yttr · G405SoU4 · 1980-12-31 00:00:00 — 1980/81:4 y om utnyttjande av resurser för barnomsorg ochmissbrukarvård har berettsocialutskottet tillfälle att yttra sig över motion 1980/81:1526 av förste vicetalmannen m. fl. (m). I motionen yrkas att hos regeringen skallanhålla om skyndsam utredning och förslag i syfte att bättre utnyttja knapparesurser inom bl. a. skolans, barnomsorgens, hälso- och sjukvårdens samtmissbrukarvärdens områden i enlighet med vad i motionen anförts. I mofionen erinras om attregeringen kommer att i olika avseenden vidta åtgärder i syfte att denkommunala verksamhetens volymutveckling skall kunna rymmas inomsamhällsekonomiskt godtagbara ramar . De sålunda aktuellaåtgärderna är emellertid inte tillräckliga för att möjliggöra att dennödvändiga begränsningen av den kommunala sektorns ökningstakt kan ske utannegativa effekter på trängande värdbehov, anför motionärerna. De anser att, föratt tillgängliga resurser skall kunna utnyttjas så effektivt som möjligt,enskild verksamhet av fullgod kvalitet inom skola, barnomsorg, hälso- ochsjukvård, missbrukarvård m. m. måste få bättre möjlighet att drivas på förkonsumenterna likvärdiga villkor med motsvarande offentlig verksamhet. En sådan"konkurrens" på lika villkor skulle, menar motionärerna, inte baraavlasta den offentliga sektorn utan också stimulera till förbättringar ocheffektiviseringar inom denna som medborgarnas valfrihet mellan olikaskol- och vårdformer skulle öka. Då det gäller barnomsorgen anförs i motionen att det avrättvise- och resursskäl är nödvändigt att nuvarande ensidiga stöd till denkommunala barnomsorgen ersätts med rättvist utformade stöd. Motionärernahänvisar i anslutning härtill till andra motioner som väckts av företrädare förmoderata samlingspartiet. De åsyftade motionerna har behandlats avsocialutskottet i de av godkända betänkandena SoU 1979/80:28 och SoU1980/ 81:28. I betänkandena, som varit enhälliga i här aktuellt avseende, harsocialutskottet avstyrkt motionerna under hänvisning i främsta rummet till detarbete som pågår inom familjeekonomiska kommittén (S 1979:06). Utskottet finneratt vad motionärerna anför i motion 1980/81:1526 inte motiverar något annatställningstagande till den aktuella frågan. Motionen avstyrks därför såvittavser den kommunala barnomsorgen. 1 1980/81. SoU1980/81:4 y SoU1980/81:4 y 2 Dä det gäller nykterhetsvård ochvård av narkotikamissbrukare anser motionärerna att det är angeläget attersättningssystemet utformas på ett sådant sätt att enskilda vårdanstaltereller vård som ges av stiftelser och ideella organisationer garanteraslikvärdiga möjligheter med dem som gäller förde kommunala institutionerna.Detta är också nödvändigt, anförs det, för att missbrukare med olika vårdbehovskall kunna få den vård och rehabilitering som är bäst just i deras fall. Utskottet har i olika sammanhang framhållit värdet avenskilda initiativ som komplement till samhällsinsatser dä det gäller vården avmissbrukare. Utskottet hänvisar härvidlag i första hand till vad utskottetuttalade vid behandlingen av socialtjänstreformen (SoU 1979/80:44s. Reformen innebär bl. a. att statens ansvar för institutioner inomsocialvården - ungdomsvårdsskolor och statliga nykterhetsvårdsanstalter -skall tas över av landstingskommuner och kommuner. Dessa skall i samverkangenomföra länsvis institutionsplanering. De institutioner som f. n. drivs avicke-kommunal/landstingskommunal huvudman (annan än staten) förutsätts ingå iinstitutionsplanen och knytas till denna genom vårdavtal. sedan har överenskommelse träffats mellanstatens förhandlingsnämnd och företrädare för och om statsbidrag vid ändrat huvudmannaskap för vissa institutioner.Överenskommelsen kommer att föreläggas . I protokollsanteckninghar angivits att för institution som drivs av icke-kommunal/ landstingskommunalhuvudman skall bidraget utbetalas till den kommun/ landstingskommun till vilkeninstitutionen knutits genom vårdavtal. Den del av faktisk nettokostnad förinstitutionens drift, som inte täcks genom det statliga bidraget, förutsättsersättas av vårdtagarnas hemkommuner. Den träffade överenskommelsen innebär att den valdabidragskonstruktionen skall kunna omprövas på grundval av erfarenheterna frände två första åren (1983 och 1984) under vilka överenskommelsen gäller. Utskottet, som inte anser att riksdagsbehandlingen av denväntade propositionen rörande statsbidrag till bl. a. institutioner inommissbrukarvården bör föregripas, avstyrker motionen även i här aktuell del. De övriga frågor som tas upp av motionärerna hänför sigtill socialförsäkrings- och utbildningsutskottens beredningsområden. SoU1980/81:4 y 3 Närvarande: (), (), KarlLeuchovius (m), (), (), (),(), (), (), (), (). (), (), LenaÖhrsvik (s) och (). av , och (alla m) som anför: Den kommunala expansionen bör enligt långfidsutredningenbegränsas till högst en procents volymökning under de kommande åren.Innebörden av detta är enligt FiU 1980/81:31 att "endast den volymökningsom befolkningsförändringarna ger upphov till ryms inom den angivna ramen.Sålunda måste även utbyggnaden av de prioriterade områdena barnomsorg ochlångtidsvård stoppas såvida inte utrymme kan skapas genom neddragning av annanbefintlig verksamhet". Det är därvid uppenbart att bristen på barnomsorg inte kantäckas enbart genom utbyggnad av barnomsorg på samma sätt somtidigare. En nytillkommande barndaghemsplats för de minsta barnen - där behovetär störst - kostar inemot . i drift- ochkapitaltjänstkostnader. Kommunerna måste ges ökad frihet att pröva även andralösningar såsom trefamiljssystem eller kommunala vårdbidrag till hemarbetandeflerbarns-förälder. Inom hälso- och sjukvården och inte minst inommissbrukarvården finns exempel på att enskild verksamhet innebär god vård tillför samhället lägre pris. Nya idéer och inifiativ har ofta också framgångsriktprövats inom värdformer drivna av organisationer och enskilda. Som exempel kannämnas Länkrörelsen, LP-sfiftelsen, Narconon- och Hasselakollektiven. inom privat tandvård kostar betydligtmindre än inom folktandvården (som kan ha andra förtjänster). Ennyetablering av tandläkare och privatpraktiserande läkare styrd motbristområden skulle bidra till en sohdarisk försörjning med vårdresurser. Enprivat vårdgivare blir oftast etableringsorten trogen, och husläkaridén kundepå detta sätt förverkligas för flera. har i samband med behandling avsocialtjänsfiagen gjort vissa uttalanden om betydelsen av enskildavårdinitiativ (SoU 1979/80:44 s. 68). Enligt vår mening bör - under offentUgkontroll stående - privat verksamhet i ökad omfattning utnyttjas för att främjavalfrihet och bättre resursutnyttjande inom barnomsorg, sjukvård ochmissbrukarvård.