prot · G409120 · 1980-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1980/81:120 1 § Föredrogs och hänvisades Propositionerna 1980/81:148 till lagutskottet /81:180 till kulturutskottet /81:183 till civilutskottet 1980/81:187 punkt 1 tillsocialförsäkringsutskottet i övrigt till socialutskottet 2 § Föredrogs och hänvisades Motionerna 1980/81:2130till arbetsmarknadsutskottet /81:2131 och 2132 till utbildningsutskottet1980/81:2133 till finansutskottet /81:2134 till jordbruksutskottet1980/81:2135 till civilutskottet /81:2136 till försvarsutskottet1980/81:2137-2139 till /81:2140 till finansutskottet1980/81:2141-2145 till /81:2146-2148 tilljustitieutskottet /81:2149-2153 till /81:2154till socialförsäkringsutskottet /81:2155-2157 till skatteutskottet 3 § Föredrogs men bordlades återSocialförsäkringsutskottets betänkande 1980/81:25 betänkanden1980/81:24, 26 och 29 betänkande 1980/81:22Arbetsmarknadsutskottets betänkande 1980/81:22 4 § Föredrogs och bifölls Interpellationsframställningarna 1980/81:132 och 133 5 § Högskola och forskning Föredrogs utbildningsutskottetsbetänkande /81:20 om vissa gemensamma frågor för högskola och forskning(prop. 1980/81:100). 1 (): På tre punkter har vi från socialdemokratiskthåll reserverat oss mot den borgerliga utskottsmajoriteten iutbildningsutskottets betänkande nr 20 om vissa gemensamma frågor för högskolaoch forskning. Den första reservationen gäller högskolans totalaantagningskapacitet, eller dimensionering som det också brukar kallas. Mot bakgrund av dels utskottsmajoritetens mycketknapphändiga skrivning i den här punkten, dels hänvisningen till UHÄ:s uppdragoch eventuellt regeringsförslag, är det svårt att veta riktigt var deborgerliga står i dimensioneringsfrågan. Det är därför också svårt att nu vetahur långt från oss reservanter som den borgerliga utskottsmajoriteten befinnersig. I den socialdemokratiska partimotionen har vi pekat pånågra faktorer som vi anser närmast tala för en ökning av antagningskapacitetentill högskolan . De tre faktorerna är de ökandeungdomskullarna i aktuella högskoleåldrar, det ökade antalet elever igymnasieskolan, främst i dess studieförberedande linjer, och den ökadedirektövergången till följd av riksdagsbeslut. Vi anser det mot den här bakgrunden viktigt attantagningskapaciteten inte nu skärs ned ytterligare. Med den allmänna pessimismsom f. n. råder och som bl. a. tar sig uttryck i den borgerliga regeringensnedskärningar inom den offentliga sektorn, är vi rädda för att högre utbildningoch forskning också skårs ned. kan det naturligtvis invändas att vi inte härkommer med direkta förslag till dimensioneringsökningar utan i detta avsnittnöjer oss med ett mer allmänt uttalande om ökning av utbildningskapaciteten påområden där framtida arbetsmarknadsbehov kan väntas. Jag vill då först erinraom att vi i senare betänkanden från utskottet påyrkar konkreta ökningar påvissa linjer. Jag vill för det andra säga att även mera allmänna uttalanden harbetydelse som uttryck för en viljeinriktning i stort. I vår partimotion 973 för vi också ett resonemang om skall betrakta högre utbildning och forskning som investeringar förframtiden. i det perspektivet framstår det som ytterligt angeläget att maninte nu kortsiktigt och i panik drar in på högre utbildning och forskning. Detfinns visserligen något som heter statsfinanser men också något som hetersamhällsekonomi. Att avsevärt minska eller rent av skrota ner reala resurser iform av intakta utbildnings- och forskningsmiljöer med deras människor,utrustning och lokaler kan inte vara klok politik på och sett ursamhällsekonomiskt perspektiv. Vi vill från socialdemokratiskt håll sesatsningen på högre utbildning och forskning i ett näringspolitiskt, för attinte säga industripolitiskt, sammanhang. Vi glömmer därvid inte attgrundforskning är en av förutsättningarna för en framgångsrik tillämpadforskning. Vi glömmer inte heller att medicin, samhällsvetenskap och humanioraär viktiga delar av helhetsbilden, när vi nu