prot · G40936 · 1980-12-31 00:00:00 — Trots att det är angeläget för hela det politiska livetframöver att se till att man kan växla mellan verksamhet i organisationer ochverksamhet i arbetslivet är det nu stopp. Den politiska debatten går ut på att vi skall minskakostnaderna för samhället och för företagen, precis som man säger imoderatmotionen. Och den attacken lämnar utskottet vägen öppen för och ställerupp på i stället för att sätta stopp för den. Är det så att det är stopp tyckerjag att klart skall deklarera att man inte skall åstadkomma någrasom helst förändringar av uttagen av ledighet eller av kostnaderna. I så fallär den översyn som skall göras just lagteknisk och mycket marginell. Översyn av ledighetslagstiftningen m. m. 66PÄR () replik: Det är besvärligt när det inte räcker med attskriva saker och säga dem två gånger - man blir ändå beskylld för att hamotsatt uppfattning! säger att skillnaden mellansocialdemokraterna och oss är att socialdemokraterna inte vill riva ned detverk de har byggt upp. Låt mig först slå fast att det verket inte har byggtsupp bara av socialdemokraterna - vi har också medverkat till att genomföraledighetslagstiftningen. Vidare framgår det av betänkandet - och jag har dessutomsagt det vid två olika tillfällen - att vi inte är ute efter att riva nedledighetslagsfiftningen. Jag hoppas att nu har uppfattat detta. Viär inte ute efter att riva ner ledighetslagsfiftningen! Det framgår också avbetänkandet. Det är alltså onödigt att ha en reservation på den här punkten. Påståendet att vi skulle ha instämt i ochBengt Wittboms motion måste bygga på följande formulering: "Som framgår av vad tidigare redovisats i betänkandethar satt i gång ett utrednings- ochkartläggningsarbete som ligger i linje med önskemålen i motion 572. "Därför avvisar utskottet motionen. Jag vill bara påpeka att när jag läste innantill , lästejag ur den socialdemokrafiska reservationen. Vi instämmer inte ett dugg mera iden här motionen än vad socialdemokraterna gör i sin reservation. Utskottet harnämligen exakt samma formulering. Likadant är det när det gäller vpk-reservafionen. Vi ochsocialdemokraterna är eniga. Beskyllningen att vi går i SAF:s ledband innebäralltså att också socialdemokraterna skulle gå i SAF:s ledband. Jag tror att detär lika osant i bägge fallen. Jag anser att det är viktigt när man för en sådan härdebatt att man utgår från vad som faktiskt sägs i det betänkande man har attdiskutera och vad som fakfiskt sägs av kammarledamöterna i debatten, inte fråndiverse citat av vad som har sagts i en allmän debatt utanför det här huset. Vistår för vad som anförs i det betänkande vi har skrivit under. Översyn av ledighetslagstiftningen m. m. Talmannen anmälde att och att fill protokollet få antecknat att de inte ägde rätt tillytterligare repliker. 67 (): Jag kan koppla in mig på samma våglängd somde tidigare debattörerna och börja med att säga att det är naturligt att viinom socialdemokratin reagerar mot alla försök att rasera lagstiftningen omrätt till ledighet för arbetstagare. I den pågående debatten om orsakerna till vårt landsekonomiska och industriella fillbakagång finns det mångainom arbetsgivEirvärlden som tror sig ha funnit anledningarna i den vidgaderätt till ledighet från arbetet som tillskapades under socialdemokratinsregeringstid. Vi riksdagsledamöter översköljs nästan från arbetsgivarhållav förslag om större restriktivitet i gällande ledighetslagar. harpekat på uttalanden som gjorts och som vi kan läsa i arbetsgivarpressen,uttalanden inte bara från arbetsgivarrepresentanter utan också av statsråd. Jag hör till dem som har reagerat mot innehållet i motion572 av och den lama skrivning somutskottsmajoriteten har gjort för att försöka befria sig från att man skulle hanågon typ av hjonelag med de motiveringar som finns i motionen. Som framgår avreservation 1 har socialdemokraterna i utskottet klart deklarerat att vi inteställer oss bakom utskottsmajoritetens förslag till