prot · G409133 · 1980-12-31 00:00:00 — När vi skrev den var vi angelägna om atffå den så utformad aft den kunde uppehållas även i kristider. Den rättssäkerhetsom med all rätt talade om bör ju särskilt uppehållas i tider avkriser. Då är riskerna störst för att rättssäkerheten skall sättas åsido, ochdå behöver man grundlagen alt falla tillbaka på som eti värn förrättsäkerheten. När man nu vill ha en beredskapslagstiftning på dettaområde, vill jag peka på tre faktorer utöver dem som tidigare falare varit innepå. Den första är aft kommunerna har, med den frihet de ägerenligt grundlagen, rätt att välja mellan olika former för att täcka sinautgifter. Det kan ske via skatter. Det kan även ske genom avgifter. Ochkommunerna kan fa upp lån. Inför man ett skattefak kan def hända att kommunersom har möjlighet därtill lånar upp mer för atf täcka sinautgifter. Det kan hända alt de höjer olika avgifter. Nästa steg kan då bli - ommoderaterna har något inflytande - atf man också inför en lagsfiftning somhindrar kommunerna att höja avgifter eller fa upp lån, ja, kanske t. o. m. denvilda tanke som spökat här om anställningsstopp skulle komma igen i debatten. För det andra innebär den kommunala självstyrelsen aftansvaret i dessa frågor ligger hos kommunen. Det är farligt alt lyfta ansvaretfrån kommunerna och flytta över det till staten. Ledamöterna i kommunstyrelseroch kommunfullmäktige skall ha en frihet på detta område. Men de skall ocksåbära ansvaret för sina beslut. Ett kommunalt skattefak innebär att man flyttardetta ansvar från landsting och kommunfullmäktige in hit i . Jag antaratf ingen ändå vill atf man skall ge fullmakter åt regeringen aft besluta omdetta, än mindre att regeringen skall ha rätt atf uppdra åt tjänstemän idepartementet att införa kommunala skaftetak. Jag utgår ifrån alt det ändå ärriksdagen som skall besluta. Men det betyder atf riksdagerl också får ta ansvarför den kommunala ekonomin på ett sätt som inte sker . För det tredje hör detta i stor utsträckning samman medvar kunskaperna om förhållandena i kommunerna ligger. Def är väl inget tvivelom aft kommunfolket kan mycket mer om de egna kommunerna än vad vi kan här iriksdagen, även om vi betraktar oss som kunniga på skilda områden. Vi har enbättre överblick över landets ekonomi i allmänhet, men vi känner inte tillförhållandena i de enskilda kommunerna - de skiftar ju väldigt mycket. Dennakunskapernas fördelning är ytterligare ett skäl fill aft man inte skall hakommunala skaltetak. lät förstå att kommunalmännen behöver kännakniven på strupen innan de handlar pä det sätt han önskade. Min erfarenhet frånkommunerna talar ett annat språk. måste väl både och jag ibetydande utsträckning betrakta oss som f. d. kommunalmän - jag är endastfullmäktigeordförande i min kommun. Så dåliga erfarenheter av kommunalmännensförmåga och vilja har vi väl inte. Det är ingen tvekan om att ett skattefak innebär en mycketstark begränsning av den kommunala självbestämmanderätten och friheten. Ettenhälligt konstitutionsutskott har förklarat: "Ett ingrepp i kommunernashittillsvarande rätt att fritt bestämma utdebiteringens storlek innebäruppenbarligen aft den kommunala friheten beskärs hårt i förhållande tillnuläget." Detta är vi alla överens om i . Jagför min del vill inte på några villkor vara med om en sådan beskärning.Friheten bör vi slå vakt om. Och menar vi allvar med atf vi skall lägga ufuppgifter på kommunerna, att vi skall decentralisera, att vi skall hanärdemokrafi -eller vilket ord man än använder - får vi också ge ansvar åtkommunerna, och detta ansvar förutsätter frihet. Därför har ett enhälligtkonstitutionsutskott kommit till slutsatsen att "ingrepp i kommunernasbeskattningsrätt bör undvikas". Jag uppmärksammade att i en replik härställde sig helt avvisande till tanken på en lagstiftning på detta område. kratiska ståndpunkten är helt klar. Moderalslåndpunkten ärväl också helt klar - man vill ha en lag, även om man för dagen bara arbetar utett förslag som skall hållas i beredskap. Skulle infe finansutskottets äradefolkpartistiska ordförande nu kunna träda upp och säga atf också folkpartietfar avstånd från en lagstiftning på detta område? Då skulle def här bli enmarkering av samma slag som gjordes . Och låt mig fillägga atf denkommunistiska ståndpunkten är också helt klar. Det är självklart att Per , som inte deltagit iutskottsbehandlingen av denna fråga, inte behövde ge sig in på saken. Mot denna bakgrund måste jag säga till dem som sitter ikanslihuset: Lek infe längre med tanken pä kommunalt skattefak! Med delta, herr talman, yrkar jag bifall fill hemsfällan ikonstitutionsutskottets betänkande. 