bet · G501KU35 · 1981-12-31 00:00:00 — Det är, förklarar ÖB, sannolikt att ubåten avsiktligt kränktsvenskt territorium i syfte att där bedriva en otillåten verksamhet, troligenunderrättelseverksamhet. ÖB bedömer möjligheterna som små att genom ytterligareutfrågning och undersökning få ökad klarhet om anledningen till ochomständigheterna kring ubåtens kränkning av svenskt territorialvatten ochintrång i svenskt militärt skyddsområde. Samråd på UD i 15.30 ÖB, statssekreteraren. Fö, samråder med utrikesministernoch kabinettssekreteraren. KU 1981/82:35 183 Sovjetiske ambassadören lämnar UD besked angående fråganom kärnladd- 18.00 Sovjetiske ambassadören sammanträffar på egen begäran medkabinettssekreteraren för att på instruktion från meddela att "påden sovjetiska ubåten liksom på andra örlogsfartyg till havs, finnserforderliga vapen och ammunition. Det har emellertid inget att göra medomständigheten kring ubåtens oavsiktliga intrång på territorium." Kabinettssekreteraren påpekar att inget sägs om kärnvapeneller om begäran att få inspektera ubåtens torpeder och att svaretdärför är otillfredsställande. Sovjetiske ambassadören inkallas från samtalet medkabinettssekreteraren till utrikesministern, som förklarar att han tolkatsvaret så, att den sovjetiska sidan inte förnekar att kärnvapen finns ombordsamt att man från sovjetiskt håll inte tillåter det svenska försvaret attutföra inspektion av torpederna. Utrikesministern meddelar att den svenska regeringensammanträder kl. 9.00. Otn då inte mer informationer erhållitsfrån sovjetisk sida torde regeringen ge offentlighet dels åt sin uppfattningatt med intill visshet gränsande sannolikhet finns kärnstridsspetsar ombord påubåt , dels åt vägran att tillåta kontroll av torpederna. Sammanträde hos statsministern 20.00 Utrikesministern, försvarsministern,kabinettssekreteraren, statssekreteraren. Fö, och ÖB deltar. Sovjetiske ambassadören informeras om regeringens planerbeträffande 8.45 Som svar på utrikesministerns fråga förklarar ambassadörenatt han inte har något nytt att framföra från . Utrikesministernförklarar att regeringen torde komma att besluta att ubåtens bogsering ut urGåseviken skall inledas denna dag. Utrikesministern meddelar vidareatt sjöbesiktning skall genomföras . Kabinettssekreterarenpåpekar att vissa formaliteter skall iakttas vid ubåtens överlämnande till densovjetiska marinen. Ambassadören uttrycker en förhoppning att "dennaepisod inte negativt kommer att påverka våra relationer". Närvarandesamtliga statsråd utom socialministern. I beslutet uppdrar regeringen åt ÖB att ombesörja att ubåten på KU1981/82:35 184 internationellt vatten överlämnas till representanter förden sovjetiska försvarsmakten. (Föredragande: försvarsministern.) Allmän beredning i regeringen 13 3Q angående protestnote till och införpresskonferensen. Protestnote överlämnas till 14.30 Sovjetiske ambassadören uppkallas till utrikesministernsom läser upp texten till den svenska protestnoten. I noten framför den svenskaregeringen sin skarpa protest mot den kränkning av svenskt territorium ochsvenskt militärt skyddsområde som avsiktligen ägt rum. Den svenska regeringenfinner denna grova kränkning av svenskt territorium desto mer uppseendeväckandeoch allvarlig som ubåten med stor sannolikhet har fört med sig kärnvapen in isvenskt område. Den kräver att förhindrar ettupprepande av denna grova kränkning mot och mot folkrättensfundamentala principer. Ambassadören upprepar det sovjetiska beskedet att ubåtenkommit in på svenskt territorium oavsiktligt. Statsministern och utrikesministern redogör förregeringens syn på ubåtsaffären. Regeringen informeras om att ubåten lämnat svensktterritorium Förmid- Den svenska protestnoten tillbakavisas 15.00 Den svenska ambassadören uppkallas till vice utrikesministern som KU1981/82:35 185 överlämnar den sovjetiska regeringens svarsnote. I notentillbakavisar bestämt protesten eftersom den"saknar varje juridisk och faktisk grund". I notens avslutningframhålls att alltid "ärligt strävat och strävar efter att utvecklaallsidiga förbindelser med i en anda av ömsesidig respekt, grannsämjaoch samarbete". önskar att "i sin turkommer att följa samma linje i förbindelserna mellan våra tvågrannländer". Vice utrikesministern framhåller att tonläget i notensavslutande del särskilt bör noteras. KU1981/82:35 186 Bilaga 9 A DATASAAB-TERCASAFFÄREN Promemoria upprättad inom industridepartementetsrättssekretariat Det delstatliga företaget - sedermera - träffade ett avtal medden ryska utrikeshandelsorganisationen om en leverans.avett flygtrafiklednings-system till . Affären - den s. k. Tercasaffären- hemfördes med starkt stöd från den i hård konkurrens medframför allt ett amerikanskt och ett franskt företag. Eftersom det kontrakterade lufttrafikledningssystemet viss mindre del skulle innehålla amerikanska komponenter, förutsatte avtaletatt amerikanskt tillstånd (exportlicens) gavs till att dessa komponenter exporteradestill . Ansökan om exportlicens gjordes . Efter enutdragen handläggningsprocess inorn de amerikanska myndigheterna och efter flerapåstötningar från bl. a. företrädare för den beviljadesStansaab exportlicens . Licensen var dock på visst sättbegränsad i förhållande till företagets ursprungliga ansökan. Den svenskaregeringen gjorde i samband med licensgivningen vissa uttalanden gentemot denamerikanska licensmyndigheten. Under slutet av framfördes från personer som villevara anonyma påståenden om oegentligheter vid företaget. Företaget var /78 ombildat till ett nytt bolag, , vilket till likadelar ägdes av staten och . Påståendena om oegentlighetertillbakavisades av företagets ledning. hävdades i TV att Datasaab gjort sigskyldigt till licensbrott, vilket förnekades av bolagets ledning. Telefonaktiebolaget () övertog den 31december 1980 Saab-Scanias aktier i och större delenav statens aktier i bolaget. Efter en ingående undersökning av Tercasaffären har LMEfunnit att Datasaab i vissa hänseenden åsidosatt de amerikanskaexportlicensbestämmelserna. Regeringen framförde sittbekl.agande till de amerikanska myndigheterna. Det har upplysts att konstitutionsutskott avseratt granska Tercasaffären. Med anledning härav har jag låtit göra ensammanställning av det skriftliga material i frågan som finns hosindustridepartementet. Materialet återfinns i särskilda pärmar, sorterat ikronologisk ordning. För att underlätta hanteringen av detta material lämnas idenna promemoria en redogörelse för huvuddragen av vad som hänt i ärendet frånslutet av . då kontakterna mellan Stansaab och de ryska myndigheternainleddes, till slutet av . Redogörelsen bygger på det skriftliga KU1981/82:35 187 material som finns hos industridepartementet ochinnefattar hänvisningar till detta material. I detta material finns också endel uppgifter från massmedia. Vidare har från näringsutskotterhållits bl. a. minnesanteckningar som gjorts vid utfrågningar avstatssekreteraren i industridepartementet. Redogörelsen omfattar dessutom vissa kontakter som ett partjänstemän på industridepartementet /80 haft med anställdapå Datasaab samt de åtgärder dessa tjänstemän vidtagit med anledning av vad dedärvid fått erfara. Tidenfram t. o. m. licensgivningen Datasaab och dess föregångare (föreår 1971 och 1971-1977 Stansaab) har sedan andravärldskriget anlitats av svenska staten för militär elektronikutveckling. Dennaverksamhet koncentrerades efter hand till utveckling av stridsledningssystemför luftförsvaret. fick bolaget sin första beställning från svenskastaten pä ett komplett sådant system (Stril 60). För detta har utvecklats ettdatorstyrt informationssystem som bygger på egen utveckling av datorer ochterminaler och som anses mycket avancerat. Bolaget beslöt 1962 att med utgångspunkt i dendatabehandlingsteknik som utvecklats för Stril systematiskt utveckladatorbaserade civila lufttrafikledningssystem (ATC-system; ATC = ) med sikte på en framtida internationell marknad. Den av bolaget år1964 levererade anläggningen på var under större delen av 