prot · G40969 · 1980-12-31 00:00:00 — I mitt svar på en fräga av omsjukvärdsberedskapen vid reaktorolyckor framhöll jag att när det gäller att tahand om personer som har skadats eller blivit sjuka till följd av en atomolyckagäller landstingskommunernas allmänna sjukvärdsansvar enligt 3 § sjukvårdslagen(1962:242). Enligt anvisningar (Meddelanden från Kungl.Medicinalstyrelsen Nr 116) bör inom varje landstingsområde finnas en särskildmedicinsk katastrofkommitté för större katastrofer i fredstid. Kommittén hartill uppgift att samordna sjukvärdsberedskapen inom sjukvårdsområdet och bl. a.se till atf def pä varje akutsjukhus finns en aktuell katastrofplan. Enligt vadjag har inhämtat visar en enkät som har gjort tillsamtliga sjukvårdshuvudmän att den medicinska katastrofberedskapen i landet ärgod. Katastrofberedskapen avser i första hand stora flyg- och tågolyckor, menäven vissa risker för kärnkraftsolyckor har beaktats. tillsatte är 1979 en arbetsgrupp meduppgift att utarbeta råd och anvisningar för akut medicinskt omhändertagande avskadade i samband med en eventuell kärnkraftsolycka. Arbetsgruppen har bl. a.haft konferenser med de planeringsansvariga läkarna vid de sjukhus sornnärmast kan beröras av en eventuell kärnkraftsolycka. Arbetsgruppen har därvidkunnat konstatera att åtgärder har vidtagits vid dessa sjukhus för att ta handom skadade eller sjuka. Utbildning har skett av i första hand akutmottagningarnaspersonal. Särskilt utbildningsmaterial har också framställts. Enligt vad jag har inhämtat kornmer arbetsgruppen inomkort att vara klar med ett förslag till råd och anvisningar för hur man skallta hand om skadade i samband med en kärnkraftsolycka. Förslaget skall därefterremitteras till bl. a. , innan det fastställs avsocialstyrelsen. Styrelsen räknar med atf komma uf med anvisningar 1981. 20 (): Jag ber atf fä tacka statsrådet för svaret pä min interpellation.Frågan kan synas vara av mindre betvdelse. men i det stora sammanhangetär den oerhört viktig. Anledningen till att jag har ställt interpellationen ärden att med anledning av bl. a. motioner ochinterpellationer till berört landstingsråd nu har kommit sä långt att manarbetat fram en beredskapsplan för sjukvården. Den har tyvärr inte kunnat görasfullständig, bl, a. beroende pä att inte utkommit med sinaaviserade anvisningar. Detta är ju i och för sig att beklaga. En fullständig och infe bara preliminär beredskapsplanborde ha varit klar, när kärnkraftverket Forsmark startades, vilket har skettvid den här tidpunkten. Atf jag nämner defta beror pä att vi från värt parfianser att kärnkraften är lika farlig som den var tidigare, alltså förekärnkrafts-omröstningen. uttalade berört landstingsråd bl. a. somsvar pä en enkel fråga i landsfing angående beredskapsplaneringför sjukvärden vid en eventuell kärnkraftsolycka vid kärnkraftverket iForsmark: "Arbetet har dock försvårats genom att aviserade anvisningarfrån angående omhändertagande av kontaminerade personer medsamtidig traumatisk skada ännu inte utkommit." Vidare sägs i svaret: "Planen måste betraktas sompreliminär i avvaktan pä att utarbetar anvisningar i frågan.Förvaltningen har i skrivelse till understrukit nödvändighetenatt anvisningar utarbetas eftersom dessa är en förutsättning försjukvårdshuvudmännens katastrofplanering." Då risk finns , liksom tidigare vid andrakärnkraftverk, att en olycka kan inträffa bör full beredskapsplan finnastillgänglig inom sjukvärdens område. Vi har ju ytterligare kärnkraftverk ilandet. Därför vill jag ställa ytterligare en fräga till statsrådet : Ivilken utsträckning kan statsrådet medverka till aft dessa aviseradeanvisningar påskyndas? Det sägs i svaret att man räknar med att komma ut medanvisningar under är 1981, och eft år är långt. Kan man tänka sig en närmareprecisering? Om sjukvårdsberedskapen vid kärnkraftsolyckor Jag vill först säga att jag ingalundabetraktar denna fråga som mindre vikfig. Tvärtom - jag tycker atf det är enviktig fräga. Men som jag sade i svaret har arbetsgruppen inom