prot · G409120 · 1980-12-31 00:00:00 — Anslag till driften av gruridskolor och gymnasieskolor,m. 61INGA (vpk) replik: inledde sitt anförande med attsäga att kvaliteten inte blir lidande genom den åtstramning som skolan kommeratt få vidkännas. Men sanningen är ju att redan nu är kvaliteten dålig. Detgäller inte alla kommuner. Det gäller inte de rika kommunerna, men i de fattigakommunerna har man brottats med problem när det gäller ekonomin.Och det som föreslås medför alltså en ytterligare kvalitetsförsämring. Sedan tror jag inte att det handlar om misstro, som YlvaAnnerstedt sade. Det är visserligen sak att replikera pådetta, men jag vill ändå ta upp det. talade om misstro motmänniskor som arbetar i skolan. Sanningen på det området är att både elever ochlärare och annan skolpersonal arbetar under svåra förhållanden i många skolor,i många kommuner, just därför att man saknar de resurser - ekonomiska ellerandra -som man borde ha rätt att få, den hjälp man borde ha rätt att få frånstatsmakterna. Sedan skulle jag vilja säga några ord om detta med ökatmedinflytande. Det kom en proposition , och den gjorde mångainom Hem och skola-rörelsen väldigt besvikna. Vi har diskuterat det här i minHem och skola-förening, där jag är huvudklassombud. Vi blev mycket besvikna närvi såg vad det här ökade medinflytandet skulle innebära. I praktiken är det jurektor som skall samråda under vissa förutsättningar, och några garantier förett ökat medinflytande för vare sig eleverna eller föräldrarna finns inte. Manhar t. ex. inte löst de ekonomiska frågorna - om föräldrar skall ha rätt att fåersättning ifall de är borta från arbetet för att delta i samrådet. Det harinte sagts något om det. Jag tror att om man skall få ett medinflytande, vare sigdet gäller för eleverna eller för föräldrarna, måste man hårdare slå fast dettaoch garantera det ökade medinflytandet på ett annat-sätt. Jag tycker att dethär, efter många diskussioner om hur viktigt det är med elevmedverkan ochelevinflytande, är väldigt tunt. Det gäller även vad som står i Lgr, där det Anslagtill driften av grundskolor och gymnasieskolor, m. m. heter att eleverna skallmedverka i närmiljön, i skolbibliotek osv. Men jag tycker att man skall utgåfrån mycket mer medverkan och att eleverna skall vara med i all planering avskolverksamheten och aktivt ta del i arbetet med att sköta skolan samt taansvar för detta. Jag tror att man skulle komma mycket långt i kvalitetshöjninghär, ifall man slog fast medinflytandet hårdare i stäUet för att bara iallmänna ordalag tala om att det här är viktigt. Det är vad man gör , Anf.62 () replik: Jag hade väntat att skulle ha litet mera åsikter omflickornas utbildningssituation i skolan, tog upp detta i denallmänpolitiska debatten, men finns det tydligen inte mycket att säga omsaken. Hon har inget eget att komma med, och hon säger nej till de förslagsom vi från socialdemokratiskt håll har lagt fram. Jagtror att det är alldeles för tidigt att stämma upp några lovsånger omyrkesintroduktion. Hur den fungerat skall utvärderas . Däremot kan mångakommuner redan nu klart se att ungdomsproposifionen innebar att kommunernasjälva fick ta på sig en mycket större del av utgifterna för ungdomarna i ochmed att beredskapsarbetena försvann. Det är alltså redan nu klart. Jaganser också att har uppfattat sin roll som riksdagsledamotfel, om hon tror att det bara gäller att besluta så litet som möjligt här iriksdagen. Det måste vara så att när vi t. ex. fattar beslut om denföretagsförlagda utbildningen skall vi också klargöra vissa frågor som ärmycket viktiga för verksamheten - t. ex. om handledarens utbildning, ompengarna för tillsynen, om skolans samverkan med de fackliga organisafionernaosv. Det har inte riksdagsmajoriteten gjort, och det är därför som en hel delav kvaliteten i utbildningen kan sättas i fråga. Detär inte misstro mot kommunerna, när vi kräver att faktiskt skallfatta ordentliga beslut. Att hysa tilltro till kommunerna är inte samma sak somatt lämna kommunerna i sficket. 