yttr · G405LU2 · 1980-12-31 00:00:00 — 1980/81: 2 y över motionerna 1979/80:1120 och 1979/80:1864 angåendeekonomisk brottslighet har hemställt omlagutskottets yttrande över motionerna 1979/80: 1120 av m.fl. (s)och 1979/80: 1864 av m. fl. (vpk) Jämte inkomna remissyttranden,allt i de delar som berör lagutskottets beredningsområde. 1 motion 1120 läggs fram en rad förslag till åtgärder motden ekonomiska brottsligheten. a. anser motionärerna attföretagsrevisorernas ställning och uppgifter bör utredas (punkt 5) liksomfrågan huruvida i vissa fall fysisk eller Juridisk person som har ett bestämmandeinflytande i annan Juridisk person skall kunna åläggas ett direkt ansvar fördennas skulder -s. k. ansvarsgenombrott (punkt 6). Motionärerna yrkar attriksdagen skall ge regeringen till känna vad som anförts i motionen om åtgärdermot den ekonomiska brottsligheten. 1 motion 1864 yrkas att hemställer hosregeringen om skyndsamma förslag mot den ekonomiska brottsligheten i enlighetmed vad som anförs i motionen. Enligt motionärerna bör bl. a. en höjning avaktiebolagens aktiekapital (minimikapital) ske. Vidare bör åtgärder vidtas somskall vara ägnade att underlätta möjligheterna till ansvarsgenombrott förstyrelseledamöter/ägare i fåmansbolag. Beträffande frågan om ansvarsgenomhrott anförs i motion1120 att vid ekonomisk brottslighet som begås under täckmantel av en Juridiskperson kan den brottslige enligt allmänna rättsgrundsatser åläggas personligtskadeståndsansvar. För att risker för skador skall kunna förebyggas böremellertid enligt motionärerna rörelse över huvud taget inte få bedrivas utanpersonligt ansvar, om inte den juridiska personen har ett tillräckligt egetkapital. Vidare framhålls att den begränsning av ansvaret för en Juridiskpersons skulder som gäller enligt associationsrätten i vissa fall framstår somomotiverad. Motionärerna pekar härvidlag på att den juridiska personens form imindre seriösa sammanhang används som ett instrument för att samla upp skulderoch låta dem gå i graven med företaget. Enligt motionärerna bör det övervägasom inte lagstiftningen bör ändras så att en fysisk ellerjuridisk person, ivissa särpräglade undantagssituationer, kan åläggas ett direkt ansvar för enjuridisk persons skulder. Yttranden över motionen såvitt avser frågan om personligtbetalningsansvar har lämnats av hovrätten över och , och . Svenska arbetsgivare-I 1980/81. LU1980/81:2 y LU1980/81:2 y 2 LO, TCO. Utskottetfår anföra följande. De önskemål om ansvarsgenombrott som framförs i motionernatorde främst ta sikte på aktiebolag. Ett utmärkande drag för verksamhet sombedrivs i aktiebolagsform är att ansvaret för skulder som uppkommer iverksamheten drabbar bolaget som sådant och att delägarna svarar endast medsitt insatskapital. Reglerna innebär med andra ord att borgenärerna ärhänvisade till att söka få betalning för sina fordringar ur bolagets tillgångaroch inte kan vända sig mot delägarna personligen vare sig dessa är fysiskaeller Juridiska personer. Till skydd för borgenärernas intresse har uppställtsett omfattande regelsystem som innebär garantier för att en bolagsförmögenhetverkligen skapas vid bolagets bildande och att detta bundna kapital inte sedanförsvinner under bolagets verksamhet. Det anförda gäller i huvudsak ocksåekonomiska föreningar. Även en ekonomisk förenings borgenärer är såledeshänvisade till föreningens tillgångar och kan inte vända sig mot medlemmarnapersonligen. Som framgår av det anförda är den personligaansvarsfriheten för delägarna eller medlemmarna en grundläggande princip iaktiebolagsrälten och föreningsrätten. Ansvarsfriheten kan sägas vara enförutsättning för att aktiebolagen och de ekonomiska föreningarna skall kunnadra till sig det för verksamheten nödvändiga kapitalet. Utskottet vill ianslutning härtill peka på att ansvarsfriheten för delägarna är av betydelse,inte minst när ett företag råkar i kris. Av hänsyn tillsysselsättningspolitiken och andra samhälleliga skäl kan det vara erforderligtalt