bet · G501FöU18 · 1981-12-31 00:00:00 — Han förordar dock att vissa förenklingar av planeringsprocessenoch begränsningar av resursinsatserna skall eftersträvas. Bl.a. avsesinsatserna när det gäller perspektivstudierna i fas 1 minskas till förmån förplaneringen i det femåriga perspektivet. Handelsministerntar i propositionen (s. 46-47) också upp frågan om de ekonomiskaplaneringsförutsättningar som bör gälla inom det ekonomiska försvaret. Detframgår att han i huvudsak delar försvarskommitténs uppfattning att det inomdet ekonomiska försvaret inte är meningsfullt att tillämpa den form av fastekonomisk planeringsram i kombination med kompensation för prisutvecklingen somkommittén föreslår för försvarsmakten och civilförsvaret. Kommitténförordar ett system med en grovt uppskattad ekonomisk planeringsram för femårsperiodeni kombination med en noggrann ärUg prövning av resursbehoven för det ekonomiskaförsvaret. Inom sådana områden där samhälls- och prisutveckling spelar enunderordnad roll men där fleråriga insatser är erforderliga kan det varalämpligt att ge flerårsbe-myndiganden för att få ytterligare stadga iplaneringen och största möjliga effektivitet för långsiktiga satsningar förförsörjningsberedskapen. FöU 1981/82:18 132 fortsattplanering förutsätts en i stort sett reelloförändrad årlig ram för kostnader exkl. räntor över statsbudgeten. Ramenbedöms dock kunna behöva justeras . En sådanjustering kan föranledas av eventuellt ändrad ansvarsfördelning av staten ochnäringshvet för beredskapsåtgärder av skilda slag. Försöken att finna inhemskaersättningsvaror m. m. och förändringar i beredskapslagrens sammansättning ochvolym kan ocksä ge anledning till sädana justeringar. Detbör enligt handelsministern ankomma på regeringen att ärligen föreslå ensärskild medelsram för det ekonomiska försvaret. I planeringsanvisningarna böranges en fast ram för det närmast aktuella budgetåret och en mer översiktligram i planeringsperioden. Beträffande drift-ochförvaltningskostnader anser handelsministern att det fär ankomma på regeringenatt på vanligt sätt lämna löpande anvisningar för hur dessa skall behandlas. Utskottetvill inledningsvis erinra om att det är påbörjades försök medlångsiktsplanering inom det ekonomiska försvaret. Resultaten av dessa försöklåg till grund försvarsbeslut. Redan i samband med detta beslututtalade utskottet att det för sin del kunde konstatera att den dittillsbedrivna långsiktsplaneringen hade skapat förutsättningar för förbättradsamordning såväl inom det ekonomiska försvarets olika program som mellanekonomiskt försvar och övriga delar av totalförsvaret. Utskottet ansåg att detdärigenom hade blivit möjligt att i en utsträckning som aldrig förr göra samladebedömningar rörande hela totalförsvarets fortsatta utveckling. I betänkandetFöU 1977/78:20 (s. 3) tog utskottet ställning för en permanentning av detplaneringssystem som hade tillämpats försöksvis. Utskottet har ingeninvändning mot de justeringar som handelsministern räknar med, bl. a.innebärande en ökad koncentration av resurserna till planeringen för åtgärderpä . Utskottethar inte heller något att erinra mot vad handelsministern anför om deekonomiska planeringsförutsättningarna inom det ekonomiska försvaret. Även idetta fall är det inte fråga om några avvikelser från den ordning som hartillämpats . Vad handelsministern anför i frågan bygger på och ligger ilinje med den uppfattning försvarskommittén har kommit fram till. Utskottetvill särskilt peka på att det för några områden kan bli aktuellt medlångsiktiga satsningar som kräver fieråriga bemyndiganden av . Utskottetbegränsar sina överväganden i det följande till att huvudsakligen avseprogrammen Livsmedel, Beklädnad m.m. samt vissa delar av energiprogrammet ochprogrammet Övriga försörjningsviktiga varor. Programmet Livsmedel gäller frågor om försörjningmed livsmedel, fodermedel, utsäde, fettråvaror samt handelsgödsel ochbekämpnings- FöU 1981/82:18 133 medel.Inriktningen av programmet behandlas i proposition 