prot · G40960 · 1980-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1980/81:60 1 §Svar på fråga 1980/81:167 om samhällsinformationen har frågat mig om jag delaruppfattningen att samverkan mellan olika samhällsorgan vid framställning ochdistribution av informationsmaterial om t. ex. olika sociala rättigheter ochskyldigheter skall eftersträvas. Vidare har hon frågat vilka åtgärder jag ärberedd att vidta för atf undanröja de hinder som kan förekomma och somförsvårar eller omöjliggör sådan samverkan i informationsspridningen. En samordning av olika samhällsorgans information om olikasociala rätfigheter och skyldigheter är angelägen av flera skäl. En sådansamordning har också skett. Exempel pä centralt samordnade informationsinsatserär framställningen av flera utgåvor av Socialkatalogen, försöksverksamheten medviss samhällsinformation i telefonkatalogen och utarbetandet av Samhällsguiden.Regionalt har getts ut landsfings- och kommunkatalogen, där landsting,kommuner, försäkringskassor, länsstyrelser m. fl. medverkat i produktion ochdistribution. När det gäller att på kontor och mottagningartillhandahälla informationsmaterial av olika slag måste det bl. a. avpraktiska skäl göras vissa begränsningar. Pä försäkringskassornasverksamhetsområde bedrivs en omfattande information bl. a. genom ett femtiotalbroschyrer och annat material som tillhandahålls pä försäkringskassekontoren.För att detta omfattande material skall bli överskådligt och lätt tillgängligtför allmänheten har det bedömts vara nödvändigt att begränsaförsäkringskassornas tillhandahållande av informationsmaterial som inte harsamband med kassornas verksamhetsområde. En översyn pågår av anvisningartill försäkringskassorna. Denna beräknas komma att beröra också det häraktuella området. Det blir dä tillfälle att överväga hur samarbetet mellanförsäkringskassorna och andra samhällsorgan skall utformas när det gällerinformationsmaterial m. m. Frågan om åtgärder för att fä till stånd en effektiv samordning av myndigheternas informationsverksamhet har också tagits uppi årets budgetproposifion. Chefen för budgetdepartementet har där anfört att -i anslutning till atf avvecklas - ansvaret församordning av viss samhällsinformation bör läggas på en särskild delegation medföreträdare för de offenfiiga huvudmännen för samhällsinformationen.Delegationen avses bedriva sitt arbete som en försöksverksamhet under entreårsperiod. 2 (): Jag ber att få tacka socialministern försvaret på min fråga. Den konkreta upprinnelsen till frågan är att landsfinget imitt län inte har fått möjlighet att genom de lokala försäkringskassornainformera om den efter riksdagsbeslut tillsatta förtroendenämndens verksamhetoch sammansättning. Det är skada att det skall finnas sädana hinder för engemensam verksamhet på detta område. har man kunnat samordna informationsarbetet.Bl, a, vid införandet av bidrag för glasögon ägde en sådan gemensam informationrum. Apoteken och länsarbetsnämnderna har också ställt sig välvilliga när detgäller att informera om förtroendenämndens verksamhet. Jag sätter mitt hopp till den del av socialministerns svardär hon talade om att det pågår en översyn av dessa arbetsförhållanden ochmöjligheterna att samarbeta mellan olika samhällsorgan. Jag förstår attinformationsmängden kan bli besvärande stor och att det kan vara svårt atthitta i mängden. Men när det gäller så näraliggande verksamheter somlandstingens och försäkringskassornas bör vi kunna få fill stånd en samordningsom positivt påverkar informafionen till allmänheten. Jag förutsätter aftdessa frågor beaktas i det översynsarbete som pågår. Jag vill dock ge ettexempel på samarbete när det gäller aft gä in på näraliggande områden som redanförekommer. Det pågår en samproduktion av informafion till långtidssjuka, därsåväl som och ärinvolverade. Jag tror man måste gå den vägen, atf finna former för attgemensamt informera viktiga grupper. Jag förutsätter atf sådana problem somUlla tog upp i sin fråga också tas upp i detta sammanhang, så att allaparter vet hur man kan gå till väga för att ge den bästa och den rättainforrhafionen till de människor som är berörda. 