prot · G409114 · 1980-12-31 00:00:00 — Ett första led i del arbetet är det avtal som ,en sammanslutning av åtta verkstadsföretag i malmfälten, har tecknat medNorska i . Företagen satsar i ett gemensamt bolag, och meningen är att man skall försökavara med och slåss om verkstadsjobb på den växande oljemarknaden utanför norskakusten. Vi måste, som också sade i sitt anförande, visa påresurser och framtidsmöjligheter. Vi måste ta vara på det positiva, visa på derikedomar vi har och skaffa oss möjligheter att vidareutveckla dem. De åtgärdersom regeringen vidtar skall stimulera idéer, initiativ och engagemang hosmänniskorna. Det tror jag är nödvändigt om vi skall få en bättre regionalutveckling och balans i och i vårt land. Socialdemokraterna har ett särskilt yttrande omNorrbotten. I utskottet är vi helt eniga om att det krävs särskilda ågärder ifråga om problematiken där. Socialdemokraterna påpekar i sitt yttrande att dehar tillsatt en arbetsgrupp för för att arbeta fram enutvecklingsplan. Regeringen har också en speciell arbetsgrupp för ,vars förslag kommer att redovisas. Med detta, fru talman, skall jag be att få yrka bifalltill arbetsmarknadsutskottets hemställan på alla punkter. 64 (); Regionalpolitiken förefaller vara ett områdesom intresserar många av kammarens ledamöter. Man kallar skämtsamt den härdebattdagen i kammaren "Hembygdens dag". Jag ser inte i detta någotförnedrande. Det är sannolikt ett utslag av stort intresse för den bygd manrepresenterar eller måhända av en känsla av att den sittande regeringenmisslyckats med att förverkliga regionalpolitiska beslut av . Regionalpolitiken innefattar förvisso många intressantadelfrågor. Jag skall i mitt anförande begränsa mig till den del som handlar omindustricentra. Under har staten genom sinindustricentrastiftelse byggt upp sådana industricentra på sex olika orter iNorrland, av vilka fyra f. n. är i drift. I betänkandet står det följande: "Närdet gäller verksamheten med industricentra måste konstateras att även omden innehållit betydande positiva inslag så har den givit begränsade 86 resultat i fråga om nyaarbetstillfällen. Kostnaderna har också i vissa I sammanhanget måste emellertid beaktas att Nr 114industricentra uppförts på orter där det finns avsevärda svårigheter attskapa den industriell verksamhet. I de överväganden som bliraktuella i samband med g opril 198] utvärderingsarbetetbör man vara obunden när det gäller i vilka administra- tivaformer stödet till industrilokaler skall hanteras . för ettökat regionalt inflytande, särskilt när det gäller stöd som avser större industrilokalerav den typ industricentra utgör. Över huvud taget är det viktigtatt man i utredningsarbetet tillgodogör sig erfarenheter av de olika stödformernaså att man får en så god total resursanvändning som Den här skrivningen är ganska så finurlig. Den speglarsåväl positiva inslag som negativa synpunkter på den här verksamheten. Denriktiga tolkningen av utskottsmajoritetens syn på industricentra är säkerligenden, att man önskar sig ett stopp för statligt engagemang i den här formen ifortsättningen. Man vill förvilla begreppen genom att blanda resonemangen omindustricentra och om kommunala industrihus. Slutsatsen blir att man förordarlättnader för uppförande av kommunala industrihus i stället för statliga industricentra.Men man gör det i en form som måste uppfattas som ett aktivt fördröjande av enytterligare utbyggnad av industricentra i avvaktan på den regionalpolitiskaproposition som industriministern har aviserat skall komma under nästa år.Personligen tror jag att den passiviteten bottnar i den ovilja som framför alltmoderaterna känner för den här formen av statligt engagemang, men man gömmersig bakom en kommande proposition. Jag tror då att de borgerliga ledamöternasverkliga tankar är ett konstaterande av att den borgerliga regeringenfortsättningsvis också skall missköta landets ekonomi, och därför förväntar mansig ytterligare ett antal sparplaner som hjälp för att undgå bl. a. satsning