1981/82:102 dels avhandelsministern (bil. 3 s. 48-50), dels av jordbruksministern (bil. Minimibehovet av livsmedel måste enligt den förordade inriktningenunder perioden /83-1986/87 kunna tillgodoses med stor säkerhet även ilångvariga försörjningskriser. Målet för livsmedelsprogrammet bör därför varaatt livsmedelsproduktionen skall kunna ställas om till i huvudsak självförsöijning.En omställning av jordbruket innebär en förskjutning från animalie- tillvegetabilieproduktion. En viss uppbyggnad och omstrukturering avberedskapslagren föreslås. Den godtagbara kriskost som enligt genomfördastudier visat sig kunna tillhandahållas efter omställning av jordbruketföresläs ligga till grund för planeringen. En viss beredskapslagring ärnödvändig. Denna bör avse varor som inte kan framställas inom landet och sombehövs för att klara en omställningsperiod och ge nödvändig uthållighet iövrigt. I propositionen betonas också betydelsen av att den regionalaförsöijningsförmägan uppmärksammas i planeringen. Därvid bör, framhålls det,ett ökat ansvar läggas på civilbefälhavarna. Försörjningsberedskapenmed gödselmedel är en central del av livsmedelsprogrammet. En särskildutredning har haft till uppgift att pröva olika alternativ för försörjningenmed gödselmedel och för tillverkning av sådana medel. Utredaren har bl. a.tagit upp frågan om principöverenskommelser mellan staten genom ÖEF, NorskHydro a. s. och om krisimport av gödselmedel och ammoniak samt rörandeförstudie, projektering och andra förberedelser för att en elektrolysbaseradammoniakfa-brik skall kunna byggas vid en kris. För att täcka behovet av kväve underden tid det tar att bygga fabriken (beräknad till högst ) föreslär utredarenatt olja beredskapslagras för den nuvarande ammoniaktillverkningen i Köpingsamt en beredskapslagring av kvävegödselmedel. Handelsministernuppehåller sig i totalförsvarspropositionen ingående vid frågan om att genomkrisimport förbättra försörjningsberedskapen med gödselmedel. Han konstateraratt den dominerande delen av import av kvävegödselmedel kommer frånNorge liksom delar av vår import av råvaror för tillverkning därav (ammoniakoch olja). Det vore därför, framhåller handelsministern, frånberedskapssynpunkt mycket värdefullt om kunde avtala om att i kristidfå utnyttja norska resurser. Det svensk-norska jordbruksavtal somundertecknades öppnade möjligheter för en sådan krisimport. Isamband med försäljningen av aktiemajoriteten i till Norsk Hydro a. s.har beaktats möjligheten till krishandel med dessa produkter. Jordbruksministernförklarar sig inte vara beredd att ta slutlig ställning till hur beredskapenför vår kväveförsörjning i kriser av olika slag skall vara utformad. Bl.a.förutsätter förslaget om krisimport, framhåller han, en överenskommelse medNorge på regeringsnivå innan man slutligt kan bedöma dess beredskapsvärde.Resultatet av de övriga diskussioner som pågår inom ramen för det svensk-norskajordbruksavtalets ram bör också FöU 1981/82:18 134 vägasin i den samlade bedömningen. De ansvariga beredskapsmyndigheterna bör ocksåges möjlighet att lämna synpunkter på utredarens förslag. För att man skall fåbättre underlag för en samlad bedömning bör enligt hans uppfattning medelanvisas till en förstudie om byggande av den elektrolysbaseradeammoniakfabriken. I avvaktan på slutligt ställningstagande börberedskapslagring av gödselmedel under /83 genomföras enligt deti programplanen redovisade förslaget i den av regeringen anvisade ekonomiskanivån (40 milj. Jordbruksutskottethar yttrat sig över den av jordbruksministern föreslagna inriktningen avprogrammet Livsmedel och har förklarat sig inte ha någon erinran mot förslaget. Försvarsutskottetbiträder den angivna inriktningen av verksamheten inom programmet Livsmedel.Beträffande den träffade principöverenskommelsen om krisimport avkvävegödselmedel eller ammoniak från delar utskottet handelsministernstillfredsställelse att överenskommelsen har kommit till stånd. Utvecklingen aven kris- eller krigssituation kan