27 () replik: Rätteligen bör kanske en hel del av den härdebatten föras mellan konstifufionsutskotfefs ledamöter. Men jag vill, eftersom man i vissa uttalanden direkt väntsig mot vad jag sagt, helt kort replikera. Jag konstaterar aft det ju är precissom def sägs, att uttalande är nyanserat. Det är t. o.m. så nyanserat att man, när man redovisar del, skulle kunna redovisa även deolika nyanserna. Def står nämligen aft skyddet för den kommunala självbeskaftningsräffenhar principkarakfär och inte ovillkorligt hindrar en lagreglering av typ"skattetak". Det värdefulla är, som jag sade i mitt huvudanförande, attjust få klarlagt att ett skattetak icke är oförenligt med gällande grundlag. När sedan nyansernas mästare läste ur betänkandet sade hanall utskollets slutsats var att "ingrepp i kommunernas beskaf tningsrättbör undvikas". Och def står inte "skall undvikas" utan just"bör undvikas". Det är en ståndpunkt som vi i och för sig kan anslutaoss till. Vad vi har fått klarlagt är att ett sådant ingrepp inte är oförenligtmed grundlagen. Jag skall avstå, herr talman, frånatf i övrigt diskutera kommunalmännens olika roller. Jag noterar enbart att detförvånar mig att det sägs atf dörren har slagit igen. Den har ju tvärtomöppnats, sä till vida aft det har fastslagits att ett sådant här ingrepp inteär oförenligt med grundlagen. Anf.28 () replik: På direkta fråga vill jagge följande svar: betänkande bygger på den slutsats som mankommit fram fill i betänkande 22. Därav framgår klartatt vi har den uppfattningen att restriktioner i den kommunalabeskattningsrätten måste utformas med stor försiktighet. Vi säger också aft def är nödvändigt atf den kommunalautdebiteringen inte utvecklas på ett sådant sätt aft angelägna skattereformerskulle kunna bli verkningslösa. Men när jag hörde i hans förstainlägg gjorde jag också den reflexionen att han drog litet för stora växlar påkonstitutionsutskottets betänkande. 29TREDJE VICE TALMANNEN: Jag vill göra uppmärksam på all repliken gälldeHilding Torsdaeen den anförande. -j ; 1901 30ERIC () replik: Jag ber om överseende! Jag skalUdå kort konstatera atf finansutskottet har kommitfill precis samma slutsats som konstifutionsutskotlel, som skriver:"principerna om den kommunala självstyrelsen som de kommer till uttryck iRF och dess motiv leder enligt utskottets mening till slutsatsen att ingrepp ikommunernas beskattningsrätt bör undvikas." På detta,, har vi byggt vårt betänkande. 31 () replik: Jag vill då konstatera aft fyra av riksdagensfem partier ställer sig bakom uttalande att ett sådantskattetak bör undvikas. Det femte säger atf def i och för sig bör undvikas. Def är ingen nyansskillnad-def årenstor skillnad. Och den blir så mycket större, eftersom detta parti önskar skapar en beredskapslagsliftning som skall kunna sättas in. Anf.32 (): Regeringens proposition med förslag om höjtgrundavdrag och minskning av skatteunderlaget för juridiska personer slår hårtmot kommunerna. För Malmös del innebär regeringsförslaget alt kommunen gårmiste om kommunalskatteinläkter på 92 milj. kr., vilket motsvarar . skulle behöva höja skatten med . för attneutralisera effekterna av regeringens förslag. Både och har enkommunalskatt på , alltså över riksgenomsnittet. Andra kommuner som drabbashårt är , med . per skattekrona och , för att ta ettannat exempel, med per skaftekrona. Tvåkonstateranden är på sin plats. För def första; Regeringens förslag ökar allvarligtriskerna för kommunala skattehöjningar, och detta i kommuner där skattenivånredan nu överstiger riksgenomsnittet. För det andra: Det kan inte vara acceptabelt att genomförastatliga åtgärder, som leder till