4ULLA (): Det här var ytterligare ett par posifivabitar på den väg som vi tydligen har inlett en vandring på. Men detta medsamproduktion oroar mig litet, därför att det kan dels bli dyrare, delsförsvära och försena produkfionen om landsfingen skall tvingas samproducera medriksförsäkringsverket för aft få ut sin information till exempelvisförsäkringskassor. Delegafionenkanske därför kan komma fram fill att en samproduktion inte Nr 60 är helt nödvändig i alla sammanhang, utan att det ändå gäratt lösa Tnr<;Happn de samarbetsfrågan, J5 - jg Den samproduktion som jag nämnde som exempelsker ju mot bakgrunden av att man vill ge den långtidssjuke en så heltäckandeinformation som möjligt just i den specifika situafionen. Det finns säkertmånga andra vägar atf gå för atf ge bra upplysning, men detta är en väg. 2 § Svar på fråga 1980/81:197 om differentieradesocialförsäkringsavgifter har frågat mig hur och när engenerell sänkning av de sociala avgifterna inom stödområdena 5 och 6 kan kommafill beslut. beslöt (prop. 1978/79:112, AU 1978/79:23, rskr1978/79:435) om riktlinjer för regionalpolifiken. Regionalpolitikensmål är aft trygga tillgängen på arbetstillfällen, en god service och en godmiljö i alla delar av landet. Men vissa regioner måste prioriteras vidfördelningen av regionalpolitiska insatser. Ett sådant prioriteringssysfem harlagts fast genom beslut om att vissa delar av landet skall ingå iolika regionalpolitiska stödområden. Det finns sex stödområden. De regionalpolitiska insatserna syftar bl. a. till atfstärka näringslivet och öka industrins andel av sysselsättningen istödområdena. De regionalpolitiska medel riktade till näringslivet som statenf. n. förfogar över är i huvudsak selektiva och i hög utsträckning inriktade påatt ge kompensation för kapitalkostnader. Avvägningen mellan generella ochselektiva regionalpolitiska medel riktade fill näringslivet och utformningen avolika medel har länge diskuterats i den allmänna debatten men har intebelysts allsidigt genom en offentlig utredning. Jag avser därför föreslåregeringen atf dessa frågor utreds. 7KARIN (): Jag ber att få tacka industriministern försvaret på frågan. Frågan ställdes av , men han har tyvärr ejtillfälle att själv ta emot svaret, och det är anledningen till att jag gördet. De regionalpolitiska satsningar som genomförts de senasteåren har betytt mycket för skogslänen. Tyvärr hade den stora flyttvägen och denavfolkning som då skedde medfört stora olägenheter för kommunerna i dessaområden. Det var den produktiva delen av befolkningen som tvingades flytta. Vikänner alla väl till de konsekvenser detta medförde, bl. a. för dem somflyttade men även för dem som stannade kvar. 5 protokoll 1980/81:57-61 Om sysselsättningsskapande åtgärder i Frostvikenområdet blev svåraför båda dessa grupper. Inställningen till flyttlass är annorlunda.Människorna vill stanna kvar i närheten av hembygden, och man ser det som etträftvisekrav aft arbetsplatserna nu i stället läggs i dessa kommuner.Arbetskraften skall inte längre tas härifrån på export. Att arbetet finns iregionen är huvudkravet. Pendlingsavstånden kan bli stora, och bortaboendeunder veckan kan bli följden. Huvudsaken är att familjen slipper flytta. Ett bra sätt att stimulera nyetablering vore en differentieradsocialförsäkringsavgift. Men inte minst viktig vore denna för redan etableradeföretag. Dessa skulle ges större möjlighet fill överlevnad och kanske enutökning av arbetsplatserna. Därför är industriministerns svar med löftet om enutredning positivt. Det är viktigt att den utredningen kommer till stånd, attden arbetar skyndsamt och aft det, som jag hoppas, posifiva förslaget skallgenomföras mycket snabbt. Det skulle ge stora positiva värden för skogslänensdel. Jag vill än en gäng understryka vikten av aft posifiva åtgärder på detregionalpolifiska området kommer till stånd. Med anledning av vad sade om aft ärendetär brådskande borde jag kanske påpeka att ambitionen är att utreda den härfrågan, liksom andra tänkbara generella inslag i regionalpolitiken, underinnevarande år och att man förhoppningsvis skall ha ett förslagklart, så att det skall kunna beaktas i den regionalpolitiska proposition somvi planerar att lägga fram , 9 (): Jag vill tacka för det som jag tycker mycket positivabemötandet av den här frågan. 