yttr · G405CU6 · 1980-12-31 00:00:00 — 1980/81:6 y omsärskilt stöd för täckande av vissa hyresförluster har berett civilutskottetfillfälle att avge yttrande över förslag i mofion 1980/81:2121 (s) yrkande 10att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsrörande stadig ersättning till kommun för täckande av kostnader förtomma lägenheter. Motionärerna anför att ett riktmärke för sådana insatserskall vara att kommunen skall kompenseras för kostnaderna för ökningen iantalet tomma lägenheter under exempelvis en treårsperiod i de närmare formersom bör utarbetas av regeringen. Mofionsförslaget får ses mot bakgrund av denredogörelse för dessa frågor som lämnas i proposition 1980/81:131 (s. 18-19).Redogörelsen utmynnar i en anmälan till regeringsprotokollet attindustriministern, efter samråd med bostadsministern, inte funnit skäl attföreslå någon ändring av grunderna för eftergift av hyresförlustlån förLandskrona kommun. Enligt förordningen (1976:260, ändrad senast1981:190) om hyresförlustlån har lån kunnat utgå för utebliven hyra, årsavgifte. Lånen amorteras närmast efterdet att förflufit från den dag lånet betalades ut. Amorteringstiden är - i särskilda fall längre - dock högst . Ränta utgår efter f. n. Kapitalkostnaderna betalas genom annuiteter. Under vissa förutsättningar kanbeslutas om räntefrihet och framflyttning av amorteringsfid under högst 5 årfrån efter utbetalningen. Lån eller del därav får eftergesenligt särskilda regler om lånen sammanlagt uppgår fill av byggnadsvärdet. Somangetts kan lån inte beviljas för hyresförluster som uppkommer efter år 1980.Långivningen har grundat sig på upprepade medgivanden av , senast (CU1978/79:26 s. 40, 72) avseende sådana hyresföriuster som uppkommer under år 1980.I 1980 års budgetproposifion fanns inte något förslag om förlängning avtidigare medgivanden. Bosladsministern anförde till regeringsprotokollet attlångivningen borde upphöra. avslog (CU 1979/80:22 s. 44-45, 74-75)motioner (s) resp. (vpk) om att långivningen skulle avse även föriuster underår 1981 resp. . Med anledning av proposifion 1980/81:20 ombesparingar i statsverksamheten väcktes därefter motion (vpk) bl. a. om attlångivningen skulle fortsätta beträffande allmännytfiga bostadsföretag.Riksdagen avslog motionen med bifall fill de i denna del enhälliga betänkandenaCU 1980/81:6 och 11. 1Riksdagen 1980/81. CU1980/81:6 y CU 1980/81:6 y 2 Några nya skäl för att förlänga möjligheterna fillhyresförlustiån, om än för en del av beståndet, har inte anförts. Enförlängning har inte heller föreslagits från något annat håll. Utskottet harinte funnit anledning förorda att skulle gå ifrån sitt fidigarebeslut. Det finns enligt utskottets mening inte heller anledning att ändraeftergiftsreglerna. Reservanter (s) i utskottet önskade fillstyrka enmotion (s) om en temporär hyresgaranti för hyresförluster i de flerbostadshussom påbörjades 31 december 1981, engaranti avsedd att stimulera ökad igångsättning. Reservanterna anförde bl. a.att frågan om en generell förlängning av långivningen fick taS upp på nytt isamband med budgetproposifion. följde utskottet och avslogmotionen. Riksdagenhar därefter (CU 1980/81:29 s. 40, 60) avslagit en motion (vpk) om ettåterinförande av hyresförlustiånen för de allmännyttiga bostadsföretagen ochdärmed följt ett enhälligt civilutskott. Reservanter (s) förordade även här etttemporärt stöd. När civilutskottet först tog ställning till fråganom en fortsättning av hyresförlustlångivningen (CU 1979/80:22) anfördes (s.4445): Antalet outhyrda lägenheter sjunker totalt sett ochvar ca 10 750. Hälften av dessa fanns i sju kommuner. av deouthyrda lägenheterna finns i hus som förvaltas av allmännyttigabostadsföretag. Bostadsministern redovisar uppfattningen att hyresförlustlåneninte torde kunna anses utgöra någon stimulans till ökat bostadsbyggande. Honmedger att det i vissa fall inte torde vara möjligt för vissa allmännyttigabostadsföretag att på egen hand eller tillsammans med kommunerna klara