1960-taletvärldens modernaste system, som rönte stor internationell uppmärksamhet. Bolagetfick därmed en etablerad ställning på marknaden. beslöt att upprustasitt lufttrafiknät genom att införa ATC-system. I realiteten fanns trekonkurrenter om denna mycket stora order, nämligen CSF - TVT (), Univac() och Stansaab (). Ryssarna tog själva initiativ till kontakter medStansaab. Första direkta kontakten med företaget ägde rum , dåen rysk delegation besökte Stansaab. förhandlingar lyckadesStansaab få ordern. Avtal tecknades om leverans av tvåflygtrafikledningscentraler i samt en i och en i . Vidareskulle levereras en simulator för utbildning av ca 1 000 flygtrafikledare ochen programcentral. Kontraktsbeloppet var ca 320 milj. kr. Systemet harbenämningen TERCAS (Terminal and area control system). 1 systemet skulle ingå vissa komponenter av amerikansktursprung, som för export till kräver amerikansk exportlicens.Bakgrunden till detta är följande. Enligt amerikansk lag (Export AdministrationAct) får presidenten kontrollera export av amerikanska varor och tekniska datai syfte att garantera nationell säkerhet, att bedriva en konsekvent utrikespolitikoch att avhjälpa försörjningsproblem. Act är fogaden särskild lista på produkter som kräver exporttillstflnd. a. att en amerikansk säljare eller licensgivare måste föreskriva utländskakunder att inte vidareexportera den amerikanska utrustningen eller exporteraegna produkter vari sådan utrustning ingår till socialistiska stater utantillstånd från vederbörande amerikansk myndighet. På amerikanskt initiativ har också träffats enöverenskommelse med vissa andra länder om samarbete för att begränsa exportenav vissa varor till socialistländerna. Samarbetet administreras av enkoordinerande kommitté, vanligen kallad COCOM. PM med anledning av besök i hösten1972 En redogörelse för embargopolitiken har lämnats avhandelsministern i interpellationssvar . KU 1981/82:35 189 COCOM-systemet innebär i principatt varje avtalsbundet land åtar sig att införa och tillämpa lagstiftning omexportkontroll samt att kontinuerligt samråda med övriga COCOM-länder i- dessafrågor. har inte gjort några åtaganden att tillämpaCOCOM-systemet eller att följa de amerikanska reglerna. En effekt av dessaregler är emellertid att svenska företag i sina kontrakt och licensavtal medparter i eller andra COCOM-stater kan tvingas göra vissa åtaganden.Datasaab var till följd av sådana åtaganden beroende av amerikansk exportlicensför leverans till av i TERCAS-systemet ingående komponenter avamerikanskt ursprung. Värdet av sådana amerikanska komponenter vilkas utförseltill fordrade exporttillständ var dock i förhållande till ordernsstorlek mycket begränsat, . Svenska myndigheter blev berörda av Tercas-affären.Till att börja med sker handelsutbyte mellan och inomramen för handelsavtal mellan de båda länderna. Regelbundna överläggningar skerdessutom inom en blandad svensk-sovjetisk kommission för ekonomiskt ochtekniskt-vetenskapligt samarbete där den svenska delegationen leds avindustriministern. Vid kommissionsmötena tas upp frågor av betydelse församarbetet och av naturliga skäl kom frågan om denna potentiella order förStansaab upp så snart ryssarna visat intresse för det svenska företaget. FrånStansaabs sida begärdes också mycket tidigt aktivt stöd från den svenskaregeringen. Bolaget framhöll att de franska och amerikanska konkurrenternakunde räkna med sina regeringars stöd och pekade bl. a. på att bolaget år PMmed anled-1972 trots en förmånligare offert förlorat en betydelsefullbrasiliansk order "'ng '' tillCSF-TVT genom politiska påtryckningar av den franska regeringen. besök 1 Den blev sålunda tidigtengagerad i ärendet. Som ett hösien 1972 särskiltskäl för att regeringen aktivt stödde Stansaab åberopades att svenska staten vardelägare i bolaget. Med ryssarna diskuterades ärendet vid besök i år1972 av statsråden och . ocksåunder industriminister besök i . Frånsovjetisk sida togs då upp frågan om Stansaabs resurser för att