påytterligare industricentra. fick jag per post till min bostad enkopia för kännedom av en skrivelse från Stiftelsen Industricentra i Skellefteå.Skrivelsen var ställd till industridepartementet, lokaliseringsenheten/översynsgruppen,och undertecknad av verkställande direktören . Han talar iskrivelsen inledningsvis om att han under hand har fått del av innehållet iarbetsmarknadsutskottets justerade men ännu ej tryckta betänkande angående stödtill industribyggnader. Han säger vidare: "Utskottet har jämfört statliga industricentra medkommunala industrihus avseende kostnader och effektivitet som regionalpolitiskastödmedel. Vidare förekommer hänvisningar till översynsgruppens pågående arbetemed översyn av de regionalpolitiska stödmedlen. Stiftelsen industricentra har tillfälle att i särskildordning avge yttrande inför översynsgruppens utvärdering av verksamheten medindustricentra. Därom nöjer jag mig nu med påminnelsen att lokaler iindustricenteranlägg-ningarna endast står till förfogande för företag medverksamhet som är berättigad till statligt regionalpolitiskt stöd, dvshuvudsakligen tillskott av industriarbete." slutar sin skrivelse med följande: "Somutövare av löpande bestyr för den statliga verksamheten med ° Nr 114 industricentra har jag vidupprepade fillfällen hävdat att förhandsbyggda Onsrla pnden industrilokaler är ett verksamtregionalpolitiskt medel, oavsett huvudman- o ]iQoi naskap och andra former förverksamheten. Jag vidhåller denna min uppfattning, även avseende kommunala industrihus. Det är dock viktigt att RpQinnnlnolitiken sakuppgifter somska ligga till grund för statliga beslut på olika nivåer är korrekta. Därfördenna min reaktion på det utskottsutlåtande som är underlag för den nära föreståenderiksdagsbehandling som i sin tur blir vägledande för översynsgruppens fortsattaarbete med utvärderingen." Den person jag nu citerat är alltsåverkställande direktören för Stiftelsen Industricentra i , den personsom rimligtvis borde ha den bästa erfarenheten av och kunskapen om uppbyggnadenoch det löpande arbetet med industricentra i det här landet. I den socialdemokratiska reservationen nr 3 har viföreslagit att utskottet förordar att ger regeringen till känna attGällivare, , och skall komma i fråga för nyaindustricentrasatsningar. Jag skall inte närmare i detalj beröra ,och . Deras bekymmer är alltför välbekanta i den här kammaren, ochmåhända kommer andra ledamöter att tala om dessa orter. kommundäremot ligger i mitt hemlän, och den kommunen känner jag rätt bra. Kommunenhar stora bekymmer med sysselsättningen. Där finns två regementen, som ärföremål för intresse när det gäller den framtida militära fredsorganisationen.Man har ett företag som har försatts i konkurs. Företaget har lokaler med engolvyta på 5 000 m- som står tomma, och det disponerar en tomtyta . Byggkostnaden för det här projektet var 17 milj. kr. Det föreligger nu riskför att byggnaden och området skall hamna i fel händer. Området bör därförförvärvas av kommunen och utgöra huvuddelen av det nya industricentrumet. Men låt mig, fru talman, i detta skede något kommenteravad tidigare talare har varit inne på, när de underkänt fortsatt byggande avindustricentra. Utskottets ordförande säger kort och gottatt det är ett olyckligt ställningstagande som socialdemokraterna har gjort ireservation nr 3. Jag skulle vilja fråga ; Vari består denolyckan? Skulle det vara så att kommunalmännen och de människor som bor ide härorterna, där det nu har byggts industricentra, känner sig olyckliga övertillkomsten av dem? Tror att kommunalmännen och människorna sombor på de orter, där socialdemokraterna nu har föreslagit nya industricentra,känner sig olyckliga om de här industricentra tillkommer? Jag tror det inte. har underkänt verksamheten därför att denskulle bli för dyr i förhållande till alternativet kommunala industrihus. Jaghar i min hand den översyn som AMS har gjort beträffande de nu befintligaindustrihusen. Jag vet inte hur det är, men det förefaller som om de ledamötersom