63 () replik; Först några ord till om kvaliteten och om ojämHkhetenkommuner emellan. Det är just med hänsyn till dessa förhållanden som särskildaåtgärder på skolområdet har vidtagits. 200 milj. kr. skall avsättas för dekommuner som har de största problemen och alltså bäst behöver den hjälp somstår att få. Det innebär en väsentlig ökning av anslaget - en fördubbling -till de kommuner som bäst behöver hjälp. Jag har ingen anledning att upprepavilka kriterier som är aktuella när det gäller grundvalarna förlänsskolnämndernas beslut i fråga om dessa kommuner. Där ingår just de sakersom tog upp i sitt anförande. Beträffandemedinflytande hade och jag en debatt , och togupp samma sak då. Det är ändå så att propositionen om medinflytande stadgade enskyldighet för rektor att ge information till elever och föräldrar innan beslutfattas. Det vore ju märkligt om inte både elever och föräldrarskulle ta vara på den möjligheten att medverka och göra sina synpunktergällande i sammanhanget. Det gäller alltså all planering som elever ochföräldrar på det sättet kan öva ett inflytande på, och ingen är utesluten. Denaktiva elevmedverkan går som en röd tråd genom den nya läroplanen, ochingenting saknas där av det som tog upp. Så till , först beträffande flickornassituafion. Jag tycker inte att något har förändrats sedan vi hade diskussioneni den allmänpolitiska debatten. Då var det framför allt de tekniska ochföretagsekonomiska områdena jag tog upp. Skall det bli något utslag iyrkesvalet, måste de här frågorna behandlas fidigt, och läroplanen ger utrymmeför att entusiasmera och intressera flickorna för otraditionella yrkesval. Yrkesintroduktionen har faktiskt givit ett mycket gottresultat. Medlen för handledningen finns där, men vi tror att kommunernas folkklarar av detta och att decentraliseringen inom skolans område skall fortsätta. Anslag till driften av grundskolor och gymnasieskolor, m.m. 64 INGA (vpk) replik; Regeringen tar med ena handen och ger tillbakalitet med den andra. Men de miljoner som kommer fillbaka till skolorna i formav pengar för särskilda åtgärder räcker inte. Man litar på att kommunerna skall klara av det här. Mendet har ju visat sig att kommunerna faktiskt inteklarar av det. Utredning på utredning och undersökning på undersökning visaratt vi har en väldigt ojämlik skola. De skillnader man trodde att man skulleeliminera när man införde har inte försvunnit. Det finns t. o. m.utredningar som visar att skillnaderna har vuxit , och med dennuvarande regeringspolifiken kommer man inte fill rätta med det förhållandet. Sedan vill jag säga någonting om elevinflytandet. Jagtycker att det saknas väldigt mycket i det sammanhanget. Det är riktigt attrektorn skall ge information till elever och föräldrar - jag tror att det är engång per termin. Jag tycker inte att det räcker. Jag menar att föräldrar och elever skall vara med ochplanera i vardagslivet i skolan, inte bara få information och tycka till om denen gång per termin. Det är inte detta jag menar med elevmedverkan,elevinflytande och ökat föräldrainflytande. Det räcker inte för mig, och därförtycker jag att det fattas väldigt mycket. Just de saker jag tog upp i mittinledningsanförande tror jag skulle hjälpa till att få ett vidgatelevinflytande. Det bör slås fast att det är elevernas rättighet och skyldighetatt vara med i skolvardagen på ett sådant sätt. 65LENA () replik: Vi socialdemokrater vill ha någon sortsordning i polifiken. Vi menar att önskemål och krav måste följas av att mantalar om hur de skall uppfyllas, och då handlar det ofta om att anvisa pengar. Debatten här har väldigt mycket handlat om attkommunerna skaU klara av det ena eller det andra. Man skall tilltro kommunernaatt göra det. Anslag till driften av grundskolor och gymnasieskolor, m.m. Jag tror att kommunalmän och kommunalkvinnor betackar sig för dentilltron, för här har refrängen i alla de borgerliga talarnas visor varit attju mindre medel kommunerna får, desto mera skall de klara av. 66 () replik: säger att pengarna för särskildaåtgärder inte räcker för att ge de kommuner hjälp som behöver det. Det ärändock fråga om en fördubbling. 