lägger tyngdpunkten på naturvetenskap och Nr 120 'sknik. Desatsningar vi gör från socialdemokratiskt håll genom förslagen i vår 22april 1981 partimotion- förslag som f, ö. innebär satsningar på ca 65 milj. kr. regeringen- är ett uttryck för vår insikt om att den högre utbildningens och Hösskolaoch forskningens betydelse är mycket stor. Måhända måste vi i en snarframtid forskning t. o. m. gå vidare därutöver för att vårt land skallkunna hävda sig som industrination. Vår andra reservation galler behörighetsbestämmelserna förforskarutbildning. Den borgerliga majoritetsskrivningen på denhär punkten ytterligt knapp - två rader har man kostat på sig. På de radernagörs endast en hänvisning till att UHÄ:s förslag bereds i . I vanliga fall kan man naturligtvis låta sig nöjas, närman vet att en fråga bereds. I det hår fallet har vi för vår del velat markeraatt vi helt tar avstånd från förslaget. Jag tycker det hade varit bra om ocksåden borgerliga utskottsmajoriteten hade gjort det. Då hade regeringskanslietkunnat befrias från ett i mitt tycke onödigt arbete. Visst kan man behöva se över behörighetskraven förforskarutbildning. Man kan t. o. m. behöva skärpa dem. Men om det nu anses attkvaliteten på dem som kommer till forskarutbildning år för låg, bör man välförst undersöka om inte kvaliteten på grundutbildningsnivån är för dålig. Ärden det, bör åtgärder naturligtvis sättas in där. Skulle man sedan ändå kommafram till att man behöver skärpa behörigheten på nästa nivå, dvs,forskarutbildningsnivån, bör det enligt vår mening ske genom ändring av desärskilda behörighetskraven. Dessa krav kan ju få variera från utbildning tillutbildning och kan dessutom göras mer konkreta. Under alla omständigheter kanvi inte acceptera behörighetskrav av den typ som föreslagits från UHÄ,nämligen att en sökande "bedöms äga sådan förmåga i övrigt som behövs föratt genomgå utbildningen". Ett så allmänt hållet krav bäddar verkligen förett godtycke av ganska stora mått. Skall förslag av en sådan karaktär över huvud taget behövabli föremål för seriös prövning? Vi tycker inte det. Därför har vi bestämttagit avstånd från det och yrkat på ett tillkännagivande i denna punkt. Vår tredje och sista reservation i det här betänkandetgäller ökade resurser för handledning av forskarstuderande. fann det angeläget attfrågan om obalans mellan tillgång och efterfrågan på handledarresurser för deforskarstuderande blev belyst. Utskottet uttalade att det ankom på berördamyndigheter att föreslå de förstärkningar som ansågs erforderliga. UHÄ har nubedömt att resurserna behöver ökas men lämnar inget konkret förslag. Socialdemokraterna i utskottet anser nu att det år dagsatt det kommer konkreta förslag från vederbörande myndigheter. Regeringensförslag om ökade basresurser anser vi otillräckligt för det hår andamålet, ochhur ökningen av antalet utbildningsbidrag, som utskottsmajoriteten åberopar,kan hjälpa till att förbättra handledarresurserna är svårförståeligt, för detär ju detta det år fråga om i det här avsnittet av utskottsbetänkandet. 1 vårt särskilda yttrande 1påminner vi om två av de förslag vi framfört i vår partimotion. Det gällerförst planeringsramar för forskningsråden. Detta förslag har vi tidigare fåttavslag på och reserverat oss till förmån för. Då avstyrkan endastsker med hänvisning till beredningsarbete som pågår och således ej årenavstyrkan i sak, har vi avstått från att reservera oss. På motsvarande sättförhåller det sig med vårt förslag om medelsavsättning till grundforskningen, -I båda dessa fall var våra förslag utformade som förslag till denforskningspolitiska propositionen . Vi avvaktar nu denna. Vårtsärskilda yttrande 2 kommenteras senare av . Med det anförda ber jag, herr talman, att få yrka bifalltill reservationerna 1, 2 och 3 i utbildningsutskottets betänkande nr 20 och iövrigt bifall till utskottets förslag. Anf.2 (vpk): Utskottet konstaterar att tog ställning till deövergripande målen för den högre utbildningen vid besluten om