haft kännedom om och medverkat till.Amerikanerna angav att de hade svårt att förstå att den svenska regeringeninte velat ta på sig ett större ansvar för att licensvillkoren efterlevdes. Inom övervägdes vilka åtgärderregeringen borde vidta i den uppkomna situationen. Det utmynnade bl. a. i attstatssekreterare kallade till sig chargéd'affaires och läste upp ett "non-paper", vari regeringenbeklagade det inträffade. Från amerikansk sida togs i olika sammanhang upp frågan omTercasaffä-rens konsekvenser för svensk tillgång till viss amerikansk utrustningav betydelse för det svenska försvaret. Från sovjetisk sida å andra sidanframfördes till LME att man skulle hålla den ansvarig ömnågot går fel i Datasaab-affären. Utskottets granskning har gettanledning till följande uttalanden. Regeringen tog i samband med denamerikanska licensgivningen på sig förpliktelser, vilkas innebörd enligt deanalyser utskottet tagit del av inte synes ha stått klar ens för regeringensjälv. Som kontrast till det mycket aktiva agerandet under tidenfram till licensens beviljande ägnade regeringen i nästa skede licensdelen avTercasaffären ringa uppmärksamhet. Då påståenden om oegentligheter KU1981/82:35 25 inkluderande licensbrott kom till industriminister bedömde han det vara företagets och interegeringens sak att se till att villkoren följdes. Först efter ägarskiftet blev Datasaabs sätt att efterlevalicensvillkoren utrett. Regeringen ansåg sig då på nytt behöva ägna frågan ettmera aktivt intresse. Överväganden inom utmynnade bl. a: i,såsom framgått av utskottets redogörelse, att man från svensk sidainför företrädare för amerikanska ambassaden beklagade handlande ilicensfrågan. Utskottet finner att regeringens befattning medTercasaffären kännetecknats av brist på konsekvens. Avsaknaden av en klarhandlingslinje har gett ett motsägelsefullt intryck, vilket på ett olyckligtsätt medverkat till att framkalla reaktioner och skapa missförstånd i utlandet. anfört ges till känna. Utskottet har till granskning tagitupp fråga om svenskt bistånd till det s. k. i Sri Länka. Sakengäller bistånd i form av s. k. importstöd till en vattenkraftsanläggning ilandet där det svenska företaget ärhuvudentreprenör. En rad andra svenska företag är också engagerade i projektet.I samband med granskningen har utskottet tagit del av ett omfattande skriftligtmaterial i ämnet som sammanställts av revisorer och avutrikesdepartementets enhet för bilaterala frågor (delar av detta materialfogas som bilaga lOA till detta betänkande). Vidare har utfrågningar ägt ruminför utskottet med utrikesminister , generaldirektör direktör , exportkreditnämnden, samt med direktör . O.Håkansson och överingenjör , Skånska Cementgjuteriet. Utskrifterav vad som förekom vid dessa utfrågningar bifogas betänkandet (bilaga lOB-D). Ärendet kan i korthet sammanfattas på följande sätt. Förstskall erinras om att för det svenska biståndet till internationelltbilateralt utvecklingssamarbete fastställers, k. landramar. Förprogramländerna är utfästelser för en treårsperiod regel och i de fallregeringen vill föreslå successivt ökade landramar förvisst programland får detta redovisas för i varje särskilt fall. Det totala belopp som utfästs gentemot ett programland fårsåledes inte utan bemyndigande i varje särskilt fall överstiga ettbelopp som är större än den landram som fastställer fördet kommande budgetåret. Det svenska biståndet lämnas antingen som ändamålsbestämtbistånd eller i form av importstöd. Importstödet är en biståndsform som innebäratt mottagarlandet skall få möjlighet att importera varor och tjänster av olikaslag som kan anses vara avsedda för utvecklingsändamål. KU1981/82:35 26 utbetalas av SIDA och sätts som regel in på räkning isvensk bank. Importstödet har skilt sig från annat bistånd genom attdet inte är destinerat av givaren till något överenskommet projekt ellermotsvarande. Det skall i sammanhanget nämnas att SIDA ändradereglerna för importstödet så till vida att även entreprenadkontrakt kundefinansieras med importstödsmedel. Avtal om importstöd mellan ochmottagarlandet skall ange endast att medlen avsätts för utvecklingsändamål. Utvecklingssamarbetet mellan och Sri Länka börjaderedan i slutet av 1950-talet med stöd till ett familjeplaneringsprogram. I ochmed att Sri Länka blev programland för svenskt bistånd fr. o. m. budgetåret1975/76 har biståndet successivt förskjutits mot direkta insatser med en storandel importstöd varav merparten bundet. Totalt har 487 milj. kr ibiståndsmedel utbetalats t. o. m. /81. Den nuvarande regeringen i Sri Länka har sedan sitttillträde 1977 arbetat för en liberalisering av ekonomin i syfte att skapaförutsättningar för ökad tillväxt