200 miljoner får kommunerna genom de särskildapengarna i budgeten, och det bör tillförsäkra de kommuner som har de störstaproblemen - de som har flest invandrarelever, som har flest handikappade, somhar en stor utbyggnad av sin skola - möjlighet att möta de problem och de behovsom där uppkommer. säger att skillnaderna inte har försvunnit närgrundskolan infördes. Nej, det tycker inte jag heller att de har gjort,eftersom den grundskola som infördes var alldeles för teoretisk och togalldeles för liten hänsyn till elevernas inriktning, framför allt till depraktiska elevernas styrka. Jag tror att Lgr 80 däremot ger förutsättningar attutjämna de skillnaderna. Föräldrarna skall vara mer aktiva i vardagslivet, sägerInga Lantz. Jag tycker också det, och det kan inte vara okänt för Inga Lantzatt min utredning på det området håller på att remissbehandlas. Material kommerså småningom till departementet och föranleder de åtgärder som brukar följa aven utredning. tar upp frågan om ordning. Ordning iskolarbetet vill också vi liberaler ha, men skillnaden är den att vi tror attkommunerna och det folk som där arbetar med skolfrågorna alldeles utmärktklarar av att upprätthålla den ordningen. 67HAGAR (); I motion 1980/81:447 har jag tillsammans medGudrun och föreslagit att skulle göra ettuttalande om värdet av att införa dansundervisning i , detta i syfteatt flickor och pojkar skall kunna ha roligt tillsammans och inte behövastimulera sig med alkohol och andra droger för att våga vara med. Utskottetföreslår att motionen avslås med hänvisning till att det vi avser redan går attgöra inom gällande bestämmelser. En liknande motion avstyrkes medhänvisning till att det inte var lämpligt att ändra läroplanen . Även om det enligt utskottet varit möjligt attundervisa i dans i skolan, så är det först man kommit igång, och det bara i skolor där det finns någon intresserad lärare eller annanperson som åtagit sig undervisningen. Jag kan ge ett exempel från . En dansintresseradtrafikpolis gick till skolan på sin fritid och erbjöd sig att undervisa isällskapsdans under lunchtimmarna. I början gick det litet trevande, men detkom allt fler elever. Lärarna kom för att se vad som stod på, och så ville delära sig att undervisa i dans. Polisen tyckte att detta var ett annorlunda ochmera positivt sätt att få kontaktmed skolungdomar än att bara jaga dem i buskar och snår på kvällarna.Polismästaren, som är mycket klok, gav nämnde polisman lov att under tjänstetidundervisa i dans. Utanför skolan anordnas också spritfria ungdomsdanser undermottot Våga stuffa. Det är mycket uppskattade tillställningar. Och även där ärpolisman med och dansar i brottsförebyggande syfte, som det heteri en artikel i . I nr 7 finns en artikel om hurpolisen i ordnat spritfria ungdomsdanser. I har dans blivit ett mycket populärt ämne i skolan.Men även här är det ett par eldsjälar utanför skolan som startat verksamheten.Många andra exempel skulle också kunna anföras. Målet är inte bara danskunnandet i sig, utan att en pojkeeller flicka som kan oeh tycker om att dansa kommer till dansen för att dansaoch inte för att dricka. Det är de som står utanför som sfimulerar sig med bl.a. alkohol; det kunde man se exempel på i . Min mor, som kom från en mycket sträng miljö, ansåg attdet var särskilt viktigt att pojkarna lärde sig dansa. Hon sade: "Det ärbättre att de är inne på logen och dansar än står bakom väggen och super. "Hon ansåg att hon själv gått miste om mycken glädje och gemenskap underungdomsåren därför att hon inte kunde dansa. Därför såg hon till att vi barn ficklära oss det. Det är viktigt att pojkar och flickor på ett ledigt sättfår ha roligt tillsammans. Att krafter utanför skolan engagerar sig är bra. Mendet är dock skolan som möter alla barn och ungdomar. Därför borde många flerinom skolan ta sig an dansundervisningen. Det finns alltid någon