yttr · G405KrU8 · 1980-12-31 00:00:00 — KrU1980/81:8 y yttrande 1980/81:8 y över proposition 1980/81:176 med förslag till lagstiftningmot viss spridning av videogram med våldsinslag m. m. jämte motioner Genom beslut harkonsfitufionsutskottet berett kulturutskottet tillfälle att avge yttrande överproposition 1980/81:176 med förslag till lagsfiftning mot viss spridning avvideogram med våldsinslag m.m. järnte eventuella följdmofioner. Kulturutskottetfår med anledning härav anföra följande. Propositionen bygger på en idepartementspromemorian (Ds Ju 1980:14) Våldet i videogram m. m. redovisadkartläggning av de rättsliga och praktiska möjligheterna att genom lagstiftningså snart som möjligt komma till rätta med vissa avarter i form av stötandevåldsskildringar i främst videogram I promemorian diskuteras möjligheterna att uppnå detangivna syftet genom införande av någon form av förhandsgranskning av videogrameller genom införande av ett straffsankfionerat förbud mot spridning avvåldsskildringar. Tanken på förhandsgranskning avvisas och med den ståndpunktenåterstår enligt promemorian - om man anser det nödvändigt med snabba åtgärdermot spridning av videogram med våldsinslag- att införa ett straffsanktioneratspridningsförbud som rättsligt medel att komma åt avarter av våldsskildringar ivideoprogram. I promemorian presenteras två alternativa lagförslag som båda skullege möjlighet att under vissa förutsättningar ingripa med straff mot den som ikommersiellt syfte sprider videogram och filmer med våldsskildringar.Lagförslagen gäller i första hand framställningar i videogram men anses ocksåböra inbegripa film för att omotiverade skillnader mellan likartadeuttrycksformer skall undvikas. Enligt det ena alternativet i promemorianförbjuds spridandet till barn av "verklighetsnära skildringarav att någon utsätts för allvarligare våld". Det andra alternativetinnefattar ett allmänt förbud mot spridning av "närgångna eller långvarigaskildringar av att någon utsätts för rått, sadisfiskt eller annars särskilthänsynslöst våld", dvs. vad som i promemorian kallas extremvåld. Här görsdock ett förbehåll för gärningar som med hänsyn fill omständigheterna ärförsvariiga. I promemorian redovisas också synpunkter på en kombination av debåda alternafiven. Det framhålls att en sådan skulle undanröja vissaolägenheter som är förenade med vart och ett av alternativen men samfidigtinnebära betydande nackdelar. 1 1980/81. KrU1980/81:8 y 2 av alternativen anses därför inte lämplig. I valet mellan å ena sidan en förhandsgranskning ochdärmed alltså en form av censur och ä andra sidan en lagsfiftning som innebärförbud mot spridning av filmer och videogram med vissa typer av våldsinslag hari propositionen intagits den ståndpunkten att inte ens en begränsad förhandsgranskningkan komma i fråga. I stället väljs en reglering som innebär förbud motspridning bland och visning för barn av vissa typer av filmer och videogram.Det lagförslag som läggs fram i propositionen överensstämmer nära med detförsta av promemorians båda alternativ med tillägg att vad som förbjuds är ävenskildringar som återger hot om våld och att förbudet omfattar även skildringarav våld och hot om våld som riktar sig mot djur. Lagen gäller filmer ochvideogram men undantag görs dels för sådana offentliga förevisningar avbiograffilm som avses i biografförordningen, dels för filmer som biografbyrångodkänt för visning för någon åldersgrupp av barn och försändningar av TV-program som sker med stöd av vissa angivna bestämmelser iradiolagen eller med stöd av lagen om försöksverksamhet med närradio. Enligt lagen får videogram och filmer med ingåendeskildringar av verklighetstrogen karaktär som återger våld eller hot om våldmot människor eller djur inte säljas eller hyras ut till barn under 15 år.Sådana videogram och filmer får inte heller i förvärvssyfte spelas upp vid ensärskilt anordnad visning, om barn under 15 är är närvarande. Lagen avses trädai kraft . Propositionen har föranlett fem motioner