3§ Svar på interpellation 1980/81:69 om sysselsättningsskapande åtgärder iFrostvikenområdet har frågat mig om jag nu harnågon lösning pä hur man skall gå vidare med vägprojektet och det därmed sammanhängande gruvprojektet i Jormlien. Bakgrunden till interpellationen är atf en vägupprustningmellan och Ankarvattnet samt vinterväghållning av Stekenjokkvägenmåste ske för att gruvbrytning skall kunna påbörjas i Jormlien i norra delen avJämtlands län. Jag kan meddela aft jag gav landshövdingHarald i uppdrag att biträda industridepartementet i förhandlingarmed om att tillsammans med staten finansiera upprustning ochvinterväghållning av mellan ochAnkarvattnet i . Jag kandärför för dagen inte säga något definitivt om det aktuella väg- och Nr 60 Det är min förhoppning attförhandlingsuppdraget skall Torsdaeenden kunnagenomföras snabbt och att det skall gå atf finna en för bygden positiv i ianuari 1981 11 (vpk); Jag vill först tacka industriministern försvaret, som väl får betecknas som ganska positivt. Det finns ett klart samband mellan kommunikationer ochnäringspolitisk utveckling. Ett exempel på detta är det nu aktuellavägprojektet som berör förhållandena iFrostvikendelen av kommun i Jämfiand. Kommunen i sin helhet har svära arbetsmarknadsproblem ochen växande arbetslöshet. I har verksamheter inom jord- och skogsbruksamt byggnads- och anläggningsarbeten dominerat bilden. Byggnadsverksamhetenhar haft en betydelsefull roll under kraftverksbyggandets epok. En mindre ökning av industrisysselsätfningen har intekunnat väga upp tillbakagängen inom jord- och skogsbruk, som trots en viss insatsav glesbygdsstöd kraftigt gått tillbaka. Den sektor som expanderat snabbast i området ärfuristsekforn, till vilken stora förhoppningar knyts bl. a. från kommunenssida. Den ökade turistnäringen i området har haft en gynnsam effekt inte baraför befintliga turistanläggningar utan även för övrig serviceverksamhet, somtrots ett vikande underlag kunnat expandera. F. n. finns flera hotell ochstugbyar med flera hundra bäddplafser. Med hjälp av lokaliseringsstöd har dennordligast belägna av dessa anläggningar. , kunnat öka sinkapacitet fill 130 bäddar, vartill kommer utbyggnader på aktivitetssidan i formav liftar och andra anordningar. Även andra liknande anläggningar har erhållitstöd, vilket ökat deras kapacitet och möjliggjort ökad sysselsättning. Frågan om en förbättring av vägförhållandena i området fåralltså infe enbart ses som en del av gruvverksamheten, ett intryck som man kanfä av svaret på min interpellation. Det här är också fråga om att ge turistverksamheteneft gott handtag till utveckling. Det förtjänar nämnas atf sträckanStrömsund-Gäddede-Stora Blåsjön-Stekenjokk-Klimpfjäll är en mycket populärsommarturistled. Hela den berörda regionen kan mycket väl ingå i en långsiktigutveckling av ett turistområde med goda alternativ till den sforskaligaturismen. Man måste alltså se denna vägfråga i ett störresammanhang. Det hör också ihop med bättre möjligheter till pendling förortsbefolkningen dä det gäller att få arbete på närbelägna orter och att kunnabo kvar i hembygden. I vad det gäller gruvdriften i Jormhen beräknasmalmkroppen räcka , och enligt bedömningar torde 15-20personer kunna få arbete i direkt gruvdrift samt 5-6 personer med transporter.