socialstyrelsenhaft konferenser med planeringsansvariga läkare vid de sjukhus som närmast kanberöras vid kärnkraftsolyckor, och då har man kunnat konstatera att detvidtagits en del åtgärder för atf klara av sådana här fall. Jag tror inte att jag kan påskynda anvisningarna. Mannärmar sig nu en tidpunkt dä man är framme med ett förslag till råd ochanvisningar, och sedan skall det förslaget remitteras, innan det fastställs avsocialstyrelsen. Det tar ju alltid litet tid, och jag tror därför inte att jagkan påverka tidpunkten för färdigställandet sä värst mycket. Av mitt svar framgick också aft vi har en god medicinskberedskap mot olyckor av måttlig omfattning, och vi har prövatkatastroforganisationen vid övningar och i samband med större järnvägsolyckor.Dess bättre har vi inte haft anledning aft pröva den vid kärnkraftsolyckor. Om sjukvårdsberedskapen vid kärnkraftsolyckor Regeringen kommer att lägga fram enenergiproposition, och i den far man också upp förslag om beredskap mot olyckorvid kärnkraftverk. Förslaget syftar till att ge beredskapsplaneringen en vidareinriktning, sä att också större olyckor skall kunna mötas med effekfivaåtgärder. De aviserade anvisningarna frän är en av de åtgärdersom syftar till en förbättrad beredskap mot kärnskraffsolyckor. 22 (): Jag fär tacka för det kompletterande svaret.Det var kanske i viss mån bara en upprepning av vad som står iinterpellationssvaret. Jag tycker väl infe att man kan jämföra flyg- ochtågolyckor med kärnkraftsolyckor. Det är ju inte samma beredskap som behövs ide olika fallen. Det krävs en mycket mer detaljerad och omständligkatastrofplan vid kärnkraffsolyckor. tillsatte dennaarbetsgrupp , och def är klart att den behöver påsig atf arbeta. Men man känner sig litet nedslagen - jag vet inte hursituationen är i andra landsfing som skulle beröras av kärnkraftsolyckor - närman får svaret att vi infe kan göra en fullständig beredskapsplan inomsjukvården för aft inte har kommit med sina anvisningar. Det ärdet jag tycker är beklagligt. Vi kan inte upprätta en fullständig katastrofplaninom vårt landstingsområde pä grund av att dessa anvisningar inte är klara. Men jag hoppas, och utgår frän, aft statsrådet gördet som kan ankomma på statsrådet - och def vet jag atf statsrådet gör -för atf fä dessa anvisningar klara sä snart som möjligt. Det är klart att det är en väsentlig skillnadmellan katastrofer vid tågolyckor och liknande och katastrofer vidkärnkraftsolyckor. Men det akuta medicinska värdbehovet vid kärnkraftsolyckorär egentligen inte så stort. Det beräknas föreligga först efter en eller någraveckor. Ett kraftigt radioaktivt moln ger enligt expertisen strålskador som färmedicinska konsekvenser först . Då blir det medicinskabehandlingsproblemet likartat det man får vid strålbehandling av tumörer. Denmedicinska kunskapen härom är väl tillgodosedd vid våra radioterapeutiskakliniker. Jag tycker nog att beredskapen är relafivt god även om anvisningarnainte är klara. 24 (); Vi har en beredskapsplan som man i och försig kan säga är fillfredsställande. Men på många områden tror jag det fattasvissa väsenfiiga saker, sådana enkla saker som viss skyddsutrustning och vissutbildning kanske inte kommit i gång tillräckligt. Men det är väl frågor somkommer att tas med i katastrofplanen. 5 §Svar på interpellation 1980/81:82 om den planerade nya Strindbergsutgåvan, m.m. har frågat mig dels om jagavser att vidta några åtgärder med anledning av beslut omStrindbergsutgåvan, dels enligt vilka kriterier förlag nekas statligkreditgaranti mot bakgrund av att i bestämmelserna om statligt litteraturstödmålsättningen anges vara att främja mångsidighet och kvalitet i utgivningen. lämnar en ensidigt mörk beskrivning av densvenska bokbranschens situation. Ännu allvarligare är atf hon helt och hålletförtiger de positiva verkningarna som den statliga litteraturpolitiken harhaft. Statliga kreditgarantier har hjälpt uteslutande små förlagatt övervinna tillfälliga krislägen. Av ojämförligt större betydelse för demindre