nämligen1980/81:2149 av m. fl. (c) vari yrkas 1.att riksdagenbeslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförsom införandet av förhandsgranskning i enlighet med bestämmelserna ibiografförordningen (1959:348) av alla videogram och filmer som i yrkesmässigverksamhet eller annars i förvärvssyfte lämnas ut till allmänheten, 2.att riksdagenbeslutar anta ett i motionen intaget förslag till lag om förbud mot spridningav film och videogram med våldsinslag, 1980/81:2150 av m. fl. (s) vari yrkas 1. att uttalar sig för principen om att sammaregelsystem skall gälla både biograffilm och videogram i enlighet med vad som anförts i motionen, 2. att vid behandlingen av regeringensproposition /81:176 med förslag till lagstiftning mot viss spridning av videogram med våldsinslag m. m. gör de ändringar som förordas i motionen, 1980/81:2151 av m.fl. (s) vari yrkas att som sin mening beslutar ge regeringen tillkänna vad som i motionen anförts om lika behandling av biograffilm ochvideogram. KrU1980/81:8 y 3 1980/81:2152 av () och () vari yrkas 1. att beslutar som sin mening ge regeringentill känna vad som i motionen anförs om införandet av förhandsgranskning i enlighet med bestämmelserna i biografförordningen (1959:348) av alla videogram och filmer som i yrkesmässig verksamhet eller annars i förvärvssyfte lämnas ut till allmänheten, 2. att beslutar anta i promemorian (Ds Ju1980:14) redovisade förslag till Lag om förbud mot spridning till barn av film och videogram med våldsinslag samt förslag till Lag om förbud mot spridning av film och videogram med våldsinslag, 1980/81:2153 av m. (vpk) vari yrkas att med ändring i proposition 1980/81:176 beslutaranta ett i motionen intaget förslag till lag om förbud mot spridning av filmeroch videogram med inslag av våld. I motion 2 1 49 framhållsattyttrandefriheten hörfill det centrala ien fungerande demokrafi och inte fårinskränkas i onödan. Att som sker i proposifionen åberopa yttrandefrihetensprincip som argument mot en förhandsgranskning av videogram är emellertidenligt mofionärernas mening fel. Det finns, framhålls det, medier varigenomyttrandet, dvs. framställningen i ord och bild, får ett särskilt genomslag påett sätt som är särdeles svårt att bemöta. Motionärerna anser att nuvarandesystem med förhandsgranskning av film fungerar väl och på ett ändamålsenligtsätt med stort hänsynstagande fill yttrandefriheten värnar om barns och vuxnasmentala hälsa. Motionen utmynnar i denna del i ett uttalande om att det finnsskäl att bibehålla och utvidga vuxencensuren på filmens område. Motionärernaanser att enhetliga regler för vanligt fotografiskt förfarande och videogrammåste införas och att grunden i en sådan reglering bör utgöras av enförhandsgranskning av samma typ som den s. k. biografcensuren. Regeringen bördärför enligt mofionen ge yttrandefrihetsutredningen och videogramutredningentilläggsdirektiv så att utöver övervägandena om vuxencensuren ett alternativmed utvidgad förhandsgranskning av alla filmer och videogram som sprids tillallmänheten tas fram. Under fiden fram till dess ett beslut om den sålunda angivnaregleringen kunnat fattas bör enligt motionen en provisorisk lagstiftninggälla. Yrkande 1 i motionen innebär att som sin mening bör ge fillkänna för regeringen vad som i motionen anförts om införande avförhandsgranskning. Det i motionen framlagda lagförslaget är en kombination avregeringens förslag och promemorians som alternativ 2 betecknade lagtext. Dettainnebär att motionärerna anser att det förbud som föreslås i propositionen börkompletteras med ett förbud som gäller det s. k. extremvåldet av följandelydelse. Filmer och videogram som innehåller bilder med närgångnaeller 1*1980/81. KrU1980/81:8 y 4 långvariga skildringar av att någon utsätts för rått,sadistiskt eller annars särskilt hänsynslöst våld får inte spridas yrkesmässigttill allmänheten genom saluhållning eller annat tillhandahållande eller genomvisning. Detta gäller dock inte om gärningen med hänsyn till