intresseradlärare, och han eller hon bör få lära sig att undervisa i dans. En lämpligmålgrupp är gymnastiklärarna, som därmed i sin undervisning skulle kunnakombinera dans och motion. Men möjlighet att ge dansundervisning skall varjeintresserad lärare ha. De som inte vill skall förstås slippa. I skolor där danstagits upp pä skolschemat är erfarenheterna positiva, både bland elever, lärareoch föräldrar. är också ett kulturarv. Det är viktigt att lära sigvad man har dansat, var man har gjort det och hur man har dansat. Jag konstaterar med besvikelse att utskottetinte biträtt motionens syfte eller åtminstone gett ett hedersomnämnande åt attkunskaper i dans aktivt skulle motverka behovet bland ungdom att användaalkohol och annan stimulantia för att ha roligt och trivas med sig själva. Enundersökning vid skolor i gav kraftigt stöd åt den tanken. Som enflicka uttryckte det: När man kan dansa behöver man inte supa för att vägadansa. Det här är ingen kuriös detalj i ungdomens uppfostran. Jaganser att dansen är en mycket viktig del i helheten - att kunna få varatillsammans och att alla skall få delta. Jag tror att det hade varit av stort värde och ett stödför de skolor som infört dansundervisning, om utskottet ställt sig positivttill ett uttalande. Men motionen och har rönt stort intresse ochmedfört att allt flera arbetar 7 protokoll 1980/81:119-121 Anslag titi driften av grundskolor och gymnasieskolor, m.m. Anslag till driften av grundskolor och gymnasieskolor, m.m. för idéernai den. Häromkvällen fick jag telefon från ett rektorsområde iVästernorrland. Man berättade att man hade lärt 400 ungdomar att dansa. Det som hänt på detta område i en del skolor de senasteåren är bara början. Dansundervisning behöver inte kosta en mängd nya pengar.Det är snarare en fråga om intresse och prioriteringar. Jag finner det meningslöst att mot ettenhälligt utskott yrka bifall till motionen, men jag förbehåller mig rätten attvid behov få återkomma. 68 (); Eftersom dansen emanerar från den kristna ochreligiösa kulten kan det kanske vara på sin plats att jag fortsätter medreligionen. En rad riksdagsmän har i fyra motioner, redovisade på s.35 i betänkandet, föreslagit att kristendomsämnet skall ges en självständigareställning på skolschemat. är religionsämnet integrerat i desamhällsorienterande ämnena. Ämnet kristendom är i sin tur integrerat ireligionsämnet, där det får trängas med en rad andra religioner och nyandligarörelser, marxism och mycket annat. Vi motionärer menar att det inte ärsärskilt tillfredsställande. Utskottet svarar vänligt och försiktigt på motionerna ochibland, tycker jag, nästan som om man hade litet dåligt samvete, och det är jualltid nyttigt.. Man hänvisar till Lgr 80, ur vilken ett utdrag finns som bilaga till betänkandet. När jag studerar detta utdrag blir jag något betänksam.Det framhålls nogsamt att kristendomsundervisningen skall ha sitt centrum iBibeln och i kyrkokunskap. I undervisningen skall alltså ingå studier avBibeln, "t, ex. det gamla och det nya förbundet, förkunnelse ochJesus som Därmed är också sagt att man"t. ex." också kan hoppa över att behandla som . Jagmenar att man här till den enskilde läraren överlämnar ett alldeles förbetydelsefullt avgörande. Vi vet att det finns lärare med olikaintresseinriktningar. Och jag föreställer mig att en lärare, om han har gjortåtskilliga besök i - vilket jag själv har gjort - i många avseendenkan fascineras av islam. Han kan då uppehålla sig mera vid islam och förtigaannat. Det krävs här en bestämd specificering av innehållet i undervisningenför att det skall kunna finnas någon garanti för objektivitet. Om man inte kan göra kristendom till ett självständigtämne, borde man ändå kunna se till att kristendomsundervisningen fick enspeciell tidsram inom blocket religionsundervisning. När vi, som , integrerasmed invandrare och främmande kulter är det viktigt att svenska ungdomar fårklart för sig var vi hämtat och fortfarande hämtar våra bärande värderingar.Det kan inte vara något ohemult