förlagens fortbestånd är emellertid att deras utgivning får del av detstatliga litteraturstödet. Även om utgivningsstödef efter prövning lämnas tillden enskilda titeln oavsett förlag har det haft störst verkan för de mindrekvalifetsförlagen. Flera små förlag med kvalitetsutgivning fär litteraturstödför praktiskt taget hela sin produktion. Jag vill påstå att den statligalitteraturpolitiken med hänsyn till de begränsade resurser som står tillförfogande har varit synnerligen framgångsrik. Def ärende angående Strindbergsutgivningen som EvaHjelmström tar upp gäller statens agerande gentemot AB.Regeringen godkände genom beslut ett av jusfitiekanslernöverlämnat förlikningsavtal mellan staten å ena sidan och bokförläggaren och i likvidation å andra sidan. Bakgrunden till JK:s prövning är följande. 1 skrivelse den21 begärde styrelse regeringens bemyndigande attförhandla med om utgivande av . I samband med beredningen av ärendet riktaderiksrevisionsverket stark kritik mof behandling av frågan. a.hade inte bestämmelserna för statlig upphandling beaktats pä etttillfredsställande sätt. Den allvarligaste bristen läg i att hadeförändrat förutsättningarna för upphandlingen efter det att förlag hade valts. I skrivelse återkallade kulturrådetsin skrivelse för att kunna göra en förnyad beredning av ärendet. Den fortsattabehandlingen av ärendet ledde till att föreslog regeringen en annanlösning än den som tidigare förordats. Med hänsyn till denna utgång begärdes frän Bo Caveforssida ersättning av staten för visst arbete i samband med den planeradeutgivningen. Ärendet överlämnades till jusfitiekanslern för handläggning.Jusfitiekanslern riktade olika erinringar mot behandling avfrågan. Kritiken avsäg såväl brister i förberedelserna för beslutet i juni 1978som bristfällig information frän sida beträffande det rättsligaförhållandet mellan staten och bokförlaget. Om den planerade nya Strindbergsutgåvan, m. m. Om den planerade nya Strindbergsutgåvan, m. m. I ersättningsfrågan träffades genom JK:s medverkan ettavtal om förlikning. Denna innebar att och förlaget tillerkändesersättning för sitt arbete på grundval av de framställda kraven. 1 avtaletförklarade och förlaget aft de avstod från alla ytterligare anspråkmot staten i samband med Strindbergsutgivningen. Regeringen har sorn nämnts godkänt det av JKpreliminärt träffade avtalet, och den överenskomna ersättningen har betalatsut. Genom den förlikning som träffats och den behandling frågani övrigt fått från statens sida finns nu inte anledning till ytterligareåtgärder från statens sida. I årets budgetproposition anmälde jag atf utgivningen avAugust har kunnat påbörjas innevarande budgetär sedanregeringen godkänt de avtal som efter ett förnyat upphandlingsförfarandehar träffat med dels /, delsSfrindbergssällskapet. Enligt uppgift från kornmer de förstavolymerna ut . frågar vidare - även detta med hänvisningtill -enligt vilka kriterier förlag kan nekas statlig kreditgaranti. Som nämner kan statligt stöd enligtförordningen om litteraturstöd utgå fill förlag för att främja mångsidighet ochkvalitet i bokutgivningen. Beträffande kreditgarantier anges i samma förordningbl. a. att de kan lämnas för aft stödja mindre förlag och för att göra detmöjligt att etablera nya förlag. proposition om statligtlitteraturstöd uttalade jag atf kreditsfödet inte skall befria förlag fränrisktagande eller göra verksamhetens fortbestånd beroende av detta stöd. Denrent företagsmäs-siga bedömningen bör enligt propositionen tillmätas enavgörande betydelse vid beviljande av kreditstöd. hade inget att erinramot propositionens förslag. I den andra proposifionen om den statligakulturpolitiken anförde min företrädare i samband med stödets införande attutgivning som, t. ex. på grund av lågprissätfning eller exklusivitet, väntas gestadigvarande underskott, inte får främjas via denna stödform. Kreditgarantier beviljas således på grundval av enkulturpolitisk och ekonomisk bedömning. Enligt uppgift frän statensindustriverk har sedan