omständigheternaär försvarlig. Motionärernas lagförslag avsesträda i kraft och gälla t. o. m. den 30 juni 1983.Tidsbegränsningen motiveras med att den kommande genomgripande lagstiftning somförutsätts bli en följd av arbetet inom yttrandefrihets- och videogramutredningarnainte bör föregripas. I motion 2150 uttalas attbiograffilm och videogram bör behandlas på samma sätt. Samma produkt kan visasmed olika teknik. Skillnaden i teknik motiverar enligt mofionärernasuppfattning inte att produkten blir föremål för en olikartad bedömning i olikainstanser. Det behövs en reglering av behandlingen av biograffilm och videogrammen med hänsyn till det arbete som pågår inom yttrandefrihetsutredningen börregleringen ske i samband med att ställning tas till utredningens kommande förslag.Detta kan ske först , men bör redan nu uttala sig förprincipen att samma regelsystem bör gälla både biograffilm och videogram(yrkande Yrkande 2 i samma motion innebär att regeringenslagförslag skall genomföras med vissa i motionen angivna ändringar. Dettainnebär först och främst att lagstiftningen föreslås bli utvidgad till attomfatta även det förbud som angivits i promemorians alternativ 2. Vidare är detmotionärernas åsikt att de inslag i filmer och videogram som förbudet skallgälla i princip bör anges enligt den metodik som används i biografförordningen(1959:348). I stället för att beskriva inslagen bör lagtexten sålunda anknytaförbudet till den effekt som inslagen förväntas ha hos åskådaren. Motionärerna har också gjort invändningar mot tvåpreciseringar som görs i propositionens lagförslag. Ifrågavarande videogram ochfilmer får enligt propositionen inte "i yrkesmässig verksamhet ellerannars i förvärvssyfte lämnas ut till barn eller spelas upp fördem vid särskilt anordnade visningar". Såväl formuleringen "iyrkesmässig verksamhet eller annars i förvärvssyfte" som ordalagen"särskilt anordnade visningar" ger enligt motionen utrymme förviktiga undantag från förbudet. Yrkande 2 i mofion 2150 får anses innebära attden lagsfiftning som motionärerna förordar bör utformas med sikte på att i deangivna avseendena förbättra den föreslagna lagens skyddseffekt. I motion 2150 föreslås vidare införande av ett system medfrivillig förhandsgranskning av videogram. Detta innebär att det skall varamöjligt för producenter och distributörer att frivilligt överlämna videogramtill för granskning. Motionärernas avsikt torde vara attdetta skall gälla även de filmer som omfattas av den lagsfiftning de föreslår.Ett videogram resp. en film som biografbyrån godkänt bör få spridas på sammasätt som föreslås gälla för videogram som överensstämmer med av KrU1980/81:8 y 5 biografbyrån godkända filmer. Systemet medförhandsgranskning innebär alltså att man i förhand kan inhämta ett godkännandesom utesluter den domstolsprövning som annars kan komma i fråga. Förslaget om frivillig förhandsgranskning innebär vidareatt de kriterier för vad som är förbjudet som gäller inom biograffilmensområde bör tillämpas också i vad gäller nu ifrågavarande videogram och filmer.Det blir då naturligt att använda samma formuleringar för att få samma praxisatt gälla oavsett om programbäraren är en film, videokassett eller bildskiva. Det förutsätts i motion 2150 att den frivilligagranskningen inte skall medföra några kostnader för statsverket.Granskningsavgiften bör anpassas med hänsyn härtill. bör enligtmotionärerna göra ett uttalande av denna innebörd. Motionärerna är medvetna om att förslaget om införande aven möjlighet fill frivillig granskning kan medföra att fidpunkten för denföreslagna lagstiftningens ikraftträdande - - kan komma attifrågasättas. En stark återhållsamhet i marknadsföringen av videogram med grovtvåld anses emellertid så berättigad att tidpunkten bör sättas så fidigt sommöjligt. I motion 2150 pekas avslutningsvis på det stora behovet avinformation om massmedier. Undervisning om olika medieföreteelser är enligtmofionärerna en förutsättning för att det skall bli möjligt att nå målet om enfortlöpande självsanering i fråga om bl. a. det starkt våldsbetonade utbud somvänder sig till barn och ungdomar. Det uttalande av somföresläs i motion 2151 innebär att samma granskningsförfarande som nu.gällerför biograffilm i framfiden också skall gälla videogram. 