yttr · G405NU3 · 1980-12-31 00:00:00 — 1980/81:3 y övermotion om ofnciell provning av utrustning som ansluts til! har berett näringsutskottettillfälle att avge yttrande över motion 1980/81:456 av () och LarsGustafsson (s), vari hemställs att 1.upphäver beslutet att tillteleverket förlägga officiell provning av apparater och utrustningar avseddaför anslutning till telenätet, 2.som sin mening ger regeringentill känna att frågan om provning av dessa apparater och utrustningar skallbehandlas enligt den ordning som tidigare beslutat om beträffandeofficiell provning. Medanledning av motionen har statens provningsanstalt inkommit med en skrivelsetill näringsutskottet. Skrivelsen fogas som bilaga till detta yttrande. Motionärerna vänder sig mot beslut den17 att godkänna en av iegeringen föreslagen handläggningsordningför vissa provnings- och tillståndsärenden inom (prop. 1980/81:66 s.25 f., /81:9 s. 9, rskr 1980/81:132). De menar att beslutet inte harföregåtts av den allsidiga behandling av frågan som motiveras av den faststäUdaordning som gäller för officieU provning. Enligt motionärerna har synpunktersom framförts av statens provningsanstalts råd för provning, kontroll ochlegal metrologi i skrivelse till trafikutskottet inte blivit beaktade. Inteheller, uttalar motionärerna, har näringsutskottet, som nor-mah bereder ärendenom provning och kontroll, fått tillfälle att ge sina synpunkter i denna fråga.Motionärerna framhåller också att statens provningsanstalt, som är centralförvaltningsmyndighet för bl. a. officiell provning och kontroll, inte harutrett och behandlat ärendet. Enligt motionärerna brister riksdagsbeslutet omteleverkets provningsverksamhet i konsekvens. Beslutet framstår, menar de, somoförklarligt med hänvisning till de övergripande principer som beslutats gällaför officiell provning. 1 1980/81. NU1980/81:3 y NU 1980/81:3 y 2 Riktlinjerför organisationen av officiell provning antog vissa riktiinjer förorganisationen av officiell provning (prop. 1972:54, NU 1972:38, rskr1972:199). De principer som därvid fastslogs syftade till att man skulleåstadkomma klara ansvarsförhållanden, ett effektivt utnyttjande avtillgängliga resurser och garantier för att den officiellaprovningsverksamheten bedrivs opartiskt och sakkunnigt. antogriksdagen lagen (1974:896) om riksprovplatser m.m., som bl.a. innehåller dengrundläggande bestämmelsen att officiell provning skall utföras vidriksprovplats (2 §). Med officiell provning avses sådan teknisk provning,kontroll eller besiktning som är föreskriven i lag eller annan författning ochsom ej är egenkontroll (1 §). Lagen ger dock en möjlighet att undanta officiellprovning från riksprovplatssystemet. I lagens förarbeten påpekas emellertidatt denna möjlighet bör utnyttjas endast när det är påkallat av särskilda skäl(prop. 1974: 162 s. 16). Statensprovningsanstalt är central förvaltningsmyndighet för bl. a. officiellprovning och kontroll. På förslag av provningsanstalten utser regeringenriksprovplatser. I telenätet används dels utmstning som endastteleverket tillhandahåller, dels utrustning som tillhandahålls av såvälteleverket som andra leverantörer. Dessa s. k. konkurrensutsatta produkter fåranslutas till det allmänna telefonnätet först efter teknisk provning ochtypgodkännande. Denna provning har utförts av . Iproposition 1980/81:66 om vissa åtgärder på teleområdet underströkkommunikationsministern (s. 25) att de leverantörer vilkas utrustningartypprovas vid måste kunna känna sig övertygade om att derasprodukter provas under samma villkor som de som tillhandahåller ochatt kunskaper om innovativa produkter som provas,inte på ett otillbörligt sättöverförs till egen produktavdelning. Av propositionen framgick attden dittills tiUämpade handläggningen av ansökningar om anslutningstillståndhar skett enligt en i vissa avseenden ofullständigt dokumenterad mtin. Vidareframgick