stödet infördes 76 ansökningar kommit in. Av dessa har33 beviljats, 13 återfagifs och 30 avslagits, varav 19 av kulturpolitiska skäloch 11 pä ekonomiska grunder. Vad gäller har aren 1976-1979 beviljatskreditgarantier för . tvingades staten till följdav förlagets obestånd infria . Regeringens beslut attavslå ett ytterligare garantilån togs uteslutande på ekonomiska grunder. Jagdelar bedömning av det kulturpolitiska värdet av Bo Caveforsbokutgivning. Jag kan i sammanhanget också nämna att under enfemårsperiod har beviljat statligt litteratursföd till ett beloppav drygt 1,5 milj. kr. Jag kan slutligen meddela att kreditgarantierna tillbokförlag f. n. utvärderas av bokbranschutredning. 26EVA (vpk): Jag tackar för detutförliga svaret på min interpellation. Inledningsvis vill jag citera vad skrev ien artikel i så sent som i deceniber 1980. Han karakteriserade då BoCavefors insatser med följande ord: "Vänsferförläggare brukar han fä heta, och nog harhan hos oss varit vad en Feltrinelli eller en Maspero varit pä kontinenten.Samhällsdebatten vid våra universitet och i våra tidskrifter skulle ha varitbetydligt mer outvecklad utan hans metodiska utgivning av tunga, krävandetexter, antingen de har signerats av marxister som och eller av strukturalisfer som och . Läsarnasintelligens har han förvisso aldrig underskattat. Men har också satsat på kvalificeradskönlitteratur, förunderligt fri från den estetiska trångsynthet som hämmar sämånga andra radikala förläggare. Han har givit ut och ,men också i vänsferkretsar så ansföfliga figurer som och . Han har oavbrutet vidgat sitt synfält, publicerat modernafrikansk prosa och ny amerikansk poesi. Och han har framför allt försökt varalyhörd för de avvikande rösterna, antingen det gällt en underjordisk klassikerson-i Lautréamont, unga frondörer som ensällsam enstöring som och hans persiska mystiker. I den alltmer strömlinjeformade svenska bokutgivningen harBo Cavefors varit eft utmanande exempel, en förläggare som följt def störstamotståndets lag. Som väntat har inte heller någon enda av hans mäktiga kollegerlyft ett finger för att bistå honom i hans nuvarande svårigheter." Ironisktnog avslutar sin artikel sä här: "Säkert kommer alla dessa liberaler med undantag förEliasson att även framgent vid högtidliga tillfällen betyga sin respekt förCavefors bokförläg-gargärning. Mä ingen förledas av deras retoriska skum.Kulturmord är ordet." Han blev sannspådd förr än man kunde ana - betygarlandets kulturminister i sitt interpellationssvar sin aktning. Menfaktum kvarstår: kulfurmord är ordet, och interpellationssvaret motsäger intedetta. hävdar i sitt svar att jag har tecknaten ensidigt mörk bild av bokbranschens situation, som han framhållerlitteraturstödets förträfflighet och betecknar den statligalitteraturpolitiken som "synnerligen framgångsrik". Jag delar inte denna uppfattning. Visst är min beskrivningav dagsläget mörk, men det är också verkligheten som den ter sig för boken, fördet svenska språket. Litteraturstödet är nödvändigt. Det har, det skall villigterkännas, mänga förtjänster rnen det har också mänga ofullkomligheter sorn gör attdet infe kan häva branschens kris i ett läge där de kommersiella krafternaväxer sig allt starkare. Litteraturstödet kan jämföras med aft mansläpper i väg eft antal skimrande ballonger - några exploderar, några Om den planerade nya Strindbergs-utgåvan, m. m. Om den planerade nya Strindbergsutgåvan, m. m. seglarvidare mot allt högre sfärer - men ett samlat grepp saknas. Och det saknasframför allt en koppling mellan ufgivningsstöd och distributionsstöd. Redan litteraturutredningen föreslog att ettsföd borde omfatta spridningen i lika hög grad som produktionen. Den föreslog omfattandestödköp av böcker som sedan skulle spridas fill bokhandlare och bibliotek. Kravi den riktningen har vi frän vpk:s sida upprepade gånger fört fram tillsammansmed krav på fasta bokpriser, bättre kreditgarantier och ett avskrivningsläntill just de mindre förlagen. Den springande punkten i svar