högskolereformenunder och att det då inte finns skäl för att göra någotförnyat uttalande om målen för högskolan. Detta är i och för sig ett riktigt konstaterande, motbakgrund av att den syn på högskolans organisation och uppgifter som vpkframförde redan då, inför besluten om 1970-talets reformer, på väsentligapunkter låg och fortfarande ligger långt ifrån den uppfattning somutskottsmajoriten hade, då som . Skälen till att vi har upprepat våratidigare framlagda krav på förändringar i en annan riktning är givetvis desammasom utskottsmajoritetens- vi har inte funnit anledning att ändra våruppfattning. Men den kritik som vi riktar mot 1970-talsreformernas resultat,praxis i dagens verklighet, förbigår utskottet med generad tystnad. Målen för reformerna hade, även om de inte i alla delarstämde med vår syn, viktiga positiva drag också enligt vår uppfattning. Dithörde demokratiseringen, dit hörde decentraliseringen och dit hörde en ökadtillgänglighet och ett vidgat tillträde. Allt detta förutsatte att högskolanskulle tillföras ökade resurser. minskar resurserna reellt. Under denallmänna omfördelningspolitik som kallas åtstramningar eller besparingar börjarnu hoten samlas mot de demokratiska inslag som trots allt finns och mot dendecentralisering som har genomförts. Med det klart angivna målet attspara pengar skall de studerandes inflytande minskas. Det är vad som kanbefaras med ledning av vad som bitvis har läckt ut från uppföljningskom-mitténsaktuella tankegångar. Av vad som är känt av de nya signalerna kan också denslutsatsen dras. att i en första omgång de tidigare universitetsfilialer somför blev högskolor åter degraderas till en sorts filialer.Samtidigt skärs anslagen ner. och det bedöms vid de mindre högskolorna fåkatastrofala följdverkningar. Även om högskolans framtida organisation och uppgiftervore väl värda en genomgripande ideologisk debatt, där i synnerhetregeringspartierna fick närmare klargöra sina längre syftande mål. såskall jag inte här för ögonblicket utvidga debatten till mer än vad betänkandetgäller. Jag har bara velat peka på att även om man resonerar som utskottet omde krav som vpk ställer, så kommer man inte ifrån att bekymra sig ens om hurman skall kunna uppfylla viktiga delar av de mål och riktlinjer som utskottettidigare varit överens om och som låg till grund för 1970-talets reformer.Därför vill jag fråga de ansvariga: Vart tar det vägen med destuderandes inflytande, med decentraliseringen och de mindre högskolorna ute ilänen och med tillträdet till högre studier för de grupper som på 1960-taletbetecknades som nyagrupper? Kommer den förda politiken, med sikte på attbegränsa tillväxten, att kunna motverka den nu åter växande socialasnedrekryteringen? kommunisterna har konsekventbekämpat de graderade betygen inom den högre utbildningen. påpekar utskottet,itt det gäller inom flera utbildningslinjer att endast bet\genUnderkänd och Godkänd skall användas - och det år förstås ett framsteg. Men omnu en större enhetlighet skall eftersträvas, som det står i utskottsbetänkandet- varför avskaffas då inte de graderade betygen överallt? Eller år det motsatt utveckling som är på våg förenhetligheten, dvs, graderade betyg överallt? Jag vill här gärna vidarebefordraen synpunkt som framförs från samtliga lärarstuderande vid våra högskolor ; om betyget Väl godkänd skall finnas kvar för ämnesteorin inomlärarutbildningen, så strider det mot syftena med den nya läroplanen förgrundskolan, Lgr 80, om gruppsamarbete inom skolan. Lärarkandidater som lärtsig konkurrera om spetsar i ämnesteori och som kommer att gå miste omgruppsamarbete i sin egen utbildning, de lärarkandidaterna går inte ut somnågra lärare lämpade för att organisera gruppsamarbete i sin kommandeundervisning. Så resonerar lärarkandidaterna, och mycket talar för att de harrätt i det resonemanget, 1 fråga om de krav som vpk har framfört på endemokratisering av valen till styrelserna inom högskolan går inte utskottet inpå själva principfrågan. Vi har ställt