skrivning. Som sagt anser vi att det nu inledda utredningsarbetet inte får utgå frånsådana påståenden som framförs i motion 572. Jag skulle vilja citera vad som står i densocialdemokratiska reservationen och som inte citerade: "När det gäller utredningsarbetets inriktning villutskottet slå fast att översynen inte får innebära att nuvarande möjlighetertill ledighet för skilda ändamål sätts i fråga. Utskottet tar därför bestämtavstånd från sådana uttalanden i motion 572 som tyder på att inskränkningar irätten till ledighet kan bli aktuella av ekonomiska skäl." Detta är det bärande i vår reservation, medan däremotutskottsmajoriteten i sin skrivning har pekat på att det finns möjlighetertill visst beaktande av motionens innehåll. Varför reagerar vi från socialdemokratiskthåll, och mot vilka reagerar vi i första hand? Det är givetvis gentemotmofionsskrivarna och moderata samlingsparfiet. är alltid budbärareför Svenska arbetsgivareföreningens intressen, och SAF;s budskap aktualiseras imotion 572. Ett ledighetsområde som tydligen har legat mofionärernaväldigt varmt om hjärtat är rätten till ledighet för långtidssjuka och denändring av lagen om anställningsskydd som har beslutat om.När motionärerna tar upp den frågan och antyder behovet av förändringar, har detydligen tappat minnet av varför det gjordes en lagändring. Det var ju så attden tidigare lagtexten jämställde dem som hade sjukbidrag med dem som hade förtidspension.Detta innebar att den som hade sjukbidrag kunde sägas upp från anställningen,trots att idén med sjukbidrag syftar till att man genom vård och rehabiliteringskall kunna återgå till arbetet. Jag tycker det var dumt av mofionärerna attaktualisera detta område. De kommer självfallet aldrig att kunna räkna med attsocialdemokratin skall ställa upp för sådana förändringar av dennalagstiftning. Men frågan är intressant också från ett annat perspektiv.Motionärerna vill ha någon sorts karantän, betald av , underviss tid efter det att den långfidssjuke tillfrisknat och är beredd att återgåtill jobbet. Han skulle alltså vara frisk, men sjukskriven. När man drar uppdetta, har man givetvis inte tänkt på att den långtidssjuke kanske ingentinghellre önskar än att återgå fill arbetet. Nej, man har bara sett frågan urarbetsgivarens perspektiv. I vår reservation menar vi att ett sådant synsätt inteskall beaktas vid en genomgång av lagstiftningarnas materiella innebörd. Utöver detta vet vi att är posifiva till attarbetsgivarna skall överta nuvarande roll som utbetalare avsjukersättningar. Det skall ju, om de får som de vill, bli sjuklön somarbetsgivaren skall få rätt att kontrollera - om den är berättigad eller ej idet enskilda fallet. Varför drar man då upp sådana förslag som i mofion 572?Jo, i botten på allt detta ligger en avoghet från mot våranuvarande sociala rättigheter. Vi har här i landet bestämt oss för en socialomsorg om löntagarna, som är unik i ett internationellt perspektiv men mycketvärdefull för hela vårt samhälle. Detta vill vi slå vakt om. Vi avvisar allaförslag till urholkningar av gällande ledighetslagar. Oroande är dock att och i utskottet ärberedda att beakta mofionärernas synsätt, på det sätt varit uppeoch försökt försvara. Visst har löntagarna fått finna sig i en omild behandlingsedan vi fick borgerligt styre 1976. Men någonstans går gränsen för vad man kanacceptera. Jag tror att och får svårt att klara sig undan fortsattsjunkande sympatier hos människorna här i landet, om de tänkt bilda hjonelagmed för en fortsatt social avrustning inom arbetslivets område. Vi har också avgivit reservation 2, där vi avvisarutskottsskrivningen om att det nu skulle vara locket på för ytterligareledighetsreformer. PärGranstedt tyckte det var konstigt att vi lagt in den reservationen. Det skulle nog från utgångspunkter hasmakat fågel om vi inte sagt någonting i detta avseende. Vad skulle vi då hafått höra, därest det dykt upp ett krav på förbättring eller förstärkning avrådande ledighetsformer? I