1 motion 2152 uttalas att det finnsen omfattande provkarta pä åtgärder mot de missförhållanden som behandlas ipropositionen. Mofionärerna förordar införande av en förhandsgranskning ihuvudsak efter mönster från granskningen av biograffilm. I yrkande 1 i motionenpreciseras att detta skall gälla alla videogram och filmer som i yrkesmässigverksamhet eller annars i förvärvssyfte lämnas ut till allmänheten. Yrkandetinnebär att skall ansluta sig till motionärernas uppfattning i dennafråga och ge detta till känna för regeringen. I detta ligger att motionärernaanser att regeringen bör återkomma till med ett förslag om införandeav förhandsgranskning. I samma motion uttalas vidare att den i proposifionenföreslagna lagen inte ger tillfredsställande garantier för att barn ochungdomar förskonas från grovt spekulativt våld. Mofionärerna anser därför attbåda de i promemorian redovisade lagförslagen bör antas av (yrkande2). Vad slutligen beträffar det imotion 2153 framlagda förslaget innehåller detta i 1 § samma text som detlagförslag som i promemorian betecknats som alternativ 2, dock med denändringen att ordet "yrkesmäs- KrU1980/81:8 y 6 sigt" uteslutits. Därmed utvidgas förbudsområdet fränatt gälla yrkesmässig spridning av vissa filmer och videogram till att gällaspridning över huvud taget. Det är vidare att märka att yrkandet i motionen ärutformat så att ett bifall kommer att innebära att det bara blir enlagstiftning mot det s. k. extremvåldet och inte den i propositionen föreslagnalagsfiftningen med ett särskilt skydd för barn . Det är oomtvistat attunderhållningsvåld har skadeverkningar, främst på barn och ungdom, och måstebedömas utifrån utvecklingen mot ökad aggressivitet och brutalitet t samhället.Våldsutbudet har i ökande grad kommit att präglas av inslag som förstärker könsfördomar,rasism och människoförakt. Detta strider helt mot de grundläggande värderingarsom vårt demokratiska samhälle bygger på och därför måste värna om. Som framgått av det föregående har tanken på att nu införaen obligatorisk förhandsgranskning som ett medel att komma till rätta med destötande våldsskildringarna i videogrammen avvisats säväl i promemorian som iproposifionen. Som skäl har bl. a. hänvisats till att yttrandefrihetsutredningenhar att överväga frågan om filmcensurens framtid och att ett förslag frånutredningen kan väntas redan under innevarande år. Förslag om införande möjligt av ett system medfrivillig förhandsgranskning har framförts i motion 2150. Till detta förslagåterkommer utskottet i det följande. Vad gäller en obligatorisk förhandsgranskning anserutskottet att övervägande skäl talar för den uppfattningen attyttrandefrihetsutredningens arbete inte bör föregripas genom införande av ettdylikt granskningstvång. Däremot anser utskottet av såväl principiella som praktiskaskäl att film och videogram i det avseende som är i fråga börbehandlas på samma sätt. Som framhållits i motion 2150 kan samma produkt visasmed olika teknik, men detta kan inte motivera att produkten beroende påtekniska omständigheter bedöms olika av skilda instanser. En målsättning bördärför vara att åstadkomma samma regelsystem för film ochvideogram. Utskottet anser att bör ansluta sig till den uppfattning idenna fråga som utskottet med anledning av motionerna 2149 yrkande 1,2150yrkande 1, 2151 samt 2152 yrkande 1 gett uttryck åt samt ge detta till kännaför regeringen. Med hänsyn till att utskottet avvisat tanken på ettomedelbart införande av en obligatorisk förhandsgranskning ansluter sigutskottet i princip fill uppfattningen att det är nödvändigt att tillgripa enförbudslagstiftntng. Denna lagstiftning bör utformas med beaktande av dekulturpolitiska och andra synpunkter som utskottet redovisar