av propositionen att några remissinstanser hade föreslagit att dentekniska provningen skulle förläggas helt utanför televerket.Kommunikationsministern uttalade att provning i princip var attbetrakta som officiell provning, dvs. sådan provning som är en direkt följd avstatliga föreskrifter. Han ansåg dock att särskilda skäl talade för attteleverket även i fortsättningen skulle handha provningen och skisserade en nyhandläggningsordning för provnings- och tillståndsärenden. Trafikutskottetansåg att den handläggningsordning som hade föreslagits i propositionen borgadeför att provningen skulle komma att bedrivas opartiskt (/81:9 s. 9). NU 1980/81:3 y 3 Av den tidigare omnämnda skrivelsen från statensprovningsanstalt till näringsutskottet framgår att anstalten helt delar denuppfattning som statens provningsanstalts råd för provning, kontroU och legalmetrologi framförde till trafikutskottet under ärendets beredning hösten 1980.Provnings-anstalten framhåller sammanfattningsvis att de principer förofficiell provning som statsmakterna har fastslagit bör följas även idetta fall. De Klarare ansvarsgränser som skulle bli följdenskulle utan tvekan förbättra förhållandena beträffande kravpreciseringar,provningsverksamhet och godkännandeprocedurer. Dessutom skulle fåen mindre omstridd ställning i förhållande till sina konkurrenter. Resurser förprovning inom området bedöms till stor del finnas även utanförteleverket varför någon nämnvärd resursdubblering inte skulle komma i fråga.Kravet på opartiskhet, som hävdats mycket starkt och som motiveratavsevärda omstruktureringar inom provningsomrädet, bör gälla även då statligaffärsverksamhet är inblandad. En viktig princip bakom riktlinjer förorganisationen av officiell provning är att denna skall bedrivas opartiskt.Denna princip kom också till klart uttryck i samband med antagandet av lagen(1974:896) 1974. Det är enligt näringsutskottetsuppfattning angeläget att organisationen för provning av den telemateriel somdet nu är fråga om är utformad på ett sätt som står i överensstämmelse med denangivna principen. instämmer sålunda i vad motionärerna haranfört om betydelsen av opartiskhet och rättssäkerhet vid officiell provning.Utskottet noterar att det beslut som fattade sedan ger uttryck för en ambition i samma riktning. Mot dennabakgmnd är utskottet inte berett att nu förorda ett beslut enligt motionärernasförslag. förutsätter emellertid att regeringen noga följerhur den av godkända handläggningsordningen fungerari praktiken. Om de farhågor som uttryckts i motionen och av statensprovningsanstalt m.fl. besannas, utgår utskottet från att regeringen kommer attpå nytt överväga formerna för den här behandlade provningen av telemateriel. Stockholmden 10 febmari 1981 Närvarande:Ingvar (), (), (), (),(), (), (), (), (), (), (). (fp), () och (). NU 1980/81:3 y 4 Med anledning av motion 1980/81:456 av om officiell provning av utrustning som ansluts tilltelenätet får statens provningsanstalt (SP) lämna följande uppgifter ochsynpunkter. Motionengäller en fråga som tidigare behandlats i trafikutskottet med anledning avregeringens proposition 1980/81:66. I samband med denna utskottsbehandling harstatens provningsanstalts råd för provning, kontroll och legal metrologi iskrivelse redovisat vissa principiella och allmänna synpunkter påden provningsverksamhet som bedrivs till följd av att ställertekniska krav på apparater och utrustningar avsedda att anslutas tilltelenätet. Rådet utses av regeringen och har till uppgift bl. a. att yttra sigöver principiella frågor som SP har att behandla i egenskap av centralförvaltningsmyndighet för officiell provning och kontroll m. m. SP delar heltsynpunkterna som rådet framför i sin skrivelse. SPdelar också den uppfattning som redovisas i motionen att rådets skrivelse intesynes ha blivit beaktad vid trafikutskottets behandling av