emellertid hindra eller allvarligt försvårainfriandet av en överenskommelse om krisimport. Andra vägar att klaraförsörjningen på området måste därför också prövas. Utskottet är mot denbakgrunden positivt till tankarna på att skapa beredskap för uppbyggnad av enelektrolysbaserad ammoniakfabrik. Övrig inhemsk produktion ochlagringsverksamhet bör också föras in i bilden. Utskottet räknar med att detfortsatta arbetet med frågan om hur beredskapsförsörjning på kvävegödselområdetskall tillgodoses kan leda fram till en lämplig avvägning mellan alla angivnamöjligheter att trygga försörjningsberedskapen på området. 1 avvaktan därpåbör beredskapslagras kvävegödselmedel i enlighet med regeringens förslag. Inriktningen av programmet Beklädnad m. m.behandlas i proposition 1981/82:148 om åtgärder för tekoindustrin, m.m.Försvarsutskottet har yttrat sig över propositionen och därvid bl.a. godtagitatt det skall göras en översyn av planeringsnormerna förförsörjningsberedskapen inom beklädnadsprogrammet (FöU 1981/82: 3 y).Näringsutskottet kan vid sin behandling av propositionen beräknas ta ställningtill inriktningen av de fortsatta statliga åtgärderna på teko-, läder-, sko-och gummistövelområdena. kommer senare i betänkandet attbehandla frågan om medel för beredskapslagring och industriella åtgärder föratt kunna upprätthålla de beredskapspolitiskt betingade målen/riktmärkena förprogrammet. består av två delprogram,Bränslen och drivmedel m.m. och Elkraft. I det följande vill utskottet någotuppehålla sig vid delprogrammet Bränslen och drivmedel m. m. Handelsministernföreslär att oljelagringsfonden skall avvecklas . Det huvudsakliga syftetmed oljelagringsfonden är att den skall finansi- FöU 1981/82:18 135 eraden statliga beredskapslagringen av olja. Fonden inrättades genom beslut avregeringen . Medel tillförs fonden genom den särskilda beredskapsavgiftpå oljeprodukter som utgår i form av avgifter på bensin,eldningsolja, motorbrännolja och bunkerolja enligt lagen (1973:1216, omtryckt1975:75, ändrad senast 1981:572) om särskild beredskapsavgift för oljeprodukter(prop. 1973:194, FöU 27, rskr 266). Både byggande av lagringsanläggningar ochinköp av varor, dvs. råolja och oljeprodukter, samt drift och underhåll avlagren finansieras över fonden. Sedan ikraftträdandet av lagen om särskildberedskapsavgift på oljeprodukter har dennas giltighetstid förlängts tregånger. Lagen gäller nu till utgången av . Densärskilda beredskapsavgiften är f. n. per liter för bensin och 118 kr.per m' för motorbrännolja (mbo), eldningsolja (eo) och bunkerolja (bo). En delav avgiften avskiljs för att tillföras andra fonder än oljelagringsfonden förfinansieringen av andra åtgärder än beredskapslagring. Hur den särskilda beredskapsavgiften numerafördelas på olika fonder framgår av följande sammanställning: mbo, eo, bo 12kr./m' 118kr./m' I totalförsvarspropositionen (bil. 3 s. 40-43)konstaterar handelsministern att de anspråk som kommer attställas på oljelagringsfonden beräknas överstiga de medel som kan beräknasinflyta till fonden om man inte höjer beredskapsavgiften. Han har övervägt omdet alltjämt är rationellt att behålla oljelagringsfonden somfinansieringskälla för beredskapslagring av olja. Handelsministern har kommittill slutsatsen att det i dagens statsfinansiella läge är bättre att ordnafinansieringen över statsbudgeten. Som en följd av detta ställningstagandeföreslår han att det beräknade saldot på oljelagringsfonden per den 1 juli1982, dvs. kr., överförs till inkomsttitel på statsbudgeten,liksom de särskilda beredskapsavgifter som genom eftersläpningen iredovisningen inflyter i oljelagringsfonden därefter. Som en konsekvensav sitt förslag förordar handelsministern efter samråd med chefen förbudgetdepartementet att den särskilda beredskapsavgiften på eldningsolja,motorbrännolja och bunkerolja sänks med det belopp som hänförsig till oljelagringsfonden, /m\ och att avgiften på bensin, 17öre/liter, slopas . I propositionen förordas vidare att den allmännaenergiskatten