upp principen en människa-en röst. Denprincipen skulle enligt vpk-förslaget tillämpas för en gemensam valkorporationför dem som är verksamma inom högskolan. Detta är innehållet i yrkande 2 e, somförbigås med tystnad i utskottets resonemang. I stället uppehåller sigutskottet vid följdyrkandet om avskaffande av elektorsförsamlingarna ochhänvisar till ett' förslag från universitets- och högskoleämbetet, som innebäratt elektorsförsamlingarna kommer att kunna avskaffas. Men fortfarande stårvår demokratifråga obesvarad: Skall styrelserna inom högskolan väljas av deinom högskolan verksamma enligt principen en människa-en röst. eller skallnuvarande halvkorporativa och icke helt demokratiska ordning bestå? Eftersom utskottets betänkande inte ger svarpå den frågan, finns det ett gott skal att ånyo yrka bifall till vpk-motionen.Jag yrkar alltså bifall till de i betänkandet behandlade vrkandena i motion1319. 3 (): Utbildning är en investering för framtiden.Det är ett påstående som inte kan upprepas nog ofta. Högskolan har en oerhördbetydelse-genom både forskning och utbildning- när det gälleratt utvecklakunskap och förmedla den. behövs det mer . Skall vi kunna satsapå att utveckla näringslivet, kunna göra investeringar på utvecklingsområdensom kan stärka vår internationella konkurrenskraft, behövs det kunniga ochvälutbildade människor på alla nivåer, I en ekonomisk situation som kräver skärpt hushållning medresurser, en effektivare användning av dem och besparingar år det nödvändigtatt slå fast den vitala roll utbildning och forskning har för samhällsutvecklingen.Samtidigt kan inte utbildningssektorn i sin helhet, eller högskolan, heltundantas från det besparingsarbete som pågår för att få balans i ekonomin. Detgäller att på bästa sått utnyttja de resurser som står till förfogande. har universitet, högskolor ochregionstyrelser slutspurtat med sitt petitaarbete för /83,Erfarenheterna av detta arbete visar att vissa besparingar bedöms som heltmöjliga att göra, men det finns en gräns. Måste man överskrida den, kommer detatt innebära nedskärningar i både kvalitet och antagningstal som inte äracceptabla. Framför allt innebär de att väsentliga delar av högskolereformen, ide fall så drastiska besparingar måste genomföras, kommer i fara. Det år nu reformen trädde i kraft. Fråncenterns sida har vi både under förberedelserna och under genomförandet aktivtoch positivt stött reformen och dess grundtankar. För oss har det varitangeläget att öppna högskolan för nya grupper av studerande och att sprida möjlighetertill ,högskolestudier geografiskt. Detta vill vi slå vakt om även ifortsättningen. För att utbildningen också pä de mindre högskoleorterna skallkunna hålla en god och hög kvalitet är det väsentligt med fortsatt satsning påatt göra all grundläggande utbildning forskningsanknuten. Inte minst de små högskolorna kan spela en stor roll förutvecklingen av olika regioner i landet. Jag skall för att illustrera detta tanågra exempel från högskolan i . Det råder inget tvivel om att denhittills har betytt och inte minst framöver kan betyda mycket förutvecklingsarbetet i regionen. I program och petita har högskolan pekat på atthögskoleutbildning och forskning år verksamheter som ger samhällseffekter iförsta hand i ett mer långsiktigt perspektiv, även om det självfallet finnsaktiviteter som ger effekt även på kort sikt. Dit hör enstaka kurser somtillgodoser fort- och vidareutbildningsbehov, liksom utredningsuppdrag ochuppdragsutbildning. har utvecklat ett väsentligt samarbetemed regionala myndigheter och organisationer, både på den offentliga och på denprivata sidan, kring frågor som rör planeringen av högre utbildning ochforskning för . Här finns det goda förutsättningar för ettförnämligt samarbete även . Utöver den reguljära utbildningsuppgiften kan högskolanbidra med forsknings- och utvecklingsarbete, uppdragsutbildning, information om forskningsresultat, regional kompetensutbyggnad samtsamordning av initiativ från olika