äremellertid synen på vad kulturpolitiken skall syfta till. harenhälligt slagit fast de kulturpolitiska målen, och jag tror atf Jan-ErikWikström och jag är överens om atf de mål som slår fast den vidgadeyttrandefriheten och bekämpar kommersialismens negativa verkningar är de i dagmest angelägna. Det är i frågan om hur de målen skall uppnäs som vi harfundamentalt olika uppfattningar, och därför skiljer sig vår bedömning av handläggningenav Caveforsaffären. För blir tyvärr de här målen enbart enläpparnas bekännelse. När det kommer till praktisk handläggning av ett ärende får nämligen de ekonomiska och inte de kulturpolitiska övervägandena fälla utslaget - eller med utbildningsministerns egna ord: "Den rentföretagsmäs- siga bedömningen bör tillmätas en avgörande betydelse". Hade avsikten varit att följa mål. att vidgayttrandefriheten och att främja mångsidighet och kvalitet, som det sfär på ettannat ställe, borde utgången ha varit given; det borde ha varit ett stöd förCavefors. Det är riktigt, som det påpekas i svaret, att Caveforsinfe i alla stycken bedrev en företagsekonomiskt lönande verksamhet. För dethar han lastats och kritiserats, inte minst av åklagaren . Mentrots allt var Cavefors förlagsverksamhet en för samhället angelägen insats. Utbildningsministerns beskrivning av handläggningen avfrågan orn Strindbergsutgåvan är säkert oantastlig, men historien kan ocksåbeskrivas utifrån en annan utgångspunkt och pä ett annat sätt. Faktum var juatt själv kom med idén, jobbade på den ochrekommenderas av ett enhälligt , ett enhälligt kulturråd ochäven andra att få ge uf den. Men sedan gjordes sakfrågan fill en procedurfråga,liksom i kulturministerns svar. var Strindbergsutgåvan bara en del av dödsstöten.Nekandet av kreditsfödet fullbordade enligt min uppfattning de kulturpolitiskaövergreppen, och nu i dagarna har också unika lager av böckerskingrats. Bara det vore värt en egen historia. Det är en skandal utanmotstycke i svenskt kulturliv. Det finns också en rad andra sorglustigaturer i detta spel. Det gäller t. ex. det faktum att svenska författare skrivitböcker som sålts över landet men att de inte får betalt för sitt arbete. De hari lagstiftningen inte ens samma skydd som vanliga löntagare. Det vore något förutbildningsministern att snabbt lägga fram förslag om. Nåväl, nu har kulturarbetarna ryckt in, och Bo Caveforskan förhoppningsvis få fullfölja sin unika insats. Jag vill ändåavslutningsvis fråga ; Hur känns det att sorn ansvarigkulturminister åse hur bildkonstnärerna, en verkligt utsatt grupp inomkulturlivet, rycker in när den statliga kulturpolitiken sviker? Och kommerdetta att upprepas? Det är nu infe bara som har problem. Mänga mindre,men kulturpolitiskt viktiga förlag är i exakt samma situation. Vad tänkerJan-Erik göra för dem? Om den planerade nya Strindbergs-utgåvan, m. m. Det skulle egenfiigen krävas ett ganskautförligt svar när kommer med sin slutfråga. Det statliga litteraturstödet har fungerat under någraär och successivt byggts ut. Syftet med stödet är att skapa möjligheter för en bred ochkvalitetsmässigt god utgivning av böcker, oberoende av konjunkturbetingadeomständigheter. Stödet utgår, som jag har sagt förut, till enskilda boktitlar,men det skall ge förutsättningar fill verksamhet för många förlag av olikastorlek och karaktär. Genom reform har stödet fått en enhetligareutformning som efterhandsstöd. har möjligheter skapats att anpassastödet till särskilda kostnader i samband med illustrationer, översättningar,utgivning av svenska tecknade serier i original samt litteratur pä invandrar-och minoritetsspråk. Sedan stödet infördes har totalt drygt 70 milj. kr.utbetalats som ufgivningsstöd, varav enbart under den senaste treårsperiodenungefär 46 milj. kr. Under samma fid har kreditgarantier fill bokförlagbeviljats till ett belopp av totalt 9 milj. kr., fördelat på drygt 30 förlag. Def är klart aft man kunde önska att man kunde göra mer. Idagens stafsfinansiella läge ser jag emellerfid inte några utsikter för defta.En viss omfördelning av litteraturstödet kan dock ske. Vi har gjort en uppräkningframför allt av stödet till boklådorna, för vi har ansett det vara angeläget.Jag vill hävda att utan statsstödet till litteratur och kreditgarantierna fillbokförlag skulle vi ha haft en avsevärt sämre situation. Det är framför allt desmå förlagen som har gynnats. Vi kunde alla önska att man kunde göra mera. Ändåskulle jag vilja säga atf def inte finns något land med en demokratisksamhällsstruktur där man har ett sä omfattande stöd fill litteratur ochbokutgivning som vi har i . 