genomföraett projekt av denna omfattning. attStansaab hade möjligheten att falla tillbaka på övrig svensk elektronisk industrisom underleverantörer. . . Redantidigt uppmärksammades att den amerikanska exportlicens som PM krävdesvar ett osäkerhetsmoment. Från svensk sida ansåg man emellertid att ensådan borde kunna utverkas med hänsyn till att.Univac fått preliminär exportlicensbeviljad för motsvarande utrustning och att därför en vägran att beviljaStansaab licens skulle utgöra en diskrimineringav . om licensskall göras först när kontraktet skrivits och det klartecken som på förhandgivits Univac för att stärka dess konkurrenskraft betecknades som KU 1981/82:35 Frän franskt håll framfördes till ryssarna att svenskarnainte kunde räkna med amerikansk exportlicens beroende på de dåliga politiskarelationerna mellan och . Från sovjetiskt håll klargjordes försvenskarna att man bedömde licensfrågan som viktig och att man önskade ettuttalande från i denna fråga. framhöll i ett brev till den sovjetiskevice utrikeshandelsministern att en så stor affärgivetvis kunde innebära "problem vilka kan hänga samman t. ex. medkapacitet och erforderliga licenser". Industriministern framhöll vidareatt företaget hade regeringens fulla stöd i fullföljandet av affären. I ett brev till Komarov tar . a. upp licensfrågan. Han förklarar sig övertygad om att licens kommer attbeviljas. Den skulle, anför han vidare, på principiellagrunder reagera mycket starkt mot ett avslag och skulle med kraft intervenerahos berörda amerikanska myndigheter till förmån för Stansaab. ansågs i det närmaste klart att Stansaabskulle få ordern. Beslutet försenades dock av den aktivitet fransmännen visadei samband med besök i . fickdock Stansaab ett "letter of intent" från ryssarna och i ett brev till förste vice utrikeshandelsministern i juli1975 den svenska tillfredsställelsen över att affären nu var i hamn. I ett brev från Komarov till i april 1976uttrycks på nytt ryssarnas förhoppningar att Stansaab kommer att få svenskaregeringens stöd bl. a. då det gäller att utverka det amerikanskaexporttillståndet. I anslutning till detta brev pekar Stansaab i en skrivelsetill industridepartementet på att det i sista hand finns möjlighet för bolagetatt ersätta kritiska komponenter med andra av icke amerikanskt ursprung. Stansaab ger in ansökan hos amerikanskamyndigheter om exportlicens. Sedan Kuzmin vid besök hos i juni1976 uttryckt oro i licensfrågan, tillskrev den amerikanskehandelsministern för att söka påskynda ärendet. Frånamerikanskt håll meddelades att licensärendet beredde vissa bekymmer och helst ville byta ut vissa komponenter. Frågan berördes på nytt vid Kuzmins överläggningar medindustriminister . Äsling tillskrev Kuzmin strax därefteroch uttryckte sin förvissning över att exportlicens skulle erhållas. kom uppgifter under hand från attexportlicensen inte skulle komma att bifallas i sin helhet. Från amerikanskthåll hävdades att Stansaabs begäran gick längre än den licens som Univactidigare fått klartecken för. Beskedet ledde till stark aktivitet från svensksida. Företrädare för bolaget överlade med amerikanska myndigheter. Stansaabingav nya handlingar till de amerikanska myndigheterna. I juni 1977kom underhandsbesked att Stansaab kunde vänta avslag i fråga om Skrivelse från Stansaab . KU 1981/82:35 "digitizers".Frågan togs nu upp av utrikesminister vid hennes besök hos denamerikanske utrikesministern . yttrade därvid attStansaab skulle få minst samma tillstånd som Univac fått. pågicköverläggningar mellan Stansaab och de amerikanska myndigheterna som ledde tillatt bolaget gav in en ändrad licensansökan. Närhandläggningen av denna ansökan drog ut söktesvenska regeringen bl. a. genom diplomatisk aktivitet påskynda ärendet.Amerikanerna kom nu med nya sakargument och uppgav att man ville ha ytterligareinformation. tog handelsminister emot d'affaires för att uttrycka regeringens missnöje med de upprepadeförseningarna av ärendet. Ryssarna uttryckte oro, bl. a. vid Åslingsmöte