samband med att behandlat motioner -kanske från oss -eller krav från de fackliga organisationerna på sådanaförstärkningar skulle vi då ha fått höra, att detta kan man naturligtvis integöra, saken är under utredning, och vi har ju tidigare varit överens om attinte göra någonting förrän utredningsarbetet är klart! Nej, den fällan går vi inte i från socialdemokratins sida.Det är därför vi har den lilla, enkla, men mycket talande reservationen, herrGranstedt. Översyn av ledighetslagstiftningen m. m. Översyn av ledighetslagstiftningen m. m. Den nu pågående översynen kan inte få vara en bromsklossför olika angelägna reformkrav för löntagarnas rätt till ledighet från arbetet. Därför, herr talman, yrkar jag bifall till de tvåsocialdemokratiska reservationerna. Jag skulle vilja göra ytterligare några kommentarer tillvad anfört här tidigare. Han menar att socialdemokraterna inte behöver varaoroliga. Arbetsmarknadsministern har ju lämnat garantier för att det inteskall ske någon urholkning av det materiella innehållet i nu gällandelagsfiftning. Dessagarantier är nog inte speciellt mycket att lita på. Om var inne i kammaren under den frågestundsom föregick denna debatt, kunde han konstatera att arbetsmarknadsministernfaktiskt fick erkänna att han har varit med om en förändring avberäkningsgrunderna för basbeloppet. Konsekvensen av det är bl. a. att detmateriella innehållet i löntagarnas försäkringsvillkor har blivit sämre. Inte kan man lita på några sådana utfästelser, och det görvi inte heller från socialdemokratins sida. 68PAR () replik: Det är naturligtvis litet tröttsamt attbehöva upprepa samma sak om ocli om igen och märka att ingen hör vad man säger.Men låt mig ändå ta om. säger att tyngdpunkten i densocialdemokratiska reservationen ligger på meningen "När det gällerutredningsarbetets inriktning vill utskottet slå fast att översynen inte fårinnebära att nuvarande möjligheter fill ledighet för skilda ändamål sätts ifråga". Iutskottsrnajoritetens skrivning står det; "När det gäller utredningsarbetets inriktning villutskottet framhålla att arbetsmarknadsministern i uttalat attöversynen inte tar sikte på ledighetslagstiftningens materiella innehåll." Jag måste säga; Jag är inte riktigt i stånd att begripaskillnaden mellan de här bägge ställningstagandena. Skillnaden är att viciterar arbetsmarknadsministern, medan socialdemokraterna inte vill citerahonom, förmodligen därför att han inte är socialdemokrat. Men någon annanskillnad finns det inte. I bägge formuleringarna har man slagit fast samma sak,att vi inte är ute efter - som det har sagts - att raseraledighetslagstiftningen. Däremot tycks vi vad jag förstår vara ense om att detbehövs en lagteknisk översyn för att få det hela att fungera smidigare - ensådan vill också socialdemokraterna ha. Förhoppningsvis kommer detta också attgöra procedurerna billigare, och det förmodar jag även är socialdemokraternassyfte. Det här ären såpbubbla - det är alldeles ofrånkomligt. Sedan säger att vi i utskottsmajoritetensskrivning skulle ha instämt i motion 572 på ett sätt som intesocialdemokraterna vill vara med om. Då skulle jag vilja be atttala om för mig med vilken formulering i utskottsmajoritetens skrivning som vi instämmer i den moderata motionen mer änvad socialdemokraterna gör i sin reservation. Den enda formulering som jag kanhitta som kunde tolkas som ett instämmande är där vi säger attutredningsarbetet ligger i linje med motionens önskemål. Men den formuleringenåterfinns både i utskottsmajoritetens skrivning och i den socialdemokrafiskareservationen. OmSune har hittat någon annan formulering att haka upp sitt angrepp motutskottsmajoriteten på vore det mycket värdefullt om han kunde läsa upp denformuleringen för kammaren. Nej,jag förstår att ni vill göra ett stort propagandanummer av detta och göragällande att nu är borgarna ute och avrustar. Problemet för er är bara att niinte kan hitta någonting i det betänkande som kammaren har att behandlasom