Åven denna verksamhet har klart behov av vägupprustning och öppethållande avStekenjokkvägen . Arbetsgruppenför gränskommunalt samarbete har tillsammans med Omsysselsättningsskapande åtgärder i Frostvikenområdet Om sysselsättningsskapande åtgärder i Frostvikenområdet länsstyrelseni kommit fram till att en upprustning av vägarna i området skullemedge samverkan mellan Grong /S och medkostnadsbesparingar för bolagen vid kalkyltillfället pä ca 1 milj. kr. Som bekant är det näringslivet som mestadels gör vinsterpå samhällets infrastrukturella satsningar, I detta fall synes denna vinst varaanmärkningsvärd, och självfallet vore det i defta, liksom i många andra fall,berättigat med en satsning från gruvföretagens sida på vägupprustningen, Prehminära kommentarer i pressen av talesmän förBohdenbolaget kan dock tyda på en obenägenhet att medverka. Denna fråga harvarit aktuell , och enligt min mening är det på fiden aft någotkonkret händer och att det händer snart. Förhandlingarna med Bolidenbolagethade kunnat ske på den här nivån tidigare. Jag tackar än en gång för svaret, men får väl återkommatill frågan, om de nu förutskickade förhandlingarna gällande finansieringeninte ger önskat resultat. Jag är ense med om attvägarna har betydelse inte bara för det som jag närmast berörde, nämligengruvverksamheten. I en glesbygd har ju vägarna betydelse för helanäringslivet. Jag har anledning förmoda att tveksamhet inför denförhandling som inleds skall vika. Frän företagefs synpunkt måste det ändåvara intressant att göra den här malmreserven utnyttjbar . Jag skall kanske också berätta för attenligt bedömning kommer infe prövningen avgruvbrytningen enligt byggnadslagen 136 a § att medföra några problem. Det finns alltså alla möjligheter atf få tillstånd att öppna gruvan. Som jag antytti mitt svar är problemet närmast den relativt omfattande vägupprustning sommåste komma till stånd för att man skall kunna klara malmtransporterna frånJormlien till anrikningsverket i Stekenjokk. Jag tycker därför att det är ett framsteg attförhandlingar om en gemensam finansiering av vägupprustningen liksom avvinterväghållningen nu kan påbörjas. Det är min förhoppning att förhandlingsarbetetskall kunna genomföras rätt snabbt och att företaget är berett att medverkatill en positiv lösning. 13 (vpk): Jag noterar här atf industriministern än engång understryker hur angeläget det är både för turismen och för andra näringaratt vägfrågan löses. Men om de här förhandlingarna som man har knutit upp såmycket förhoppningar kring skulle stranda, hoppas jag att industriministern seren möjlighet till lösning i alla fall, så att det här vägprojektet kanrealiseras. 4 §Svar på interpellation 1980/81:73 om åtgärder för att garantera sysselsättningför de anställda vid har frågat om jag villredovisa de åtgärder som vidtagits eller som man står i begrepp att vidta föratf garantera sysselsättning och trygghet för de anställda vid , Enligt vad jag har inhämtat från Svenska Varv utarbetas f.n. inom Öresundsvarvet i samarbete med de fackliga organisationerna en utvecklingsplanför att så långt möjligt mildra effekterna av nedläggningen avvarvsverksamhefen. Planen syftar till att i så stor utsträckning som det ärkommersiellt lönsamt sysselsätta personal och anläggningar vid varvet i nyverksamhet. MBL-överläggningar om planen pågår f. n. mellan företag ochfackliga organisationer. Jag kan därför inte nu redovisa vilken eller vilkaverksamhetsgrenar som kan komma aft startas. Preliminära bedömningar pekar dockpå att endast en begränsad del av de anställda kan beredas sysselsättning pådetta sätt. Huvuddelen av de anställda får således söka anställning vid andraföretag. I syfte att förbättra förut.säftningarna för företagen iLandskronaområdet att anställa dem som blir övertaliga vid Öresundsvarvet pågårf. n. överläggningar mellan Svenska Varv och olika lokala intressen i Landskronaområdet.