deekonomiska påfrestningar som uteblivna hyresintäkter medför och att särskildastödinsatser därför kan visa sig behövliga. Hon hänvisar emellertid till attförslag skulle lämnas som gör det möjligt för regeringen att vid prövningen avansökningar om extra skatteutjämningsbidrag ta särskild hänsyn till de kommunersom behöver göra ekonomiska insatser i allmännyttiga bostadsföretag på grund avuthyrningssvårigheter. Sedermera har budgetministern i proposition 1979/ 80:90(s. 29) anfört att vissa omständigheter bör särskilt beaktas under de kommandeåren vid beviljande av extra skatteutjämningsbidrag - bland dem att vissakommuner har speciellt höga kostnader på grund av stora hyresförluster ikommunala och allmännytfiga bostadsföretag. Som huvudregel kvarstår attutgångspunkten tas i den allmänna ekonomiska situafionen hos den sökandekommunen. Med hänvisning till att behovet är svårt att överblicka har intenågon uppräkning gjorts av anslaget med hänsyn just fill dessa förhållanden. Det har av naturliga skäl inte varit möjligt att fåen klar bild av i vilken omfattning berörda kommuner genom extraskatteutjämningsbidrag kan komma att kompenseras för bortfallet avhyresförlustlånen. Utskottet har emellertid trots detta, med hänsyn till debudgetmässiga effekterna och till att skatteutjämningsfrågorna diskuterats medkommunerna utan särskilda erinringar på denna punkt, funnit sig kunna godtaregeringens ställningstagande att inte begära ett medgivande för en fortsattlångivning. CU 1980/81:6 y 3 Enligt 13 § lagen (1979:362, ändrad senast 1980:1031)om skatteutjämningsbidrag får regeringen efter ansökan bevilja extraskatteutjämningsbidrag. Mofiven för stadgandet (prop. 1978/79:95 s. 71-73)innehåller bl. a. att några detaljerade regler inte ges för fördelningen. Detanges dock att bl. a. kostnader för stora hyresförluster i kommunala ochallmännyttiga bostadsföretag är förhållanden som - om de inte beaktas på annatsätt - kan motivera extra skatteutjämningsbidrag. Iproposition 1979/80:90 (s. 29) anförde budgetministern till regeringsprotokollet: Vid sidan av det ordinarie skatteutjämningsbidragetkan regeringen också besluta om extra skatteutjämningsbidrag efter prövningfrån fall fill fall. Den allmänna kommunalekonomiska situafionen hos densökande kommunen är en utgångspunkt vid denna prövning. Syftet med det extrabidraget är att täcka brister i det ordinarie skatteutjämningssystemet och gestöd till de kommuner som av ohka skäl har kommit i ekonomiska svårigheter.Vissa omständigheter som har påtalats under förarbetena till skatteutjämningsreformenanser jag bör särskilt beaktas vid beviljande av extraskatteutjämningsbidrag. Således kan några kommuner särskilt missgynnas av attett antal specialdestinerade statsbidrag avvecklas i samband med att reformengenomförs eller genom de ändrade reglerna för KBT och statskommunalabostadsbidrag. Vissa kommuner har speciellt höga kostnader för invandrare,andra på grund av stora hyresförluster i kommunala och allmännyttigabostadsföretag och några fill följd av snabb befolkningsökning. har (FiU 1979/80:25 s. 17-18) anvisat isammanhanget föreslaget anslag. berörde inte särskilt deciterade riktlinjerna för fördelning av extra skatteutjämningsbidrag. Frågorom skatteutjämning har senast behandlats i proposition 1980/ 81:116 och ibetänkande FiU 1980/81:31. anför som sitt yttrande över motion2121 (s) yrkande 10 följande: Motionsförslagetsyftar till att kommun skall tillföras ett särskilt stöd, varsstorlek skall knytas an till kostnader för hyresförluster som beror på attantalet outhyrda lägenheter ökar. Mofionärerna har därmed i sak anslutit sigfill den bedömning som redovisas i proposifionen, nämligen att det inte finnsskäl att föreslå någon ändring av grunderna för eftergift av beviljade lån förfidigare hyresförluster för kommun. Detbör av principiella skäl endast i särskilda undantagsfall övervägas attriksdagen beslutar om ett specifikt stöd fill viss kommun. Regler om stöd bör iprincip vara