på oljor och bensinskatten höjs med samma belopp.Handelsministern framhåller att med dessa åtgärder förbättras statsbudgetens saldomed de belopp som vid budgetårsskiftena annars skulle ha legat i oljelag- FöU 1981/82:18 136 ringsfondensom utgående balanser. Förslag till författningsändringar som sammanhänger mednyss redovisade förslag har upprättats inom och fogatstill totalförsvarspropositionen som underbilagor till bilaga 3. Skatteutskottethar yttrat sig över propositionen i denna del och därvid inte funnit anledningtill erinran mot de föreslagna åtgärderna. har emellertid idet sammanhanget observerat att de av beslutade ändringar ibensinskattelagen som trädde i kraft endast delvis hariakttagits i lagförslaget avseende bensinskatten. Ändringsförslaget i fråga omden särskilda beredskapsavgiften är ofullständigt konstaterar skatteutskottetvidare. har därför utformat lagtext enligt vad som framgår avbilagor till yttrandet. Ipropositionen tas upp frågan om förlängning av det reviderade oljelag-ringsprogramsom fastställde (prop. 1980/81:90 bil. 3, FöU 21, rskr281) att finansieras över oljelagringsfonden. Gällandeoljelagringsprogram innebär en total inlagring av 6,5 milj. m' råolja som skallvara slutförd före utgången av 1984. Om marknadsmässiga och statsfinansiellaskäl ger anledning därtill kan inlagringsperioden utsträckas, dock längst tillutgången av . På grund av brist pä medel i oljelagringsfonden harregeringen medgivit ÖEF att begränsa den för /82 planeradeinlagringen av varor inom oljelagringsprogram-met. Handelsministern pekar nu päatt en förlängning av inlagringstiden under vissa förutsättningar angavs varamöjlig enligt riksdagsbeslut. Han anser att förutsättningarna (statsfinansiellaskäl) för en sådan förlängning föreligger och föreslår att lagringsprogrammetförlängs med och avslutas vid utgången av är 1986. Enligthandelsministerns uppfattning bör i princip en lika stor volym råolja inlagrasvart och ett av budgetåren 1982/83-1985/86 och hälften av denna års volym underden hälft av /87 som han föreslår skall omfattas av programmet.Eftersom 4,1 miljoner m' råolja återstår att inlagra innebär detta en lagringmed 950000 m /83, 900000 m' ettvart av budgetåren 1983/84-1985/86 och 450000 m' /87. Medantagande om bl. a ett varupris på råolja, inklusive inlagringskostnad, om1240 kr./m' och en dollarkurs om , vilken motsvarade förhållandena inovember 1981 medför detta enligt handelsministern en investeringskostnad ivaror och lagringsutrymmen om tillhopa 5348 milj. kr. Imotion 2212 (s) påpekar motionären att efter riksdagensbeslut om ett reviderat oljelagringsprogram föreslår regeringen av statsfinansiellaskäl en revidering av inlagringstakten. Inget sägs, påpekar motionären, ommarknadsmässiga skäl för en sådan revidering. Enligt motionären talar aktuellamarknadsmässiga omständigheter för en snabbare inlagring än denbeslutade. Mot den bakgrunden anser han att det finns skäl för att nuklart uttala dels att ytterligare förseningar FöU 1981/82:18 137 efterår 1986 inte får riskeras, dels att regeringen bör tillse att sädana avvikelserfrån den planerade upplagringstakten kan ske som marknadssituationen motiveraroch som kan förkorta tiden tills programmet genomförts. Utskottetvill inledningsvis framhålla att ett slopande av oljelagringsfonden innebär enbetydande förändring när det gäller de ekonomiska förutsättningarna föroljelagringen. Man kan i fortsättningen inte räkna med ett fast tillflöde avmedel som är uteslutande avsedda för oljelagring. Utskottet utgår dock fränatt en finansiering över statsbudgeten inte kommer att medföra en minskadbenägenhet att infria ett beslutat oljelagringsprogram. Besparingsskälligger bakom förslaget att förlänga oljelagringsprogram-met. En tillfälligförstärkning av statsbudgeten blir ocksä följden av att slopa oljelagringsfonden.Utskottet vill i det sammanhanget framhålla att svaret pä frågan omförlängningen av oljelagringsprogrammet medför besparingar även blirstarkt beroende av utvecklingen