krav, speciellt som vi därigenom inte på någotsätt förhindrar invandrarnas religiösa liv. Men jag är rädd för att den svenskasvagheten för det till synes exotiska kan få många att förneka sitt egetalldeles i onödan. Vore det verkligen så märkligt om den främstakulturfaktorn i svensk historia gjordes till ett självständigt ämne? Säkertskulle kunskapen om liv och lära förmedla den trygghet och livsoptimismsom många saknar. Man kan säga att det inte är skolans uppgift att påverka ochindoktrinera. Men om ämnet i sig är sådant att det fängslar, är det inteskolans fel att eleverna påverkas. Om en elev fångas av eller DagHammarskjöld och vill efterlikna dessa, kan vi inte säga att skolan därmed harbegått ett fel från objektiv synpunkt. Jag tror - definitivt - att utskottet är efter sin tid.Det går en religiös våg över stora delar av världen. Jag tänker inte såmycket på valrörelsen i utan fastmera på konfirmandfliekanAnn-Christine, som säger att "det är inne att va' ". Jagtänker också på 50 000 medborgare i , som i en enkät har svarat att devill ha en seriös kontakt med kyrkan. Jag menar att politiker på alla sätt börfånga upp denna våg, så att den inte ebbar ut i bisarra kulter. Vi politiker har trott på myten att vårasamhällsproblem är en social fråga. Om bara människorna får det bättre, om vibara höjer levnadsstandarden, ger människorna tillgång till utbildning, bostadoch service osv., så blir allt välbeställt. Människorna har fått det bättre ochvi har höjt levnadsstandarden, men hur har det f. ö. blivit? Jo, vi har fått enökande brottslighet, narkotikamissbruk, en narkotikalangning som har ökatkadern av mördare i vårt land, alkoholism, prostitution och psykiska besvär.Varför? Jo, därför att - Mästaren från har återigen fått rätt -"människan lever icke allenast av bröd". Vi har en själ också, ävenom en och annan tvivlar på det. Vi har en inre människa, som behöver ett fästei det oförgängliga, för att nu anknyta till påskens . Men detta harvi glömt. Det skall en professor till för att införallt folket i TV våga säga att det egentligen behövs en religiösfrälsningsupplevelse för att en grav narkotikamissbrukare skall bli beståenderehabiliterad. Detta säger alltså en klok man, som menar sig själv varautanförstående i religiöst avseende. Vi måste som ansvariga politiker ge svenska ungdomarchansen till redbar kontakt med den kristna verkligheten, och vi måste göra deti skolan utan att smyga undan mänsklighetens störste välgörare i djungeln avfrämmande företeelser. Det lönar sig inte att i den här"klassen" yrka någonting i detta avseende. Men vi motionärer vet attvi är på rätt väg, och vi kommer sannerligen att fortsätta vandringen. Anslag tiU driften av grundskolor och gymnasieskolor, m.m. I dettaanförande instämde och (båda 69 FÖRSTE VICE TALMANNEN; Jag får meddela att anslag om kvällsplenum nu haruppsatts. Anslag till driften av grundskolor och gymnasieskolor, m.m. 70ALEXANDER CHRISOPOULOS (vpk); Vårt parti har under en följd av år ställtkrav i på såväl kvantitativa som kvalitativa förbättringar avhemspråksundervisningen för invandrarelever. Vi har tidigare påtalat att invandrarbarnens situation iden svenska skolan är i högsta grad alarmerande. Detta framgår av olikavetenskapliga rapporter och redovisningar. Invandrarbarnen riskerar allvarligastörningar i sin språkutveckling. För att barnen skall kunna lära sig ett nyttspråk fordras det att de behärskar sitt modersmål. De riskerar psykisk instabilitet och kluvenpersonlighetsutveckling. Ett utvecklat språk är en förutsättning för förståelseav den egna kulturen, den nationella kulturens särart och den egna kulturensvillkor och historia. Det är kort sagt ett villkor för social begreppsbildningoch tillhörighet. Föräldrar och barn riskerar att bli främmande för varandra.Detta hänger också samman med den nationella och klassmässiga identiteten.Invandrarbarnen kommer ofta att vistas i ett socialt ingenmansland utantillhörighet till vare sig den egna eller den svenska kulturen, beroende