generellt fillämpliga. Det kan i detta sammanhang noteras att enökning av antalet tomma lägenheter på grund av företagsnedläggelser ellerliknande skäl kan bh aktuell även i andra kommuner. Civilutskottethar (CU 1980/81:29) enhälligt bekräftat att de särskildahyresförlustlånen inte skall återinföras. CU 1980/81:6y 4 kommun liksom andra kommuner imotsvarande situation kan i viss mån kompenseras för stora kostnader förouthyrda lägenheter genom att förhållandet beaktas vid bestämmande av extraskatteutjämningsbidrag. Det kan naturligen alltid sättas i fråga om dessabidrag ger tillräcklig kompensation. tar för sin del i dettasammanhang inte upp denna fråga som faller inom finansutskottetsberedningsområde. Civilutskottetföreslår mot bakgrund av det anförda att arbetsmarknadsutskottet avstyrkermotion 1980/81:2121 (s) yrkande 10. Närvarande:Kjell A. (), Per (), (), (),(), (), (), (),(), (), Kersfin i (c),(), (), () och KerstinEkman (fp). CU 1980/81:6 y 5 Per , öskar , ,, , och , alla(s), anser att den del av utskottets yttrande som på s. 3 börjar"Motionsförslaget syftar" och på s. 4 slutar "yrkande 10"bort lyda: Grundfrågan är principiell: Hur skall fördelningenske mellan stat och kommun av de ekonomiska förluster som uppstår då lägenheterinte kan hyras ut på grund av att planeringsförutsättningarna brustit genomoförutsedda ändringar i näringslivs- och arbetsmarknadsstrukturen? Bedömningardärav gjordes redan genom utformningen av 33 § bostadslånekungörelse.Dessa regler innebar att förluster vid förvaltningen av hus som tillhör kommuneller allmännytfigt bostadsföretag under vissa förutsättningar kunde till fyrafemtedelar täckas genom bidrag av statsmedel efter individuell prövning. Närdenna regel om fördelning av förluster slopades (prop. 1967:100 s. 259, SU1967:100 s. 48) underströks det att detta inte innebar att statsmakterna fritogsig från sitt ansvar för sådana konsekvenser i fråga om sysselsättningen ochbostadsefterfrågan i en ort som följer av genomgripande förändringar i denäringspolitiska förutsättningarna. Statens medverkan i dylika fall bordebestämmas och utformas efter prövning av de speciella betingelserna i varjesärskilt fall varvid i allmänhet det torde fordras beslut av . Närriksdagen (CU 1973:19 s. 41) lämnade regeringen ett bemyndigande att inteendast ge anstånd utan även att efterge fordringar innebar detta ett utflöde avmen inte någon ändring av de bakomhggande principerna. Riksdagensaccept av att hyresförlustlånen skulle upphöra innebar inte heller en ändringav de grundläggande ansvarsprinciperna. Detta beslut innebar endast attformerna för det löpande stödet förändrades så att extra skatteutjämningsbidragträdde i stället för fortsatta lån med eftergiftsmöj-lighetei'. I sammanhangetkonstaterades också av bostadsministern (prop. 1979/80:100 bilaga 16 s. 77) måste räkna med att det kan behövas särskilda insatser för att klara deekonomiska påfrestningar som uteblivna hyresintäkter medför. (CU1979/80:22 s. 44-45) noterade också att det av naturliga skäl inte varitmöjligt att få en klar bild av i vilken omfattning berörda kommuner genom extraskatteutjämningsbidrag kan komma att kompenseras för bortfallet avhyresförlustiånen. När det gäller t. ex. kan det emellertid nukonstateras att skatteutjämningsreglerna inte ger ett utfall som i rimlig månsvarar mot en tillämpning av de grundläggande och inte upphävda principerna förförlustfördelning. Det krävs därför en ytterligare kompensation. Motbakgrund av det anförda förordar utskottet att det öppnas möjlighet fill ettsärskilt riktat stöd till kommun för ökande hyresförluster på sättsom angetts i mofionsyrkandet. Regeringen bör ha att utforma de närmaredetaljerna i ett förslag, däribland även om ett sådant stöd delvis skall CU 1980/81:6 y 6 utgåi form av eftergift på redan beviljade lån. Frågan om hur extraskatteutjämningsbidrag skall användas för att bättre fillgodose här aktuellaintressen får prövas särskilt. bör därför tillstyrkamofionsförslaget.