ett krisdrabbat företag tillförs nytt kapital och därigenom kan fortsättadriften. Från principen om delägarnas eller medlemmarnasansvarsfrihet har i lagstiftningen gjorts vissa avsteg. Sålunda ådrar sig desom före ett aktiebolags bildande deltar i åtgärd eller beslut på bolagetsvägnar ett solidariskt ansvar för de förpliktelser som ingåtts (2 kap. 13 S aktiebolagslagen.ABL). Om en aktiebolagsstyrelse underlåter att fullgöra sinlikvidationsskyldighet när bolaget förlorat mer än två tredjedelar avaktiekapitalet blir styrelseledamöterna och andra som med vetskap omobeståndet handlat på bolagets vägnar likaledes solidariskt ansvariga föruppkomna förpliktelser (13 kap. 2§ ABL). Vidare kan enligt bestämmelser i 15kap. ABL skadeståndsskyldighet uppkomma för stiftare, styrelseledamot,verkställande direktör och aktieägare som uppsåtligen eller av oaktsamhetskadar bolaget, aktieägare eller annan. För de ekonomiska föreningarnasvidkommande finns liknande bestämmelser i 3S (ansvar för åtgärder innanföreningen och i 106-109§S (skadestånd) lagen (1951:308) omekonomiska föreningar. Ansvar för en Juridisk persons skulder kan vidare uppkommatill följd av skatterättsliga bestämmelser. Enligt uppbördslagen kan sålundaden som i egenskap av företrädare för en Juridisk person har verkställtkällskatteav- LU1980/81:2 y 3 drag, men uppsåtligen eller av grov oaktsamhet harunderlåtit att betala det innehållna beloppet i rätt tid och ordning, blisolidariskt betalningsskyldig med den Juridiska personen för skattebeloppetjämte restavgift. En motsvarande ordning gäller enligt särskilda förtattningarnär mervärdeskatt inte inbetalas samt, från och med den . närarbetsgivaravgifter inte inlevereras i rätt tid och ordning. När det gäller enmans- och fåmansföretag har i rättspraxisvissa ytterligare undantag gjorts från principen om delägares och medlemmarsansvarsfrihet för aktiebolags och ekonomiska föreningars förpliktelser (se NJA1942 s. 473, 1947 s. 647 och 1975 s. 45). Gemensamt för de olika rättsfallenkan sägas vara att företagen haft ett mycket begränsat antal delägare, driviten verksamhet som varit osjälvständig i förhållande till delägarnas egenverksamhet och som syftat till att tillgodose delägarnas direkta intressen meraän att uppnå vinst inom företaget. Företagens tillgångar har varit obetydliga iförhållande till storleken av de fordringsanspråk som sannolikt kunde väntas. Enligt utskottets mening ger de ovan redovisade reglernaom ansvars-genombrott i förening med den rättspraxis som utvecklats möjligheteratt ålägga dem som har ett bestämmande inflytande över en juridisk personansvar för dennas skulder i sådana fall då fordringsägarnas intressen klart ochillojalt åsidosatts. Utskottet anser att man inom den civilrättsligalagstiftningen inte utan starka skäl bör urholka principen om ansvarsfrihetytteriigare. Sådana starka skäl har inte visats föreligga. Utskottet villvidare erinra om att omfattande ändringar skett i konkurslagen och annanlagstiftning som syftar till att sådana förtaranden som avses med motionerna iförevarande del skall kunna förhindras och uppdagas. a. gäller fr. o. m.den att ställföreträdare för aktiebolag och vissa andra Juridiskapersoner enligt konkurslagen kan meddelas ett straffsanktionerat näringsförbudom de handlat otillbörligt. Under förarbetena till bestämmelserna omnäringsförbud (prop. 1979/80:83. LU 1979/80:31) uttalade departementschefen atthan inte ansåg det erforderligt att komplettera straffsanktionen medbestämmelser om personligt betalningsansvar. Han framhöll vidare att om erfarenheternaav tillämpningen av det nya näringsförbudet visade att behov av ett vidgatsanktionssystem föreligger får saken tas upp till förnyat övervägande. Med hänvisning till det anförda anser lagutskottet attmotionerna 1120 och 1864 såvitt avser frågan om ansvarsgenombrott böravstyrkas. Vad härefter gäller de i motionerna upptagna frågorna omutredning angående JÖretagsrevisionen och om höjning av aktiekapitaletkonstaterar