28EVA (vpk); Som jag sade i mitt förra anförande är jagfullt klar över att litteraturstödet har haft effekt och att det är heltnödvändigt. Jag tycker emellertid att def infe är tillräckligt. I den situation som råder inom bokbranschen och medrådande marknadskrafter når bara ett litet antal titlar ut i stora upplagorgenom bokklubbsverksamhet och genom bokhandlarna, medan merparten av Nr 69 böckerna hamnar i de -skulle mankunna säga-förutbestämda försäljnings- .»o , , succéernas isiga slagskugga. Dethär drabbar främst de mindre, udda Mandagenden & 5 ts -) f \ , iQQ) förlagen som tvingas slå igen. Det har mänga kulturarbetare,författare och andravittnat om, inte minst i de debatter som förekommit på tidningarnas /O j / kultursidor. Detta innebär atten mängd litteratur kanske inte Om denplanerade c. ,, o kommer aft bli utgiven. , o Det är viktigt atf vi har mångatidningar, men lika viktigt är det att vi har en utgåvan,m. & & > & hänvisar till det statsfinansiella läget. Enoerhört liten summa skulle emellertid behövas till att genomföra några av deförslag som jag fog upp i mitt förra inlägg. Därmed skulle en kvalitativthögtstående bokutgivning kunna räddas. Inte heller skulle det kosta särskiltmycket atf införa ett distributionsstöd kopplat till produktionsstödet. Förhoppningsvis kommer fallet attleda till en pä sikt bättre situation för det svenska språket och för böckernasfortlevnad i vårt land. Tyvärr tvingas man konstatera att det lidande och de övergreppsom utsatts för kvarstår. 6S Proposition 1980/81:100 med förslag till statsbudgetför budgetaret 1981/82 hänvisades till utskott enligt följande: Statsbudget för /82 ................................... 3 För flera huvudtitlar gemensamma frågor medundantag för punkt 10 Användningenav ADB i stats förvaltningen ....................................................................... hov- och slottsstaferna ................................. .. G 2 ... .. G 3 förfastighets data ....................................................................... .. G 4 Datainspektionen ......... .. G 7 ...... .. H 4 och 5Stöd till politiska partier - 7 Försvarsdepartementet .......................................... .. Lift.B Allmän försäkring m. m............................................. Socialförsäkringsutskoftet C 3 Bidrag till föräldraförsäkringen Socialförsäkringsutskoftet 10 Ekonomidepartementet ........... Nr 69 med undantag för punkterna den B 8-10 Bankinspektionen - Statens fpbnr-iri 1981 Lift.C Skatte- och kontrollväsen .... Lift.F Statlig personalpolitik rn. m. . . G 3-5 tion; Förvaltningskostnader - Viss informationsverksamhet G 7-10 Bidrag fill vissainternationella byråer och organisationer m. m. G 11-13 Kostnader för vissa nämnderm. - Förberedelser för omlo- kalisering av statlig verksamhet Bil. B 1-21 Statens kulturråd:förvaltnings kostnader - Filmstöd ............... B 22-25 - Stöd till B26 Sföd till kulturtidskrifter ......... B27 Stöd fill tidningar på andra språk B 28-79 Litteraturstöd -Organisations stöd till vissa nykterhetsorganisa- fioner m.fl................................... E I för verksam het vid ............................................. Litt.F Studiestöd m.m......................... G Internationellt-kulturelltsamar bete ........................................ Lift.1 Idrott och friluftsliv ................ A 6 Nordiska ministerrådets B 1 mom. 1 .......................... Nr 69 Lift. F Ekonomiskt försvar .......