styrker den propagandan. Översynav ledighetslagstiftningen m. m. Anf.69 () replik: Om inte är i stånd att begripa det som vi talar om fårdet bli hans eget bekymmer. Vihar gång på gång talat om för att ni med er skrivning ifrånutskottsmajoritetens sida uttryckt en viss sympati för moderatmofionen, somfill sitt innehåll är sådant att vi aldrig kan acceptera vad man där är uteefter. Detta har ni kommit överens om i samband med överläggningar inom denborgerliga utskottsgruppen, för att ni skulle kunna tillgodose motionärerna. Detillhör den gruppen, och de skulle inte behöva komma tomhänta till sina resp.läger. Det är min fasta övertygelse att det förhåller sig på det viset. Närdet sedan gäller frågan om att vi skulle försöka blåsa upp en debatt kringdetta genom att säga att det nu är fara på färde för löntagarna, måste väl PärGranstedt ändå veta vad ett av de mest framträdande statsråden bland PärGranstedts partikamrater, , menar när han är ute och talar om detta.Det är klart att alla som hör vad som sägs blir otroligt oroliga ochmisstänksamma och undrar vad ni nu håller på att åstadkomma. Ni kommer ju attfortsätta på denna linje. Ni kommer att gå ut och försöka tala om för människornai detta land att det nu är så dåligt ställt i att vi i fortsättningeninte har råd med någonting. Vi vet att det är en dålig ekonomisksituation här i landet. Men vi har förslag till lösningar när det gäller denekonomiska polifiken, industripolitiken och även arbetsmarknadspolitiken somskulle göra situationen mycket bättre, men dem skall vi inte ta upp i dettasammanhang, utan det får vi göra vid andra tillfällen. Men detta är grundvalenför att det går en skiljelinje mellan er och oss när det gäller konsekvensernaav vad det är som ni har varit med och ställt till sedan ni fickregeringsmakten i detta land. 70 ()replik: För att börja bakifrån, så har jag hört talas om attsocialdemokraterna har förslag till lösningar på den aktuella ekonomiskasituationen. Men jag motser fortfarande med spänd förväntan ett besked om vilkadessa lösningar är. har vi bara sett hur socialdemokraterna har sagtnej till varje åtgärd ägnad att förbättra den ekonomiska situationen. Översyn av ledighetslagstiftningen m. m. Men detta är inte vårt huvudbekymmer . Huvudbekymretär någonting som hittar i utskottets skrivning och som innebärett sympafiuttalande för motionen 572, något som socialdemokraterna inte kanställa upp på. Jag har bett att få höra vad det är för sympatiuttalande fördenna motion i utskottets majoritetsskrivning som stöter socialdemokraterna.Vill vara snäll och läsa upp detta oacceptabla sympafiuttalande?Det skulle nog bringa en hel del klarhet i denna debaU. åberopar inte sådant som står ibetänkandet, utan sådant som har sagts i den allmänna debatten, bl. a.uttalanden av industriminister . Jag har inte sett att harsagt att vi skall rasera ledighetslagstiftningen. Jag känner inte till någotsådant citat. Däremot har industriministern pekat på att det finns problemförknippade med det sätt på vilket denna lagstiftning i praktiken fungerar. Dettrodde jag att vi var eniga om, eftersom socialdemokraterna har ställt upp påatt vi skall ha en översyn av lagstiftningen. I den socialdemokratiska reservationen1 står nämligen: "Utskottet förutsätter att det inledda utredningsarbetetblir av kartläggande och teknisk natur och att det framkomna materialet sedanfår ligga till grund för en mer övergripande bedömning med parlamentariskmedverkan och i samråd med arbetsmarknadens parter." Om socialdemokraterna anser att dennaledighetslagstiftning inte vållar några som helst problem utan fungerarpraktiskt och smidigt, varför i all sin dar skriver de då i sin reservation attde vill ha en parlamentarisk bedömning av lagstiftningen? Det måste vara så,att även socialdemokraterna inser att det i detta sammanhang finns vissapraktiska problem som måste lösas. Följaktligen är vi eniga också på dennapunkt. Det är vi ju på de andra punkterna också, om man tar bort de oratoriskablommorna, som tyvärr alltför mycket präglar denna debatt. 