i sina anföranden ägnat sig åt det här problemet endera är okunniga ellerockså medvetet vill föra osanningar till torgs. De industrihus i ägo som redovisas är i huvudsaksådana där det 88 förekommit tillbyggnad ellerombyggnad. Får jag anföra ett exempel som visarhur sned den här bedömningen är. Det gäller Verkstad i Nr 114Koppom inom kommun. Detföretaget fick ett bidrag på . Det den framgår av sammanställningen att man har 194 anställda och enindustri- g gprji \()\ Och så står det som kommentar: Tillbygg- _ Jag skulle vilja fråga: Är det någon av ledamöterna i denborgerliga kretsen som tror att de 194 anställda jobbar i tillbyggnaden somkostade ? Ni måste ju tänka litet grand, när ni gör de härjämförelserna - om det är nybyggda lokaliteter eller om det är tillbyggnad -och inte göra jämförelser så här generellt som ni har gjort. Jag har skaffatfram uppgifter på hur industricentra verkar. Det är färska uppgifter -gamla. I och Ange är verksamheten under uppbyggnad -där har man f. n. ingen verksamhet. I har man 121 anställda. Man har bedömt att manskulle kunna inrymma 170 anställda. Verksamheten är alltså inte fullt utbyggd. I är det f. n. Man bedömer att mankan ha 150 anställda. Andra etappen är utbyggd, och följaktligen har ingenverksamhet i den etappen kommit till stånd. har 144 anställda, och man räknar med att 200kan rymmas i lokalerna. har ett företag som fanns där gått i konkurs.Det är 60 anställda som försvunnit ur bilden. Man hade följaktligen 200anställda. I slutligen har man 67 anställda, och 130 skullerymmas. Den sista etappen där är färdigställd, och följaktligen har maninte hunnit organisera verksamheten. Får jag , herr talman, sägaatt reservanternaförväntar sig att berörda ledamöter, oberoende av partitillhörighet, kommer attvärna om de här orternas framtida möjligheter att utvecklas. Beträffande borde det vara självklart, tycker vi, attde båda centerledamöterna inte röstar emot sin egen motion. Beträffande ,som just nu har stora bekymmer, torde de värmländska ledamöterna kunna enas omett positivt beslut för bygden och orten. - en hårt ansatt kommun iNorrbotten, som vi fått höra-torde ha samma möjligheter till ett enat uppträdandefrån länets ledamöter. Människorna i förväntar sig, vet jag, att debåda ledamöterna , moderata samlingspartiet, och ,, inte skall svika den egna kommunens krav och behov - det är ettkommunalt krav. De kan rimligtvis inte utsätta sig för den förnedrande handlingsom det skulle innebära att rösta mot ett industricentrum i hemkommunen. Detskulle förvåna människorna, inte bara i utan i hela länet. Jag vill avslutningsvis yrka bifall till densocialdemokratiska reservationen 3. Under detta anförande övertog andrevice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Nr 114 Anf. 65 (): , , Herr talman! Målet förregionalpolitiken år att ge människor i alla delar av Onsdagenden b f 5 .. Qni landet tillgång till arbete,service och god miljö. På grund av att det råder skillnader mellan landets olika delar i dessa avseenden måste regionalpoli- n ; r,i tiken inriktas på att undanröjaförvärvshinder och fördela arbetstillfällena inomlandet så, att en rimlig regional balans uppstår. Detta har tidigare betonats iett flertal anföranden. En förutsättning för detta är, som arbetsmarknadsutskottetsäger i sitt betänkande 1979/80:23, "att ingen del av landet växer på ettsådant sätt att regioner i andra delar av landet påverkas negativt" - medandra ord på bekostnad av andra regioner. Häri ligger måhända en målkonflikt. Det övergripande måletär ju ändå att söka kombinera de regionalpolitiska strävandena, nämligen attmotverka nackdelarna med t. ex. långa avstånd eller ett ensidigt näringsliv ivissa delar av landet genom strävandena att ge näringslivet tillväxtmöjligheteroch livsluft för hela nationens skull. Den allra viktigaste uppgiften är därför att få till stånden ekonomisk, social och näringslivsvänlig miljö, så att kreativitet,personligt engagemang och arbetslust uppmuntras. Av den anledningen är