samhällsinstitutioner. Högskolan kandessutom delta i en kritisk analys av forskningsresultat och vara en viktiglänk för förmedling av forskningsinformation från högskolornas samladekunskapstillväxt till näringsliv och samhälle. Högskolan planerar , för attsvara mot näringslivets krav. ökade satsningar inom teknisk sektor. Man har t.ex. fått pengar via för att planera en lokal linje inom områdetteknik och ekonomi. Likaså planerar man för en utbyggnad av YTH-utbildning-en. Själv sammanfattar högskolan i sina uppgifter påföljande sätt; att med de allmänna reformmålen som riktmärke delta isamhällsutbyg-gandet, att varaen stimulerande faktor i utvecklingen av regionens näringsliv, att vid fullgörandet av sin uppgift att producerautbildning utgå från sin roll som serviceorgan åt samhället. Exemplet är hämtat från högskolan i , men i stortsett samma sak kan sagas om övriga högskolor. De små högskolorna har storbetydelse för sina resp. regioner och deras möjligheter till framtidautveckling. Den s. k. uppföljningskommittén har fåtttilläggsdirektiv. Vi har f. ö. vårt första sammanträde på Valborgsmässoafton.Det var därför oerhört intressant att höra att redan hade fåttsignaler om var kommittén skulle hamna i sina diskussioner. Jag tror nog attRaul Bliicher får ge sig till tåls och vänta ytterligare någon tid. innan någrabestämda signaler från kommitténs ledamöter kan komma. Enligt de nämnda tilläggsdirektiven är det framför allttvå frågor som kommittén snabbt skall börja arbeta med. Det är dels en översynav högskolans administration, dels hur anslaget till enstaka kurser och lokalalinjer i fortsättningen skall hanteras. Ett stort antal motioner som berör bl.a. regionstyrelserna och deras framtida ställning avstyrks av utskottet medhänvisning till uppföljningskommitténs arbete. Det ar bra att en sådan översyn och genomgång av reformenkommer att göras. De fyra åren bör vara en tillräckligt för att manskall kunna få en viss uppfattning om vilka förändringar som kan behöva göras;För min del menar jag att det också är nödvändigt att ge högskolan arbetsro.Välmotiverade förändringar skall naturligtvis göras, inte minst om desamtidigt innebär att man kan spara pengar. Men organisationsändringar bara förorganisationsändringarnas egen skull, det finns ingen anledning att göra. Trots det kärva ekonomiska läget har det varit möjligt attinför nästa budgetår fortsätta pågående reformer och att satsa på några nya.Satsningen på forskning fortsätter, och i det betänkande som behandlas i också en viss förstärkning för de forskarstuderande. De stora ungdomskullarna har nåttgymnasieskolan. kommer de att klappa på högskolans port. Ibudgetpropositionen konstateras att högskolan skulle behöva ta emot minst 10 %fler ungdomsstuderande än under en stor del av l98()-talet. andel av ungdomarna som skall erbjudashögskoleutbildning. Det gäller inte bara att erbjuda vilken utbildning somhelst. Vad ungdomarna behöver är en utbildning som ger dem möjlighet att senarefå arbete. Utskottet har tidigare uttalat sig för behovet av enanalys av frågan om hur den s. k. sextonårspuckeln kan komma att påverkaefterfrågan på högskoleutbildning. Utskottet har också uttalat att det kankomma att medföra att resursbehovet för högskolan behöver prövas från nyautgångspunkter. UHÄ har fått i uppdrag att göra en sådan analys. Avsikten åratt UHÄ skall redovisa resultatet i samband med sina anslagsäskanden /83. I den socialdemokratiska motionen anser man att det saknaskonkreta förslag i årets budgetproposition. Det år en riktig iakttagelse. Ireservationen 1 framförs nu önskemål att gör ett uttalande om attplaneringen bör inriktas på att öka utbildningskapaciteten i högskolan påutbildningar där ett framtida arbetsmarknadsbehov kan förväntas. Det är i och för sig ett utmärkt uttalande, men det kanknappast sägas vara särskilt konkret det heller. Hur många platser vill man ha,inom vilka utbildningar och till vilken kostnad? Det är frågor som är likaobesvarade i reservationen som i