på attde saknar de kunskaper och erfarenheter som är villkor för förståelse ochsamhörighet. Invandrarbarnen riskerar att få sämre utgångsläge förutbildning. Här är det uppenbart att språket slår igenom och attinvandrarbarnen är missgynnade utbildningsmässigt. De är överrepresenteradebland dem som får anpassad studiegång. De går i mindre utsträckning än svenskabarn vidare till gymnasieskolor. De invandrarelever som kommer in- igymnasieskolan avbryter mycket oftare sina studier än de svenska eleverna.Språksvårigheterna och sämre utbildningsmöjligheter gör att invandrarbarnen istor utsträckning riskerar att få dela sina föräldrars låga socioekonomiskaställning. De riskerar att drabbas av arbetslöshet i väsentligt större utsträckningän svenska ungdomar, vilket under en följd av år har visats i kalla siffror. Inget av dessa förhållanden har utbildningsutskottethittills ansett vara av den karaktären att det förtjänar en saklig behandling iutskottets betänkande. I sina yrkanden om avslag på våra förslag nöjer sigutskottet med att hänvisa till argumentation som har förts vid tidigarebehandling och avstyrkan av liknande vpk-motioner. Beträffande frågan om obligatorisk hemspråksundervisninghävdar utskottet att en sådan konstruktion strider mot valfrihetsmålet iriksdagens beslut om riktlinjer för invandrarpolitiken. Med det menasatt invandrarna får fritt välja om de vill behålla och utveckla sin nationellaidentitet, sitt kulturella arv och sin särart. Och därför bör hemspråksundervisningenvara frivillig. Utskottet gör här ett mycket viktigt konstaterande,nämligen att förutsättningen för att ta del av, bibehålla och utveckla sittkulturella arv, sin nationella identitet osv. är språket, modersmålet. Hur viktigt är det då för ett barn? Vilken betydelse hardet kulturella arvet och den nationella identiteten för barnens personlighets-och identitetsut-veckHng? Kulturen och de moralbegrepp, attityder, värderingar och allmäntaccepterade sanningar som innefattas i begreppet kulturellt arv, utgör dengrund som varje barn bygger och utvecklar sin personlighet och identitet på.Och det handlar både om individuell identitet, dvs. känslan av att jag har ettvisst värde, att jag duger till någonting, känslan av självrespekt ochsjälvförtroende, och om gruppidentitet, dvs. vetskapen om att jag tillhör engrupp människor som har en historia bakom sig, att mitt liv har ett sammanhangsom är sammanflätat med gruppens, som jag är en del av, att jag har ett visstansvar gentemot gruppens framtida liv, intresse och utveckling. Förutsättningen för att ett barn skall skaffa sig den identiteten ärmodersmålet. Detär ett förhållande som utskottet är väl medvetet om. Därför kan utskottet inteens drömma om att göra modersmålsundervisningen frivillig för de svenska barnen- den är obligatorisk, och så kommer den att förbli, oberoende av de ekonomiskakonjunkturerna och det finansiella läget. Men samma utskott anser attmodersmålsundervisningen för invandrarbarn bör vara frivillig. Och dettaframställs som ett slags privilegium av valfrihet för invandrarna som desvenska föräldrarna saknar. Med anledning av det vill jag ställa några frågortill utskottets ledamöter: ni att det kulturella arvet, den nationellaidentiteten, den historiska bakgrunden är mindre väsentiig för invandrarbarnenspersonlighet och identitet än för de svenska barnen? Anser ni att det är mindreväsentligt därför att invandrarbarnen råkar bo i och inte i sittursprungsland? Hurkan ett invandrarbarn ha valfriheten att välja bort och förkasta sittkulturella arv och sin nationella och historiska bakgrund när det saknarförutsättningar att känna till det, när det saknar modersmålet? Vårt parti har den bestämda uppfattningen att den s. k. valfrihet närdet gäller modersmålsundervisningen som invandrarbarnen drabbas av ,drastiskt kommer att försämra deras situation i skolan och i livet - inte minstmed tanke på att en förutsättning för invandrareleverna att lära sig brasvenska är ett väl utvecklat modersmål.