utskottet att motionsyrkanden med samma innebörd prövats avutskottet i samband med behandlingen av proposition 1979/80: 143 med förslagtill ny lagstiftning om handelsbolag m.m. Utskottet har i sitt den 13 november1980 avgivna betänkande (LU 1980/81:4) avstyrkt bifall till motionsyrkandena.I konsekvens härmed bör enligt utskottets mening önskemålen i LU1980/81:2 y 4 motionerna 1120 och 1864 i nu aktuella delar inteföranleda någon åtgärd från sida. Närvarande: (), ().Inger (), (). ().Joakim Ollen (m)*. i (s). (), IngemarKonrads-son (s), (). () och (). * Ej närvarande vidbetänkandets justering. av , , , ArneAndersson i . , och (alla s) som anser att den del av utskottets yttrande som börjar på s. 3 medorden "Enligt utskottets"" och slutar på s. 4 med orden"'sida"" bort ha följande lydelse: Utskottet vill för sin del framhålla att det från olikautgångspunkter framstår som i och för sig rimligt att ett företag eller enperson som har ett avgörande inflytande över ett bolag och drar ekonomisk nyttaav detta också ytterst bör vara ansvarigt för bolagets skulder, i varje fall omskulderna uppkommit som en följd av att bolagets verksamhet inte bedrivitsenligt sunda affärsmässiga principer. Detta synsätt gör sig enligt utskottetsmening särskilt starkt gällande när skulderna uppkommit som ett led i denekonomiska brottsligheten. Starka skäl talar för att man i sådana fall börkunna ålägga den som har ett bestämmande inflytande över bolaget ett direktansvar för bolagets skulder. De regler om ansvarsgenombrott och skadestånd iaktiebolagslagen och föreningslagen som utskottet redovisat i yttrandet har,som framgått, en begränsad räckvidd. Visserligen kompletteras de genombestämmelser i uppbördslagstiftningen om solidariskt betalningsansvar förjuridisk persons ställföreträdare, men som helhet är lagreglerna på detassociations-och skatterättsliga området enligt utskottels mening inte i någonhögre grad ägnade att motverka skentransaktioner och andra otillbörligautnytt-janden av bolags- och föreningsformen. De redovisade HD-avgörandenatyder i och för sig på att domstolarna är beredda att utsträcka ställföreträ-daransvaretnågot längre än vad som varit förutsatt i den associationsrätts- LU1980/81:2 y 5 Det kan emellertid antas attdomstolarna endast med stor försiktighet kommer att döma till ansvarsgenombrottså länge lagregleringen på förevarande område är oförändrad. Några klara ochlättillämp-liga principer för när ansvarsgenombroti skall få göras kan i allahändelser inte sägas föreligga. Enligt utskottets uppfattning är det önskvärt attmöjligheterna till ansvarsgenombrott vidgas. Som anförts av skånska hovrättenunder remissbehandlingen av motionerna skulle införandet av regler omställföreträdar-ansvar för en Juridisk persons skulder förutsätta en delvis nysyn pä förhållandet mellan exempelvis moderbolag och dotterbolag eller mellanett bolag och dess ägare. En lagändring om ansvarsgenombrott bör därför integenomföras utan att frågan ingående övervägts. Med anslutning tillvad som i detta hänseende anförs i motionerna 1120 och 1864 anser utskottetföljaktligen att frågan om en utvidgning av möjligheterna tillansvarsgenombrott bör utredas. Utskottet tillstyrker därmed bifall tillmotionerna i aktuell del. Vad härefter angår de i motionerna upptagna frågorna omutredning angående företagsrevisionen och om höjning av aktiekapitalet villutskottet erinra om att motionsyrkanden av samma innebörd prövats av utskotteti samband med behandlingen av proposition 1979/80: 143 med förslag till nylagstiftning om handelsbolag m.m. Utskottet har i sitt den 13 november 1980avgivna betänkande (LU 1980/81:4) avstyrkt bifall till motionsyrkandena. 1reservationer till betänkandet har dock de socialdemokratiska ledamöternatillstyrkt att frågorna om företagsrevisionens ställning och om en höjning avminimikapitalet i aktiebolag utreds. På de i reservationerna anförda skälentillstyrker utskottet bifall till motionerna 1120 och 1864 såvitt nu är ifråga.