ensysselsättningsskapande politik i alla delar av landet viktig. Vi måste tatill vara den industriella växtkraften där den finns. Annars finns risken attdet till slut inte finns något att utlokalisera eller att fördela. De svagaföretagen blir inte hjälpta om livsmöjligheterna för de starkare undandras,lika litet som man hjälper de svagare bland individerna genom att underminerautvecklingsmöjligheterna för de starkare. Tvärtom, det är de starkare som drarde svagare med sig. Spridningseffekter kan uppnås både på makro- och påmikroplan, både på individnivå och, beträffande näringslivet, på regional nivå.Här krävs en omsorgsfull och insiktsfull handläggning, och förhoppningsviskommer den regionalpolitiska proposition som vi kan vänta oss både attnärmare belysa effekterna av hittillsvarande regionalpolitiska åtgärder och attmot bakgrunden av näringspolitiska krav föreslå progressiva regionalpolitiskaåtgärder. I reservation 2 med anledning av propositionen 1980/81:100föreslår socialdemokraterna en alternativ utformning avarbetsmarknadsutskottets betänkande nr 23. Man utgår från att det är angelägetatt förutom decentralisering av offentlig verksamhet få en spridning avverksamheten inom den privata service- och tjänstesektorn. Man säger att frånregionalpolitisk synpunkt är de kvalificerade funktionerna inom denna sektorav speciellt intresse. De är som regel förlagda till storstadsregionerna ochandra tätorter. För att påverka etableringen av sådana kvalificerade funktionerföreslås "effektivare styrmedel'" än som f. n. finns, och manaktualiserar etableringskontroll. Utskottethänvisar till att sysselsättningsutredningen i sitt slutbetänkande behandlat denna fråga och förutsätter att överväganden om eventuella ytterligare styrmedel redovisas i den aviserade regionalpolitiska propositio nen och avstyrker motionen. 90 Vad som står bakom begreppetkvalificerade tjänste- och servicenaringar kan manfråga sig. De tjänste- och servicenäringar som torde åsyftas måste vara av denarten att det finns ett starkt behov för dessa näringar av närhet till statligaoch kommunala organ och framför allt till en efterfrågemarknad. Detta ärtydligt vad beträffar restaurang- och turistnäringarna eller för advokater ochtandläkare, för att nämna några exempel. Det helt överlägsna systemet för ekonomisk fördelning ärmarknadssystemet, samspelet mellan efterfrågan, utbud och priser på varor,tjänster, kapital, arbetskraft och information på någorlunda fria marknader.När politikerna beslutar om "hårdare styrning", t. ex. i form avetableringskontroll, innebär detta allvarliga ingrepp i marknadsekonomin,vilket formed sig risk för sämre ekonomi i företagen, minskad benägenhet attinvestera, minskat risktagande, dämpad utveckling och därmed förluster församhällsekonomin. Det bästa - för bra avsikter var det ändå - blir det godasfiende. En etableringskontroll, menar vi från moderat håll, har en benägenhetatt dämpa utvecklingen och åsamka förluster i samhällsekonomin. När socialdemokraterna i en av sina motioner pläderar fören omlokalisering från , dvs. beställer en nyfiyttlasspolitik, går utskottet enhälligt emot detta och avstyrker yrkanden av"denna typ", som man säger. Man säger i betänkandet: "Påriksplanet är det knappast lämpligt att initiera en ny storomlokaliseringsomgång. Däremot kan det vara skäl att pröva om delar avverksamheter eller funktioner i den statliga förvaltningen kan flyttas frånStockholmsregionen. Motiv för en utflyttning utöver de regionalpolitiska kanexempelvis vara de höga lokalkostnaderna i . Det får underalla omständigheter förutsättas att flyttningarna inte leder till kostnads-och effektivitetsförluster som inte uppvägs av klara samhällsekonomiskavinster." Den restriktiva syn på omlokalisering och decentraliseringsom utskottet härigenom redovisar noteras med tillfredsställelse från t. ex.oss stockholmare, som i ett par motioner, nr 1805 och 1905, velat peka på endel faktorer som gäller . Regionen är väl försörjd - här finns en rad