regeringens proposition, I den högskoleregion jag har möjlighet att följa på närahåll har högskolorna och lagt ner ett stort arbete på att isina petita peka på behov och möjligheter att möta ungdomspuckeln. Om övrigaregioner har förfarit på samma sätt, bör UHÄ ha ett utmärkt underlag för att ihöst redovisa konkreta förslag till en utökning av antagningskapaciteten och påvilka linjer och sektorer detta kan och bör ske. Når det materialet föreliggerhar regering och riksdag helt andra möjligheter att bedöma på vilka områdenutökningen bör göras, hur stor den skall vara och till vilken kostnad den fårgöras. Utskottsmajoriteten utgår från att noga följerfrågan och också kommer att ta upp den till ingående diskussion i höstensbudgetarbete, I det skedet, , kan vi verkligen ta upp en debatti sakfrågan och veta vad vi talar om, I reservationen föreslår man att resurser skall föras frångymnasieskolan till högskolan för att finansiera utökningen av platser där. Detär en möjlighet som står öppen i slutet av puckeln. Men kommerfortfarande gymnasieskolan att ha puckelårskullar i sina årskurser. Jag yrkar avslag på reservationen nr 1, När det gäller de två reservationerna om forskarutbildningkommer att tala för utskottet. Till sistnågra ord om vpk-motionen. De krav vpk ställer är gamla och väl kända för riksdagen.De har debatterats och avslagits åtskilliga gånger hår i kammaren. Jagskallbara kort upprepa utskottets väl kända skäl för avslag även . De övergripande målen för den högre utbildningen fattaderiksdagen beslut om - som påminde oss om - 1975. De innebär bl. a.vidgat tillträde för nya grupper, bättre anknytning till yrkeslivet samt demokratisering och decentralisering av beslutsfattandetinom högskolan. Utskottet anser inte att det har hänt någonting som gör att vinu har anledning att ändra på de övergripande målen. Vilket betygssystem som skall gälla fastställs av UHÄ isamband med att ämbetet antar utbildningsplan för en linje. Flera linjer har bara betygen Godkänd resp. Underkänd, UHÄ har möjlighet att gå vidare här,om man finner det angeläget, UHÄ har än en gång utrett de nuvarande reglerna förobligatoriet och dess effekter. Ett förslag, som - om det genomförs - bl. a.skulle innebära att elektorsförsamlingarna kan tas bort, är nu på remiss. Detär rimligt att de studerande och högskolorna får säga sitt innan tarställning. Men det finns, herr talman, i motionen ett antal heltgrundlösa påståenden om den nya högskolan som representanter för vpk harupprepat år i kammaren, utan att de kunnat ge några exempel på vad demenar. "Förvaltningen av högskolan ombesörjs alltmer av företrädare förstatsmakterna, byråkratin och det privata näringslivet", står det ivpk-motionen. Kan vi få besked om vad vpk menar med det? "De fasta studiegångarna har fått en klar yrkes- ocharbetsmarknadsinriktning som är anpassad till storfinansens behov",påstår man också. fastställer de utbildningar som skall finnas, ochUHÄ fastställer utbildningsplanerna. De olika kursplanerna arbetas fram ochbeslutas i linjenämnder, där lärare och studerande har majoritet. Anser alltsåvpk att lärare och studerande i linjenämnderna anpassar sina beslut efterstorfinansens intressen? Det kunde vara intressant att höra om vpk kan geoss besked och svar på de här frågorna. Jag yrkar bifall till utskottets hemställan i dess helhet. 4LARS () replik; Först vill jag till sägaom resursöverflyttningen från gymnasieskolan till högskolan att vi självfalletär medvetna om att detta inte är någon lätt process. Vi är också medvetna omatt denna överflyttning kan komma litet . I början behöver man under enviss period ha stora resurser i gymnasieskolan för de stora ungdomskullar somvi har där, och man behöver ökade resurser till högskolan när eleverfrån den stora sextonårspuckeln börjar välla in över högskolan. Skälet till att vi nämner detta är att vi vill göra enmarkering av att det kan behövas ökade totala resurser till högskolan och äventill den grundläggande högskoleutbildningen.