i detta yttrande. Det lagförslag i anslutning till alternativ 1 ipromemorian som lagts fram i propositionen har i alla motionerna betecknats somotillräckligt. KrU1980/81:8 y 7 mofionerna har därför föreslagits ändringar och gemensamtför ändringsförslagen är att de alla innebär en utvidgad lagstiftning. En av motionerna, nämligen 2153 (vpk), föreslår enlagstiftning enligt promemorians alternativ 2 med viss ändring och meduteslutande av det förbud mot spridning till barn och ungdom som innefattas ialternativ 1 och i proposifionens lagtext. Utskottet kan inte fillstyrka enlösning i enlighet med detta lagförslag. Det yrkande som framställts i mofion 2152 (c) innebär attriksdagen bör anta båda de i promemorian redovisade lagförslagen, alltså bådealternativ 1 och alternativ 2. I sak ligger förslaget mycket nära denlagsfiftning som föreslagits i motion 2149 (c). Mellan motion 2149 (c) och 2150 (s) föreligger i formellthänseende den skillnaden att den förra innehåller ett fullständigt lagförslag,medan den senare endast anger vilka synpunkter som enligt motionärernasuppfattning bör tillgodoses i den lagsfiftning som mofionärerna önskar. I sakföreligger emellerfid stor överensstämmelse mellan de båda mofionerna. I bådaföreslås en lagsfiftning som utgår från propositionens förslag och kompletterardetta i anslutning fill älternafiv 2 i promemorian. Vissa skillnader föreliggeremellertid också. Som närmare redovisats i det föregående krifiseras imofion 2150 det sätt pä vilket propositionens lagförslag anger vilka videogramsom skall vara förbjudna. I stället för en beskrivning - "ingåendeskildringar av verklighetstrogen karaktär som återger" etc. - villmotionärerna ha en anknytning till den förväntade effekten - "psykiskskada" - av de förbjudna inslagen eller med andra ord ett angivande av detförbjudna på det sätt som används i biografförordningen. Motsvarande synpunkterhar inte anförts i mofion 2149. I fråga om den i motion 2149 föreslagna lagtexten uttalasi motionen att tillämpningen av denna så långt möjligt bör anknyta till denpraxis som biografbyråns avgörande utgör. Med detta uttalande ligger motionenenligt utskottets bedömning i sak mycket nära det önskemål i mofion 2150 somnyss redovisats. Tilläggas bör dock att uttalandet i praktiken knappast kantillgodoses utan att den föreslagna lagtexten ändras. Mofion 2150 innehåller vidare önskemål om förändringar ipropositionens lagtext i två avseenden. Mofionärerna anser, som redovisats idet föregående, att formuleringarna "i yrkesmässig verksamhet ellerannars i förvärvssyfte" resp. "särskilt anordnade visningar"ger utrymme för betydelsefulla undantag från spridnings- och visnirigsförbudet.Mofionärerna önskar uppenbarligen en ändring härvidlag. Denna synpunktåterfinns inte i mofion 2149. I motion 2150 anges slutligen att den lagstiftning som.mofionärerna förordar även bör innehålla regler om friviUig förhandsgranskningav videogram. Utskottet har i det föregående närmare redogjort för vad dettainnebär. KrU1980/81:8 y 8 Utskottet vill för egen del försterinra om att utskottet i sitt betänkande KrU 1979/80:26 (s. 32) med anledningav en mofion förklarade sig dela den i mofionen framförda uppfattningen att detär angeläget att motverka ett utbud av videogram med underhållningsvåld och iövrigt stötande innehåll. Utskottet anförde vidare följande. Enligt sina direktiv harvideogramutredningen bl. a. att överväga om åtgärder behöver vidtas för attmotverka negativa effekter av kommersialism och företagskoncentration inomvideogramområdet. Till sådana negativa effekter hör givetvis marknadsföring ochspridning av kvalitativt undermåliga program som präglas avunderhållningsvåld. Utredningen har emellertid inte uttryckhgen givits i uppdragatt söka finna vägar för att begränsa ett programutbud av den art som befaras imofion 1232. Enligt utskottets uppfattning är det angeläget att utredningenaktivt prövar olika möjligheter att motverka en utveckling mot förråande inslagi