av oljepriserna. Ett par nackdelar medförlängningen bör också påpekas. Det gäller en övergående försämring avberedskapen som blir följden. Vidare kommer vissa lagerutrymmen att ståoutnyttjade än vad som annars skulle ha varit fallet. Utskottetmotsätter sig emellertid inte slopandet av oljelagringsfonden och förlängningenav oljelagringsprogrammet enligt handelsministerns förslag. Utskottet vill, ilinje med vad som påpekas i motion 2212 och för att förlängningen skall haavsedd besparingseffekt, understryka att regeringen noga bör följaprisutvecklingen på oljeomrädet och vidta åtgärder som motverkar att avseddainköp av olja kommer att ske under ekonomiskt ogynnsamma betingelser. Utskottetpekar på möjligheten att som handelsministern uttalar (s. 40) - utnyttja derörliga krediterna för att tidigarelägga inköp av någon av de varor somriksdagen har beslutat skall beredskapslagras över om sä kraftigaprisstegringar kan förväntas att betydande statsfmansiella besparingar kangöras med en tidigareläggning. Någon ytterligare förlängning av oljelagringsprogrammeträknar utskottet inte med. Vad utskottet nu har anfört bör som sinmening ge regeringen till känna. Författningsförslagenbör antagas med de ändringar som har förordats av skatteutskottet. Utskottetövergår till att behandla motion 1262 (s). Huvuddelen av landetsberedskapsbehov av olja täcks genom tvångslagring. Skyldigheten att lagra oljaåvilar säljare och förbrukare av större kvantiteter olja och regleras genomlagen (1957: 343) om oljelagring m. m. (omtryckt 1977; 939, senast ändrad 1980:381). Med olja avses i lagen färdigprodukter av råolja i form av gasol,motorbensin och fotogen med undantag av flygbensin och flygfotogen,motorbrännolja samt eldningsolja. Regeringen fastställer, enligt de grundersom har godkänt, den mängd olja i varje grupp som sammanlagt skallhållas i lager. Utgångspunkt för beräkningen av den FöU 1981/82:18 138 mängdolja av vissa slag som den lagringsskyldige skall hålla i lager är den mängdhan har sålt eller förbrukat under det s. k. basåret eller, om han sålt ellerförbrukat olja både under basåret och året eller ettvart av de två åren närmastdessförinnan, vad han sålt eller förbrukat under denangivna tiden (basmängd). Beräkningenav den mängd oljeprodukter som skall hållas i lager tas upp i motion 1262.Motionären pekar på att ett företag med minskande försäljning enligt nuvaranderegler åläggs att hälla ett större oljelager än förbrukningsvolymen motiverarunder efter minskningen av verksamheten. I motionen yrkas att riksdagenbemyndigar regeringen att i samband med större verksamhetsförändringar gedispens från bestämmelserna i lagen om oljelagring m. m. Ocksåhandelsministern tar i anslutning till energiprogrammet upp frågan hur manskall beräkna de kvantiteter som de oljelagringsskyldiga skall åläggastvångslagra. Övervägandena sker mot bakgrund av den översyn av dessa problemsom har gjorts av oljelagringskommittén. Mot bakgrund av den stora viktberäkningen av basmängd m. m. har för tvångslagringen och hela beredskapen påoljeområdet anser handelsministern att frågan bör studeras ytterligare. Medhänvisning till de överväganden som handelsministern aviserar anser utskottetatt inte bör göra något uttalande i frågan. Motion 1262 bör avslås. Underdelprogrammet Bränslen och drivmedel m. m. behandlas i propositionen ocksäfrågan om beredskapslagring av ångkol och naturgas. Detta sker med utgångspunkti ett förslag om beredskapslagring av dessa varor som har utarbetats avoljelagringskommittén (OLK). Handelsministern anser i likhet med kommittén detvara nödvändigt med en beredskapslagring på ifrågavarande områden.Lagringsskyldigheten bör när det gäller ångkol åvila större säljare ochförbrukare av ängkol liksom importörer av denna vara. Skyldighet atttvångslagra naturgas anser handelsministern böra åläggas distributörer ochstorförbrukare. OLK anser att en rimlig försörjningsberedskap i fråga om ängkoluppnås om lagringsvolymen fastställs till av närmast föregående