Överläggningarna syftar till att bilda ett etableringsbolag i . Så snart en realistisk plan presenterats för etableringsbolagetsverksamhet och lämpliga lokala intressenter knutits till bolaget, är jag bereddatt föreslå regeringen att medel från anslaget Bidrag till Svenska Varv förvissa utvecklingskostnader utbefalas för atf finansiera bolagets verksamhet.Jag vill i detta sammanhang erinra om att regionalpolitiskt stöd kan lämnastill utbyggnader inom industrin i , och samhället hardessutom möjligheter att använda arbetsmarknadspolitiska medel. Vad avser verkstadsskolan vid Öresundsvarvet finns - medhänsyn fill beslutet att lägga ned varvet - inte längre behov av dennautbildning för Svenska Varvs del. Frågan om eventuell ersättning för denverkstadsskola som därmed upphör bör kunna lösas av kommunen i samarbete medandra lokala företag som kan ha intresse av verksfadsutbildning. Statsbidragkan utgå till kommunen för sådan utbildning. Om åtgärder för att garantera sysselsättning för deanställda vid Anf.15 (): Jag ber att få tacka industriministern för svaret. Det ärnu inte mer än drygt sedan vi senast diskuterade frågan om och påvilket sätt arbetet skulle bedrivas för att ta fram nya arbetstillfällen åt deanställda vid . Diskussionen har då som föranletts av detriksdagsbeslut som togs , då det bestämdes att 900 manskulle friställas på litet sikt. För aft ge varvskoncernen möjlighet att tafram nya arbetsuppgifter, vid varvet eller i regionen, ställde sombekant 100 milj. kr. Ännu när jag för sedan Om åtgärder för att garantera sysselsättning för deanställda vid skrev deninterpellafion som vi nu diskuterar, hade ingen del av dessa medel tagits utfrån sitt konto. Jag vet förvisso att nya arbetstillfällen i dagens kärvakonjunkturläge inte växer pä träd, men ledningen för Svenska Varv harbokstavligt talat suttit med armarna i kors. Man har över huvud taget integjort någonting för atf försöka lösa de förestående svårigheterna. Och dessablir ju större allteftersom tiden går. Varvskoncernen har som bekant i stridmed beslut bestämt sig för att avveckla hela varvsrörelsen. Det äralltså inte fråga om atf fa fram jobb för 900 utan för 2 500 man. OchSvenska Varv skall inte föreställa sig att det kan frånsvära sig sitt ansvar förföretagets anställda genom det fattade beslutet om nedläggning. Företaget harkvar sitt ansvar för samtliga anställda och deras framtid. Om företagsledningeninte har förstått detta, så är det hög tid att industriministern gör det klartför den. brådskar det verkligen att komma med konstruktiva förslag. Jag vill också fästa industriministerns uppmärksamhet påatf utvecklingen i kommun varit ytterst ogynnsam i övrigt ursysselsättningssynpunkt. 1 500 arbetstillfällen har försvunnit , som befolkningen har minskat med 2 000 personer, ochdetta i en kommun med endast 37 000 innevånare. säger industriministern isvaret atf man i samarbete med facket håller på att ta fram en utvecklingsplanför att så långt möjligt mildra effekterna av varvsrörelsens avveckling. Ja,det är bra att defta arbete nu är i gång, men det borde det ha varit för etthalvår sedan. Men industriministern säger också i svaret att preliminärabedömningar pekar pä atf endast en begränsad del av de nu anställda kan beredassysselsättning på detta sätt. Huvuddelen får således söka anställning vid andraföretag. Ja, det är lätt att säga tulipan, men som bekant betydligtsvårare aft göra en. Situationen är ju den att det inte finns några lediga jobbsom står och väntar på dem som kommer att friställas. I finns inga,och av rapporten från länsarbetsnämnden i framgår atf man nu har11 000 arbetslösa i länet. Det finns med andra ord ingenting att pendla tillheller. Jag tycker mig också kunna läsa mellan raderna i svaret attindustriministern är medveten om situationen sådan jag här beskrivit den. Sedan pekar industriministern på de ansträngningar som nugörs för atf om möjligt bilda ett etableringsbolag där lokala intressenter iområdet skulle kunna vara med och göra en insats. Initiativet, som har kommitfrän de kommunala och fackliga representanterna i , är bra, menSvenska Varv får här bjuda fill och sätta in resurser för att få snurr på deftainifiativ. Det är ju positivt aft notera industriministerns löfte att ställamedel till förfogande för att finansiera bolagets verksamhet. Industriministernär dock enligt min uppfattning ganska försiktig då han framhåller att det