proposition1980/81:66. Vad som särskilt bör uppmärksammas är de synpunkter som framförtsom nödvändigheten av att själv bedriver den provningsverksamhet dethär är fråga om. 1 propositionen framhöll således föredraganden (sid. 26) atttelenätet är så komplicerat att ingen annan än har möjlighet attupprätthålla den kunskap som behövs för alt bedriva provningen. Rådets- och SP:s - uppfattning är däremot att särställning vad gällerkunskaper om telenätet enbart är ett argument för att endast kanfortnulera kraven som skall ställas på utrustningar avsedda att anslutas tillnätet. tekniska sakkunskap bör vara mer än tillräcklig för attteleverket skall kunna utföra denna uppgift. Med klart formulerade krav blirefterföljande provning en teknisk verksamhet för vilken det finns kunnande,utrustning och erfarenhet på många håll utanför . Trafikutskottetanförde för sin del följande som skäl för att provningen bör bibehållas inomteleverket (/81:9 sid. 9): Utskottetanser också att provningen bör bibehållas inom . Att ställa upp dekrav på utrustningar som är de nödvändiga, om provningen skall kunna förläggasutanför verket, skulle te sig alltför dyrt. Den handläggningsordning somföreslås i propositionen enligt utskottets mening för att provningenkommer att bedrivas opartiskt. Utskottet tillstyrker därför regeringens förslagoch avstyrker motion 1980/81:169 (partimotion, vpk) i denna del. Rättssäkerhetenkräver att en föreskrivande myndighet - i detta fall - utformar såklara och fullständiga krav all de kan utgöra grund för en vederhäftigprovningsverksamhet och en saklig bedömning av NU 1980/81:3 y 5 omkraven är uppfyllda eller inte. Det är även ett berättigat krav fråntillverkare och andra som måste uppfylla myndighetskraven att de i förvägkänner till kraven och har möjligheter att anpassa sig till dem. Utskottetsuttalande att det skulle bli alltför dyrt - dock utan att några kostnaderangetts - att ställa upp nödvändiga krav innebär att man skulle vara beredd attgodta en provnings- och godkännandeverksamhet som bygger på mycket lös grund.Risken skulle bli stor för oenhetlig behandling av ärenden, felaktiga beslutoch godtycke enligt SP:s uppfattning. Statsmakternashuvudsakliga syften vid beslutet att organisera den ofTi-ciella provningsverksamhetenefter vissa principer var att man skulle åstadkomma klara ansvarsförhållanden,ett effektivt resursutnyttjande och garantier för opartiskhet. Kravet på klaraansvarsförhållanden gäller bl. a. skiljelinjen mellan föreskrivande myndighetoch provande organ. En sådan skiljelinje bidrar till att man får bl. a. klaramyndighetsföreskrifter. Viktenav klara myndighetsföreskrifter har även framhållits vid behandlingav frågan om ändring i lagen om bestämning av volym och vikt, m.m. Bl.a. uttalades(prop. 1977/78: 132 sid. 21) att föreskrivande myndighet inte börvara riksprovplats. Bakgrunden till detta uttalande var främst uppfattningenatt myndigheten därmed tvingas formulera och kungöra sina krav så att man fårklara riktvärden vid provning och bedömning av de objekt kraven gäller. Sammanfattningsvisvill SP framhålla att tidigare av statsmakterna fastslagna principer förofficiell provning bör följas även i detta fall. De klarare ansvarsgränser somskulle bli följden skulle utan tvekan förbättra förhållandena beträffandekravpreciseringar, provningsverksanihet och godkännandeprocedurer. Dessutomskulle få en mindre omstridd ställning i förhållande till sinakonkurrenter. Resurser för provning inom området bedöms till stor del finnasredan i dag även utanför varför någon nämnvärd resursdubblering inteskulle komma i fråga. Kravet på opartiskhet, som hävdats mycket starktoch som motiverat avsevärda omstruktureringar inom provningsområdet, bör gällaäven då statlig affärsverksamhet är inblandad. Ihandläggningen av detta ärende har deltagit och Ann-MargretRöhnisch Ström (föredragande). Tryckeri, Slockholm 1981