årsförsäljning exklusive försäljning till annan lagringsskyldig, ellerförbrukning. Lagringsmängden bör när det gäller tvängslagring av naturgasutgöra av den mängd naturgas som har förbrukats eller försålts underföregående kalenderår. Handelsministern anför att den närmare omfattningen avlagringsskyldigheten måste bestämmas med beaktande bl.a. av tillförsel- ochförbrukningsförhållanden. Han förklarar sig finna OLK;s förslag i dessahänseenden väl avvägda. Han delar också OLK:s uppfattning att beslut om dennalagring fattas möjligt. Den lagstiftning som erfordras inrymmeremellertid, anför han, vissa problem från juridisk-teknisk synpunkt. Med hänsynhärtill avser han att senare återkomma med förslag till en sådan lagstiftning. FöU 1981/82:18 139 Utskottet anser att en beredskapslagring på dessaområden bör komma till stånd enligt de principer som anges ipropositionen. Utskottet har ingen erinran mot vad handelsministern har anförti denna fråga. Programmet Övriga försörjningsviktiga varor bestårav delprogrammen Kemiska produkter m. m. och Metaller m. m. Vidanmälan av delprogrammet Kemiska produkter m.m. behandlar handelsministern bl.a. beredskapslagring av gasbensin. Gasbensinanvänds i vårt land som basråvara vid tillverkning av plastrå-varoma eten ochpropen, som i sin tur används för att tillverka bl.a. plastprodukter.Statsmakterna fattade mot bakgrund av försötjningsbe-redskapsutredningensslutbetänkande (SOU 1975:57) Varuförsörjning i kristid beslut om visst statligtberedskapslager av gasbensin för fredskriser (prop. 1975/76; 152, FöU 35, rskr298). I totalförsvarspropositionen föreslär handelsministern på grundval avoljelagringskommitténs betänkande att denna beredskapslagring skall utökas med330000 ton, dvs. ca 455000 m'. Han anser att inlagringen i nu färdigställdaanläggningar bör påbörjas under /83 med ca 100000 m-'. Sammavolym bör inlagras de tre följande budgetåren och resten under budgetåret1986/87. Med anledning av förslaget att slopa oljelagringsfonden förordarhandelsministern att beredskapslagringen av gasbensin skall finansieras överstatsbudgeten. Handelsministernanmäler att den fredskrislagring av metaller som sker under delprogrammetMetaller m.m. numera är genomförd. Handelsministern erinrar om att han harförordat att planeringen för det ekonomiska försvaret skall inriktas på olikaomställningsåtgärder, att ansvaret för lagring skall ses över samtoljelagringsfonden skall upphöra. Han är mot den bakgrunden inte beredd attförorda att beslut nu skall tas om en ökad fredskrislagring av metaller somhelt finansieras över statsbudgeten. Han anser att en kommande översyn avlagringsansvaret får lämna underlag för en mera långsiktig bedömning. Hanfinner emellertid att lagringen av legeringsmetaller är en så viktigberedskapsfråga att staten bör finansiera en viss utökning av nuvarande lager iväntan på mer permanenta åtgärder. Därför avser han att senare i vår föreslåregeringen att ÖEF får ta i anspråk 35 milj. kr. av befintlig reservation påanslaget Beredskapslagring och industriella åtgärder för inköp avlegeringsmetaller. Utskottet godtar vadhandelsministern föreslår om lagring av gasbensin. Fråganom lagring av metaller hänger långsiktigt samman med ansvarsfördelningenmellan näringslivet och staten när det gäller beredskapslagringen. I avvaktanpä resultatet av den utredning härom som utskottet har tillstyrkt i detföregående biträder utskottet de åtgärder som handelsministern har förordatbeträffande lagring av vissa metaller. Enligt vad utskottet inhämtat harregeringen anvisat medel för inköp av legeringsmetaller ienlighet med vad som förutskickas i propositionen. Utskottethar i övrigt inte något att erinra mot vad som anförts om den FöU 1981/82:18 140 programvisainriktningen av verksamheten inom det ekonomiska försvaret. Avslutningsvisvill utskottet peka pä att handelsministern uppskattar kostnaderna förfemårsperioden /831986/87 för den inriktning av försörjningsberedskapensom han uttalat sig för till ca över statsbudgeten.