med Kuzmin . Ett memorandum från Stansaab tillställdesi de amerikanska myndigheterna. Vidare skrev ettbrev till , där hon uttryckte sin oro och den vikt den svenska regeringenfäste vid ärendet. Från amerikanskt håll meddelades att anledningen tillförseningen var att nya faktorer tillstött och att man ville ha merinformation. ägde nya överläggningar rum mellanföreträdare för Stansaab och det amerikanska försvarsdepartementet. meddelades att beslutatbifalla licensansökningen. Därvid begärdes att den skullebekräfta att den "understands and accepts its obligations" ianslutning till licensvillkoren. Licensvillkoren framgår av ett memorandum den14 från amerikanska . I en note tillamerikanska , överlämnad av ambassaden, sägs bl. ".. .Swedish Government understands and accepts the obligations of the SwedishGovernment as set forth in the . Åtagandena och en analys av deras innebörd framgår av enpromemoria i ämnet av förhandlingschefen . Denamerikanska licensen utfärdades formellt . I ett brev från Stansaabs VD till handelsrådet . ambassaden i , tar denneupp vissa frågor i samband med den nu utlovade licensen. I ett handskrivet P.S. anges bl. a. följande: "P. Vid närmare eftertanke slår det mig. attdetta kanske inte innebär slutet, vi har ju en tilläggslicens på gång enligtvad som sades vid vårt senaste Washingtonbesök". PM av ambassaden i PM jfr PM av KU1981/82:35 192 I slutet av oktober 1979kontaktades en departementssekreterare i industridepartementet av personer somvar anställda vid . Anledningen till kontakten var att dessa personerville påtala missförhållanden i bolaget utan att uppträda öppet. Departementssekreterarenvar inte knuten till den enhet inom departementet som handlägger frågor omDatasaab, men hade viss befattning med datafrågor och ansåg att han borde taeniot de muntliga uppgifter dessa personer ville lämna. Den första kontakten ledde till att fyra - fem personerunder den närmaste månaden lämnade uppgifter. Dessa framförde i olikahänseenden kritik mot det sätt på vilket Datasaab sköttes. Kritiken gickframför allt ut på att bolaget vansköttes, varigenom ett antal projekt hademisslyckats med stora förluster för bolaget som följd. Vanskötseln sades beropå företagsledningens inkompetens och dess oförmåga att leda företaget. Dethävdades också att företagets bokföring manipulerats. Om ytterligare information skulle erhållas villetjänstemannen också ha någon kollega närvarande, inte minst om diskussionersenare skulle uppkomma om vad som sagts. Han anförtrodde därför åt enarbetskamrat vad som hänt. Efter att de båda tjänstemännen erhållit ytterligareinformation vid ett sammanträffande med en Datasaabanställd ansåg de att deomgående borde informera industriminister om vad som förevarit.Tjänstemannen berättade för industriministern om deuppgifter som lämnats. Närvarande var också den kollega som tjänstemannen tidigareanförtrott sig åt. Industriministern lyssnade på vad som sades. Han baddärvid tjänstemannen att denne "skulle lyssna vidare", för att ommöjligt konkretisera uppgifterna. Därvid skulle också på tjänstemannens begäranhans kollega delta. hade de sammanträffanden, delvispå , med olika personer. Sammanlagt härrör uppgifterna från ett tiotalpersoner, som samtliga ville vara anonyma och som också tillförsäkradesanonymitet av tjänstemännen. De båda tjänstemännen förde anteckningar om vadsom sades och mottog också ett omfattande skriftligt material angående bolaget. Sedermera återställdes större delen av det ingivnamaterialet medan återstoden liksom de egna anteckningarna kastades. Strax före julen 1979 begärde tjänstemännen företräde förindustriministern för att ge en samlad bild av de uppgifter som lämnats. Pågrund av tidsbrist måste sammanträffandet med Åsling inställas. I ställetsammanställde tjänstemännen de väsentligaste uppgifterna om företagetsekonomiska och organisatoriska "misskötsel" på en A 4-sida, somÅsling fick ta med sig hem över jul- och nyårshelgen. Ett nytt sammanträffandeägde därefter rum