71SUNE () replik: När man nu skall åstadkomma praktiskalösningar, skall man se fill att man i detta arbete får indem som ute i arbetslivet skall handlägga dessa frågor. Och i det förberedandearbetet har ni på denna punkt varit mjuka gentemot löntagarorganisationer. Dethar vi kunnat konstatera. Vi som sitter i får mycket att läsa. Då och dåfår vi en tidning som är arbetsgivarnas organ. Jag har här ett urklipp fråndenna tidning där det står ett referat av vad har sagt. Jag villåterge följande citat: "-Jag medger att vi inte har råd med alla ledigheter,säger . Vi har gått för långt med vissa ledighetsreformer. Vi har därförbörjat se över bl a Åman-lagarna." Jag vet inte om det är eller sominom är den mäktigaste, den störste kraftkarlen på detta område. Menjag trodde att det låg någonting i det som har sagt. Det har viutgått från. Och det måste naturligtvis sväva över hela arbetet när vibehandlar en motion av den typ som har väckt. Vi kan barakonstatera att ni i utskottsbetänkandethar skrivit att det skall bli ett kartläggningsarbete som ligger i linje medönskemålen i motion nr 572.1 motionen har man dragit fram en hel del sådanaproblem som finns ute i arbetslivet när det gälleratt hanteraledighetslagstiftningen. Ni kan inte ha menat någonting annat än att ni skallgöra vissa beaktanden av vad motionärerna har sagt. Om jag känner och övriga moderater rätt, så hade de inte gett upp om deinte fått ett posifivt bemötande från er i och om ni inte gett demvissa utfästelser att detta skall bli effektuerat . Herr talman!Jag yrkar bifall till reservationerna. Översyn av ledighetslagstiftningen m. m. Talmannen anmälde att anhållit att tillprotokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. 72STEN (); Vi lever i vikariernas årtionde. Just nufinns det 19 lagstadgade och avtalade rättigheter att vara borta från arbetet.I utskottets betänkande redovisas de tio viktigaste anledningarna för attvistas på annan plats än på arbetsplatsen. Raden av ledighetslagar har tvingat många arbetsgivare såvälinom enskilt näringsliv som inom offentlig förvaltning att för längre ellerkortare perioder se till att täcka in personalbehovet genom att anställavikarier. Problemen blir särskilt akuta när det kan röra sig omnyckelpersoner i ett litet företag eller i en liten kommun. Om man har en någorlunda organiserad tillverkning ochplanerad verksamhet även på lång sikt och en av nyckelpersonerna, t. ex. ensvarvare, i ett småföretag blir borta för längre eller kortare fid, stårpraktiskt taget inga lösningar fill buds om inte en kompetent vikarie kansättas in - vilket ofta måste ske med kort varsel. Direktör , vice ordförande iSHIO-Familjeföretagen, beskrev i en paneldebattsituationen på följande sätt; "Konsekvenserna av ledighetslagarna framstår iett allt klarare sken. För de mindre och medelstora företagen - där deanställda kan vara mycket starkt beroende av varandras arbetsinsats och närvaro- är dessa lagar ytterligare ett svårt hinder att klara. Får man ingen vikarie-ochdet kan vara omöjligt när det gäller en skicklig yrkesman - så måste helaproduktionen inställas under bortavaron. Framstående företrädare för facket har sagt sig vara helteniga med mig om att detta är så allvarligt att ändring i lagarna bör göras." Från den offentliga sektorn kan vi höra liknandetongångar. I en dagstidningsartikel från kan vi läsa attLandstingsförbundet har uppmanat landstingen att inkomma med förslag på vilkabesparingar som kan göras. Flera landsting vill begränsa antalet vikarier vidsjukdom och kompensationsledighet. Man föreslår därför en översyn av de lagarsom berättigar till ledighet. Sjukvårdsdirektören i landstingvill diskutera en begränsning av rätten till ledighet. Som exempel anger hanbl. a. ledighet för fackliga uppdrag som extra kostnadskrävande. Översyn av ledighetslagstiftningen m. m. , ordförande i 2 på , medger - enligt tidningsartikeln - att