företag.Stockholmsregionen har landets största arbetsmarknad med 50 000 företag, varav80% är serviceföretag och varuproducerande. Regionen är dock inte överhettad.Av den befolkningsökning som skett i landet - 240 000 personer- tillföll storstadslänen. Emellertid är av denna befolkningsökningeller 155 000 personer ett resultat av nettoinvandring. Huvudsakligen kommerinvandrarna till storstadslänen, främst , och statistiskacentralbyrån räknar också med att av beräknad folkökning på 60000 personer, så kommer ca 50 000 personer att vara invandrare. Sedan början av1970-talet har storstadslänen släppt till ett betydande antal utflyttade tillövriga delar av landet. Befolkningsökningsnettot är således i huvudsakinvandring från utlandet. Som socialdemokraterna mycket riktigt påpekar i sinmotion är dessa stora grupper invandrare oftast i behov av speciellaarbetsmarknadspolitiska åtgärder och stöd av skilda slag. InomStockholmsregionen finns obalans på olika sätt. mycketstor i förhållande till industrisektorn, och den offentliga sektorn är stor.Det finns en geografiskt betingad obalans inom regionen. I de norra och södradelarna finns ren glesbygd med bristfälliga kommunikationer, stor andel äldreoch låg skattekraft. Inom regionen finns emellertid också en positiv och viktigutvecklingspotential. Här finns närhet till universitet, högskolor, forskar-och utbildningsorgan, tillgång på specialister och möjlighet att utvecklasärskilt tekniskt avancerade produkter. Näringslivet i regionen kan - ommöjlighet ges -utvecklas och dela med sig av sin utveckling, sin industriellamiljö och sina traditioner till regioner med svag utveckling.Stockholmsregionen är det svenska näringslivets och det svenska samhälletskontaktpunkt med utlandet. Ett kvalitativt starkt är bra för landet.I synnerhet gäller detta i dagens situation, när får allt svårare atthävda sig i konkurrensen med utlandet. En decentralisering av statlig verksamhet inom regionenbör dock kunna ske liksom en decentralisering av landstingsverksamhet. I sin reservation nr 2 påstår socialdemokraterna att enutlokalisering och etableringsstyrning av kvalificerade service- ochtjänstenäringar är önskvärd. Som jag redan sagt är dessa näringar givetvisberoende av en efterfrågemarknad, beroende av kunder helt enkelt, och de finnsi stor utsträckning i storstadsregionerna. Om man vill åstadkomma ett merdifferentierat näringsliv i storstadsregionerna, en bättre balans mellantjänstesektor och industrisektor kan man till att börja med försöka göra någotåt tendensen att den offentliga sektorn - kommuner och landsting - "sugerupp" entreprenadföretag genom att man i många fall övertar och i egenregi utför vad som tidigare skötts av företag på entreprenad. Det kan gällatvätt, städning, reparationsarbeten m. m. Entreprenadföretagen är för sinexistens beroende av beställningar från både den offentliga sektorn och frånden privata. Ur effektivitetssynpunkt och för att kunna hålla kostnaderna neretorde det även för de offentliga myndigheterna oftast vara fördelaktigare attgenom beställningar till entreprenadföretag kunna anpassa verksamheten tillolika grad av belastning. I motionerna 1805 och 1905 har vi velat peka på despeciella fördelarna med en stark men också på vilka specifikaproblem som trots allt ändå finns här- obalansen mellan tjänstesektor inkl.offentlig sektor å ena sidan och industrisektor å andra sidan, tendensen attentreprenadföretagen, oftast småföretag, slås ut till förmån föregenregiverksamhet inom kommuner och landsting. Denna tendens skulle förvärrasom t. ex. högre arbetsgivaravgifter, som det här talats om, skulle utkrävas avföretagen i storstadsregionerna. I vår motion 1805 säger vi att en missgynnadStockholmsregion, t. ex. med högre arbetsgivaravgifter för företagen i länet, iförhållande till landet i övrigt inte kan vara till gagn för någon del avlandet. 