och sysselsättning. Detta har tagit siguttryck i satsning på ett snabbt genomförande av stora utvecklingsprogram.Bland dessa är det största det mycket omfattande s. k. Mahaweliprogrammet förutbyggnad av vattenkraft och för stora bevattningsprojekt. I detta programingår den planerade vattenkraftsanläggningen . Sri Länkas regering söktetidigare stöd till finansieringen av dessa utvecklingsprogram från olika hållbl. Bland finansiärerna märks , , ochVästtyskland. Efter diskussioner 1978 md den och omfinansiering av begärde Sri Länkas regering att få utnyttjadet svenska importstödet för detta projekt. SIDA:s direktion ansåg att ingaformella invändningar kunde riktas mot att Sri Länkas regering använde svenskaimportstödsmedel till att finansiera Kotmalei)rojektet. Detta godtogs av densvenska regeringen. ingicks vissa kontrakt mellan Sri Länkasregering och Skånska Cementgjuteriet om uppförandet av anläggningen. Arbetenaigångsattes och beräknas enligt nuvarande bedömningar vara slutfördaunder . I dagens läge har 307 milj. kr. av importstödsmedel utnyttjatsför projektet. En beräkning av kostnaderna för gjordes isamband med att den som nämnts inte haft någotatt invända mot att importstödet fick utnyttjas för ändamålet. Projektetkostnadsberäknades då till ca 850 milj. kr. priser, varav 645 milj.kr. Under loppet av blev det emellertiduppenbart att projektet till följd av omfattande nödvändiga tekniskaomdisponeringar, delvis förorsakade av oväntade geologiska problem, och däravföljande förseningar samt prisstegringar skulle bli väsentligt dyrare än somursprungligen beräknats. Ytterligare kostnadsökningar medförde sedermera , då.kontrakt förhandlades med Skånska Cementgjuteriet om byggandet av själva dammen, räknade med att KU1981/82:35 27 investeringskostnaden för hela projektet i löpande priserskulle bli drygt 2 500 milj. kr. inkl. räntor och lokala kostnader underbyggnadstiden. Den höjda investeringskostnaden berodde till (ca 500milj. kr) på de arbeten som tillkommit och till (170 milj.kr.) Återstoden, ca 1 000 milj. kr. (), var ett resultat av förseningar och stigande priser. Som tidigare nämnts började frågan om svenskt stöd tillKotmaleprojektet på allvar att diskuteras . hade dåvarandebiståndsministern besökt Sri Länka. Landets regering presenteradedå planer på att omallokera det svenska biståndet mot någon form av stöd tillMahaweliprogrammet. förklarade statssekreteraren förbl. a. representanter för Skånska Cementgjuteriet att det från svensk sida inteborde möta några hinder att importstödet användes för kraftverksprojektet i SriLänka. Sri Länkas bevattningsminister besökte ochinformerade bl. a. om . Härvid, och även senare i brev till SriLänkas regering, bekräftades att importstödet kunde användas för ändamålet.Sommaren 1978 begärde Sri Länkas regering att skulle göra en utfästelseom kraftigt ökat bistånd efter 1981.1 svar slogbiståndsminister fast att utfästelser om bistånd ej kunde görasutöver den treårsperiod som gäller för landramarna. togs från lankesisk sida uppfrågan om möjligheterna av någon form av medverkan frän SIDA i projektet. Somsvar på denna förfrågan sände utrikesminister etttelegram till bevattningsministern vari framhölls att "if SIDA were to beengaged, the Swedish involvement in the project would have to be subject toparliamentary approval. This is due to the magnitude of the project. Suchapproval is a time consuming procedure and would cause considerabledelay." Bakgrunden till detta uttalande var att de lankesiskamyndigheterna önskade en snabb lösning av biståndsfrågan. Det bekräftades dockatt SIDA var villigt att hjälpa till med att utse oberoende konsulter som kundestå till Sri Länkas regerings förfogande. Överenskommelser med Sri Länka om utvecklingssamarbeteträffades och . I regeringsbesluten angående dessagodkändes bl. a. ingångna importstödsavtal. Det skall i sammanhanget nämnas attSIDA fortlöpande deltagit aktivt i förhandlingar och diskussioner som förtsangående mellan de lankesiska myndigheterna ochutrikesdepartementets enhet för bilaterala frågor. SIDA:s biståndskontor i framförde till SIDA vissa betänkligheter beträffandeprojektet och uttalade bl. a. att man inte fann det försvarligt att definitivtbeslut om en svensk biståndsfinansiering - även om denna skulle ske inomimportstödets ram - av den förevarande omfattningen fattades innan enexpertgrupp fått tillfälle att studera frågan. gav SIDA:s direktiontill UD uttryck för uppfattningen att inga formella invändningar kunde riktas KU1981/82:35 28 mot att Sri Länkas regering använde svenska importstödsmedeltill att finansiera . behandlade i april 1979utvecklingssamarbetet med Sri Länka för det kommande budgetåret.