videogramproduktionen. Regeringen bör i lämplig form försäkra sig om att såsker. Komplicerade avvägningar med avseende på yttrandefrihetsaspekten måsteemellertid göras vid alla överväganden om reglering av massmedieutbudet. Detligger i yttrandefrihetsutredningens omfattande uppdrag att eftersträva enenhetlig utformning av grundlagsskyddet i fråga om alla de medier som kan hasärskild betydelse för den fria åsiktsbildningen i samhället, bland demvideogrammen. På förslag av utskottet gavriksdagen som sin mening fill känna för regeringen vad utskottet anfört omvideogramutredningens arbete. Vad angår det aktuella lagstiftningsärendet är utskottetmedvetet om att det såväl i promemorian som i proposifionen anförts synpunktermot en lagsfiftning som går längre än vad som föreslås i proposifionen.Utskottet är också medvetet om att den tid som står till förfogande förgenomförande av lagstiftningsarbetet är mycket begränsad om lagen, somutskottet anser önskvärt, skall kunna träda i kraft . Utskottethar emellertid kommit till den uppfattningen att utvecklingen påvideogramområdet är så oroande att det är nödvändigt med snabba och meromfattande åtgärder än som föreslås i propositionen. Utskottet förordar enlagstiftning som bygger på en kombination av regeringsförslaget ochpromemorians alternativ 2. I anslutning fill de synpunkter som anförts i motionerna2149 och 2150 bör den blivande lagtexten ansluta till biografförordningensmetodik när det gäller att ange vilka inslag i videogrammen som skall vara förbjudna. Utskottet anser det önskvärt att lagtexten får enutformning som inte lämnar det utrymme för kringgående av spridnings- ochvisningsförbudet som påpekats i nämnda motioner. Utskottet anser det också önskvärt att ett system medfrivillig förhandsgranskning i anslutning till vad som förordats i motion 2150införs. I motion 2149 har föreslagits att den blivande lagensgiltighetstid begränsas till . Utskottet förutsätter att heladen fråga som behandlas i detta yttrande åter kommer till övervägande i sambandmed prövningen av de förslag som är att vänta från yttrandefrihets- ochvideogramutredningar- KrU1980/81:8 y 9 Den särskilda markering som ligger i den föreslagnafidsbegränsningen anser utskottet inte erforderlig. Vad slutligen gäller det särskilda informationsbehov imediefrågor som påpekats i mofion 2150 utgår utskottet från attskolöverstyrelsen uppmärksammar denna fråga och bedömer om och i vad mån någrasärskilda åtgärder erfordras. anser att konsfitufionsutskottet medanledning av propositionen och motionerna bör arbeta ut och för riksdagenlägga fram ett lagförslag med det innehåll som kulturutskottet angivit ochdärjämte föreslå att göra det uttalande om det framtida regelsystemetför granskning av film och videogram som utskottet också angivit. Närvarande vid ärendets slutbehandling: (), (), (), (), (),(), (), (), (), (), i Kumla (s), (),(), () och (). , och (alla c) anser att dels den del av utskottets yttrandesom på s. 7 börjar "Tilläggas bör" och slutar "lagtextenändras" bort utgå, dels den del av utskottets yttrandesom på s. 8 börjar "I anslutning" och slutar "varaförbjudna" bort ha följande lydelse: Av propositionen och motionerna framgår att de våldsinslagi film och videogram som den föreslagna lagstiftningen skall ta sikte på kananges antingen genom en beskrivning av de avsedda våldsskildringarna ellergenom en anknytning till den skada våldsskildringarna kan ge upphov till. Ipropositionen och i motionerna 2149 och 2152 (båda c) förordas det förraalternativet, vilket också har föreslagits i den promemoria som ligger tillgrund för proposifionen. I motion 2150 (s) däremot uttalas att det senarealternativet är det bästa. KrU1980/81:8 y 10 Utskottet vill för sin del betonaatt oavsett om man väljer det förra alternativet, som är att föredra i vissaavseenden, eller det senare bör avsikten med straffbestämmelserna vara att istort sett träffa sådana våldsskildringar som normalt inte kan godkännas förvisning enligt biografförordningen.