skallvara en realisfisk plan för att satsning skall göras. Ja, naturligtvis skalldet hela infe baseras på någon form av luftballong, så långt kan vi varaöverens. Men å andra sidan måste det i denna typ av företagande tas vissarisker. jag villbestämt hävda att Svenska Varv inte får ges ett avgörande inflytande påbedömningen av de objekt som kan komma fram, för dä kommer det aldrig atf händanågonting. De lokala representanterna, kommunala och fackliga, måste i dettaavseende ges ett stort inflytande. Industriministern pekar också på möjligheterna attregionalpolitiskt stöd kan lämnas till utbyggnader inom industrin iLandskronaregionen. Jag noterar detta med viss tillfredsställelse, jagunderstryker viss tillfredsställelse, därför att det givetvis hade varit bäst,om sådana medel inte hade behövt tillgripas. Men i den situation som man nubefinner sig i är det nödvändigt att regionen behandlas som någon form avstödområde. Möjligheterna att fill området lokalisera nya verksamheter ökar heltklart om vissa bidrag kan utgå, och det kommer helt visst aft behövas. Sedan var det en fråga jag ställde som industriministerninte alls har berört, nämligen frågan om reparationsverksamhefen vid varvetkommer att drivas vidare. Jag har inte fått någon reaktion frånindustriministern på den frågan. Jag menar att det föreligger behov av ettreparafionsvarv i , och detta skulle förvisso infe konkurreramed någon annan svensk varvsrörelse. De fartyg som då skulle kunna tas om handskulle medverka fill att skapa ett visst antal sysselsäftningsfillfällen. Omman inte bedriver någon form av reparationsverksamhet vid Öresundsvarvet,kommer detta endast att glädja de i och befintliga varven. Jag skullevilja ställa frågan: Hur ser industriministern på denna sak? De åtgärder som industriministern berört iinterpellafionssvaret och som jag har kommenterat är välbehövliga när detgäller atf medverka till att i någon mån skapa nya arbetstillfällen. Men detkommer att behövas ännu mycket mer, vilket jag också har antytt. En sak som utan tvivel skulle medverka till att i ettlängre perspekfiv lätta på trycket i skulle vara attregeringen tog ställning och gav klarsignal för förverkligandet avden s. k. Sundshamnen. Framställningen om etablering av en djuphamn iLandskrona har legat i departementets lådor i nu utan att svar harkunnat ges. Denna djuphamn skulle bli en tillgång för hela landet och pårelativt kort sikt komma atf bli lönsam. Jag förmodar att industriministerninte här och är beredd att ge mig ett svar. Men frågan får infe dras ilångbänk pä det sätt som sker. Kan jag förvänta mig att frågan om Sundshamnenfår sitt slutliga avgörande i samband med presentationen av energipropositioneni mars, eller hur ser fidsplanen ut, herr industriminister? Låt mig slutligen kommentera industriministerns svar påmin fråga om hur det skall bli med den yrkesutbildning som bedrivs vid varvetsverkstadsskola. Industriministern konstaterar att Svenska Varv inte längre harbehov av denna utbildning och att det därför helt och hållet måste bli enangelägenhet för kommunen och de lokala företag som eventuellt kan ha intresseni frågan. Men detta är ett mycket ytligt svar, och det framgår intevad man avser att göra med de ungdomar som står mitt uppe i en kontrakferadtreårig utbildning. Jag förutsätter emellertid att samtliga nu anställda vidverkstads- Om åtgärder för att garantera sysselsättning för deanställda vid Om åtgärder för att garantera sysselsättning för deanställda vid skolankommer att få fullfölja sin utbildning enligt gällande kontrakt. Yrkesutbildadarbetskraft av den kvalitet det här är fråga om kommer alltid att efterfrågasoch att vara en tillgäng, inte endast för den enskilde utan också församhället. Jag förväntar mig svar och kommentarer frånindustriministern med anledning av de ytterligare frågor som jag har ställt. Jag noterar med tillfredsställelse att varvsdebatten nuhar gått in i ett skede då vi riktar blickarna framåt för att försöka hittakonstruktiva lösningar pä problemen.