vissalagar kanske inte är anpassade för sjukvården. Han nämner som exempel rättentill sextimmarsdag för småbarnsföräldrar, och han kommenterar: "Den passar inom industrin, där man kan stänga av ensvarv . Det är svårare att stänga av en respirator." Enligt artiklar i gårdagens dagstidningar skall nuLandstingsförbundet också utreda frånvaron i arbetet. De beräkningar som mangjort visar att de som arbetar i sjukvården är borta omkring 25 miljoner dagarper år eller nästan . Beräkningen grundar sig på denomständigheten att det finns ca 250 000 sjukvårdsanställda och att var och enär borta från arbetet i genomsnitt om semesternmedräknas. Enligt Landstingsförbundets uppfattning är det intesjukfrånvaron som i första hand har ökat utan ledigheter av olika slag.Reformerna har kommit så snabbt, säger man på , attlandsfingen inte riktigt har hunnit med. Datasystemen har inte kunnat anpassasfill alla nyheter. Sjukvården är också, påpekar man vidare, ett känsligtområde, eftersom den har verksamhet dygnet runt och måste ha ständig bemanning.Nu skall man göra en stor undersökning på fem platser, nämligen i ,, , och . Av arbetsmarknadsutskottets betänkande framgår attledighetslagstiftningen har fått negafiva konsekvenser för även statligaarbetsgivare. har exempelvis nu i sin anslagsframställningräknat med för varje heltidsarbetande och år mot tidigare 200dagar -alltså en minskning . Utav den totala frånvaron svarar övrigfrånvaro, dvs. exkl. semester och sjukledighet, för . har i en uppmärksammad undersökning,som också refereras i arbetsmarknadsutskottets betänkande, visat att densvenske verkstadsarbetaren har den klart lägsta faktiska arbetstiden iVästeuropa. Förhållandet bekräftas också i en japansk undersökning av ett antalviktiga industriländer. gör man konstaterandet att kostnaderför arbetskraften är näst högst i världen. Endast ligger högre. Vår låga faktiska arbetstid beror på en unik - och för vårkonkurrenskraft besvärande - kombination av hög frånvaro och liten förekomst avövertidsarbete. Skillnaden mellan helårsarbetare i och Sverigeuppgick till hela , dvs. nästan 10 arbetsveckor.Verkstadsindustrin i vårt land har en total frånvaro på hela perår. Siffran kan jämföras med genomsnittet för som ligger på 45arbetsdagar. Sjukfrånvaron och de avtals- och lagstadgade ledigheternauppgår till hela , medan inget annat västeuropeiskt landredovisar en frånvaro som överstiger . Med tanke på vårt ekonomiska läge är detsannerligen hög tid att mer tänka på hur vi skall öka produktiviteten för attklara våra redan gjorda åtaganden än att gå vidare på den inslagna vägen. Detär synnerligen angeläget att man reflekterar över detta i dagenskostnadssituation med stora underskott såväl i statensbudget som i vår handelsbalans. Vikan inte ytterligare minska fillgänglig arbetsfid för företag och förvaltning, utanvi måste i stället med andra åtgärder stärka vår internafio-nellakonkurrenskraft. Vi måste bättre utnyttja gjorda investeringar, dyrbarproduktionsutrustning, lokaler etc. under en längre sammanhängande tid.Situationen är ju nu den att vi utnyttjar vår produktionskapacitet sämre änvåra konkurrenter på världsmarknaden. Dehär anförda synpunkterna utvecklas vidare i motionen 572.1 mofionen begär jagfillsammans med en översyn av de lagstadgade ledighetsformerna isyfte att åstadkomma mer enhetliga regler och minimera negafiva följdverkningarav lagarna. I mofionen pekar vi på olägenheter i form av onödiga kostnader ochadministrativt krångel till följd av bl. a. bristande samordning av lagarna.Vidare måste de problem ur trygghetssynpunkt som uppstår för det växande antalvikarier som blivit en följd av det ökande ledighetsuttaget uppmärksammas. Somframgår av betänkandet har emellertid igångsattett utrednings- och kartläggningsarbete som ligger i linje med motionensönskemål. Utskottet utgår från att det arbetet bedrivs i sådana former attarbetsmarknadens parter får fullständig insyn i arbetet och möjligheter tillpåverkan.