1 motion 1905 ges exempel på en rad åtgärder som kan minska ellereliminera den diskriminering av vissa entreprenadföretag som sker, isynnerhet inom storstadsregionerna. Jag slutar här med att yrka bifall till arbetsmarknadsutskot- tetshemställan på samtliga punkter och således avslag på de socialdemokratiskareservationerna. 66 () replik: Det är kanske tur att antalet centerpartisteri kammaren inte var särskilt stort när höll sitt anförande. Kanskehade det då behövts en del sjukvårdsinsatser här. anförande visarnämligen på den enorma klyfta som finns mellan ochcenterpartisterna. Inte nog med att hon anklagar oss socialdemokrater för attvi i vår motion vill utlokalisera för mycket från till andra delar avlandet-någonting som däremot berömde oss för-utan i slutetav sitt anförande riktar hon dessutom ett generalangrepp mot det som var NilsÅslings stora nummer här - den differentierade arbetsgivaravgiften. och andra från den borgerliga sidan,däribland även några moderata företrädare, har talat om de storaåsiktsskillnader som finns inom socialdemokratin. De skillnaderna är - vill jagpåstå, herr talman - ingenting jämfört med den avgrund som tydligen finns inomdet borgerliga blocket. anförande var ett enda angrepp på denregionalpolitik som syftar till solidaritet mellan olika regioner i landet. 67 () replik: Om det privata näringslivet på skilda sättmissgynnas, t. ex. genom högre arbetsgivaravgifter i vissa regioner eller genomatt den offentliga upphandlingen inte sker på samma villkor som i näringsliveteller genom att mervärdeskattesystemet är utformat så att offentlig verksamheti egenregi gynnas i förhållande till köp av tjänster, vilket alltså är fallet,eller genom en lagstiftning som krånglar till tillvaron för företagen mer änför offentlig verksamhet, får man ett minskat antal sysselsatta inom denprivata sektorn. Då slås företag ut, då växer den offentliga sektorn ännu mer,eftersom det i så fall är ekonomiskt gynnsammare med verksamhet i offentligregi. Det har vi emellertid inte råd med.Alla vet - åtminstone borde alla veta det- att den offentliga verksamheten ståri ett inbördes beroendeförhållande till industrin. Det är på industrin,exporten, som vår välfärd beror. Det gäller sysselsättningen ocharbetstillfällena, både inom den offentliga sektorn och inom industrin. Jagmenar alltså att ytterligare pålagor på industrin och företagen är till nackdelför hela landet. 68KARIN (): Bergslagen har drabbats hårt av de senaste årensstrukturkriser. Områdets näringsliv är baserat på järn, stål och skog. Mångaföretag har haft och har akuta problem. Företagsnedläggningarna har varitmånga. De företag som finns kvar inom dessa branscher har så gott somundantagslöst minskat antalet anställda. Riskerna för ytterligare akuta kriserär överhängande. Den senaste veckans tidningsrubriker bekräftar detta. Nr 114 Tredagarsvecka införs vid i Bångbro. Onsdeenden minskad orderingång. Det råder stortveksamhet inför vad som skall ske i 8 anril1981 '°'' °" '"' konjunkturenvänder. 300 anställda berörs. 175 av de 600 anställda vid avskedas. Regionalpolitiken ' tjänstemän berörs. Orsak:Tillverkningen av pianotråd upphör. 16 man förlorar sina jobb. Varselär lagt för 65 anställda vid hos SKF i . Vänerskogsägdaoch nedläggningshotade Silverhöjdens Såg lever visserligen vidare med ny ägareoch ny tillverkning, men 21 anställda får gä. varslade 65 företag i länet omdriftinskränkningar i någon form. Av det totala antalet varsel gällde 38uppsägning på grund av nedläggning. Totalt berördes närmare 2 000 personer avde aktuella varslen, vilket är en betydande försämring jämfört med tidigare år.Enligt Länsprogram 1980 kommer folkmängd och sysselsättning att fortsätta attminska i och kommuner . Norra delarnaav drabbas också hårt. beslutades att Stråssagruva skall läggas ned . Över 200 anställda berörs avnedläggningsbeslutet. Detta får till följd att konkurrensen om arbetstillfällenai hårdnar. F. n. har invånarna i en möjlighetatt arbetspendla till . Trots intensiva protester från fackligt,håll. från befolkningen i området, från kommunledningen i och frånlänsstyrelsen i beslutades att gruvan skulle läggas ned.