vid Åslings återkomst till departementet . Vid dettasammanträffande lyssnade industriministern på vad som sades och beordradedärefter KU 1981/82:35 tjänstemännen attgrundligt gå igenom ärendet med statssekreterare för att närmareöverväga erforderliga åtgärder. I anklagelserna mot Datasaab var påståendet omlicensbrott, som nämndes för industriministern först , enfråga bland flera andra frågor. Någon "rapport" eller promemoria omförhållandena på Datasaab - bortsett från den A 4-sida som industriministernfick före julen 1979 - upprättades inte, vare sig eller . Eftersammanträffandet med Äsling föredrog tjänsternännen ärendet grundligtför . Det ledde till att denne tog kontakt med såväl företagetsrevisorer som dess styrelseordförande och bad dem noggrantundersöka sanningshalten i de rykten om oegentligheter som kommit tilldepartementets kännedom. Fördepartementsledningen framstod det som klart att i varje fall merparten avryktena tillkommit av illvilja eller oförstånd. En del av ryktena varexempelvis baserade på en sammanblandning av uppgifter ur Datasaabskoncernredovisning och dess redovisning för moderbolaget. Inte desto mindre vardet angeläget att få undersökt om det fanns någon grund för ryktesspridningen. Eftergenomförda kontroller hade besked lämnats att inga oegentligheter hade begåtts. Den14 diskuterades Patasaab i med anledning av eninterpellation av . Diskussionen kom framför allt att gällabolagets ekonomi. Brev81-05-22 från till direktör , LME. PM1982-01-07 av kanslichefen , näringsutskott (NU), sominnehåller inom NU gjorda minnesanteckningar från utfrågningar av RobertNilsson och Den26 ägde i näringsutskottet fortsatt behandling rum av proposition1979/80:100, bil. 17, punkterna F 17 och F 18 samt motiven rörande Datasaab.Därvid närvar , departementsrådet , chef förindustridepartementets enhet för teknisk forskning och utveckling (den enhetsom handlägger frågor om Datasaab), samt direktör , förutvarandechef för denna enhet, för att lämna upplysningar i ärendet. redogjorde därvid för Datasaabs ekonomiska resultat ochangav skäl för den förlust som hade uppstått. Han förklarade därvid att mankontinueriigt följde företaget men att man inte hade gjort någon noggranngenomlysning. Den22 publicerades i Internationalen, en veckotidning utgiven avKommunistiska arbetarförbundet, en artikel om Datasaab. 13Riksdagen 1981/82. KU1981/82:35 194 tidningens första sida står: "Internationalenavslöjar: ÅSLING HÖLL TYST OM MILJARDSVINDEL!" I texten under riibrikenanförs: "Internationalen kan avslöja innehållet i en rapportsom skrevs inom industridepartementet men som inteoffenthggjorts. Rapporten är en bomb. Den visar att Datasaab, som ägs tillhälften av staten respekfive , trots omfattande stödåtgärder intekijnnat hålla sig flytande annat än genom olagliga metoder. Datasaab, Åslingsskapelse, har fått en miljard av staten sedan.företaget bildatles 1978.Industridepartementets experter räknar med en kostnad på ytterligare 700miljoner om företaget ska kunna komma på fötter. Sammanlagt 1,7 miljarder -nästan en tredjedel av sparplanen. Industriminister har hela tidenoffentligt hållit masken: om denolagliga verksamheten. och om denkatastrofala ekonorniska situationen för företaget. I rapporten från industridepartementet kallas affärenDatasaab 'tidernas största industripolitiska skandal'. Åsling har haft skäl atttiga." Artikeln, som återfinns på tidningens mittuppslag, bärrubriken: . I ingressen tillartikeln anförs: "surrade rykten om att allt inte stodrätt till på det halvstatliga företaget . Det.statliga stödet tillDatasaab var uppe till särskild behandling i . Åshng och Datasaabs styrelseordförande, ,intygade samfällt att allt var fullständigt i sin ordning. Internationalen kan avslöja att Åsling och ljög. Vi kani dag avslöja ett material från industridepartementet som visar att det redan ijanuari måste ha stått fullständigt klart för Åsling och attsituationen på Datasaab var allt annat än i sin'ordning. I denna utredning sägsbl.