kommunalskattehöjningar och rycker undanförutsättningarna för en kommunalekonomisk långtidsplanering. säger regeringen i sin proposition - och det instämmerfinansutskottels majoritet i - alt regeringsförslaget inte bör leda till attkommunerna kompenserar sig genom skattehöjningar. Man ger också anvisningar omatf den kommunala volymtillväxten bör begränsas till . Dessa båda uttalandenvisar enligt min mening aft regeringen och finansutskottels majoritet taralltför lätt på kommunernas problem. En kommunsom har två alternativ. Man kan alltså höja skatten eller också minska den kommunala volymengenom att pruta på befintlig verksamhet och kraftigt dra ner påinvesteringarna. Konsekvenserna om man väljer det sistnämnda alternativetblir svåra, och man kan med fog fråga sig hur de kommuner skall klara sig somdrabbas hårdast av de här åtgärderna, hur def skall gå med barnomsorgen samtåtagandena när det gäller handikappade, äldre och långtidssjuka, för atf tanågra exempel. I syfte aff något mildra effekterna föreslår nu regeringenatf 100 miljoner skall avsättas för fördelning fill ekonomiskt svaga kommuner,i samband med prövning av extra skatteutjämningsbidrag. Utskottet säger ianslutning till delta atf den speciella situationen för och börbeaktas vid fördelningen av dessa medel. Del är min förhoppning att utskottetmed detta uttalande menar att och Skall ha del av dessa pengar.Menar man någonting annat, borde det i så fall sägas klart ut här . Det kommunala skatteufjämningssysfemet syftar ju fill atfskapa likvärdiga förutsättningar för service i olika delar av landet.Skatteutjämningsbidraget baseras i huvudsak på kommunernas skattekraft samt inågon mån på geografiskt läge och befolkningsstruktur. Men skattekraften, dvs.den beskattningsbara inkomsten per invånare, framstår som ett allt trubbigarefördelningsinstrumenf. Den säger egentligen ingenfing om en kommuns ekonomiskasituation. En kommun som har relativt hög skattekraft kan ha högakostnader och låg skatteunderlagstillväxt. Visserligen vägs andra faktorer än skattekraften ini systemet, men fördelningen av medel visar alt skallekraften är den tyngstafaktorn. måste därför större hänsyn tas fill en kommunskostnadsbild, och skattekraftens betydelse måste i motsvarande mån reduceras.Annars kommer kommuner som står utanför systemet att missgynnas och kraftigaskattehöjningar i dessa kommuner atf bli nödvändiga. har i sitt betänkande nr 31medgivit att def finns kostnader som är specifika just för storstadskommunernaoch som skulle kunna beaktas i skatteufjämningssysfemet. Utskottet nämner ocksåatt kommunalekonomiska utredningen menade att dess förslag borde bli föremålför översyn efter förslagsvis . Man säger vidare: "Utskottet anserdet för sin del infe uteslutet att en översyn kan påbörjas vid en tidigaretidpunkt." Med dessa två uttalanden som grund kan vi motionärer inteförstå varför utskottet avstyrkt vår motion. Vårt motionskrav innebär ju ingetannat än atf nu skall uttala att en översyn avskatfeutjämningssystemet är påkallad. Med def anförda ber jag, herr falman, atf få yrka bifallfill mofion 1132. Mom. 1(den kommunala ekonomin ) I en förberedande votering biträddes reservation 1 avKjell-Olof m. fl. med 144 röster mot 16 för mofion 2058 av m.fl. i motsvarande del. 154 ledamöter avstod från att rösta. 1 huvudvoteringen bifölls utskottefs hemställan med 158röster mot 155 för reservation 1 av rn. 1 ledamot avstodfrån atf rösta. Planering och anslag för det militära försvaret, m. m. Mom. 3(utredning av kommunalt skattetak) Utskottets hemsfällan med godkännande av utskottetsmofivering bifölls med 158 röster mot 155 för utskottets hemställan medgodkännande av den i reservation 2 av m. fl. 1 ledamot avstod från atf rösta. Punkt B 1 (skatteunderlag och skatteutjämning) Utskottets hemställan bifölls med 158 röster mot 155 förreservation 3 av m. fl. 1 ledamot avstod från aft rösta. Utskottets hemställan, som ställdes mot utskottefshemsfällan med den ändring däri som föranleddes av bifall till mofion 1132 avLars-Erik m. fl., bifölls med acklamation. Övriga punkter och moment Utskottets hemställan bifölls. betänkande 1980/81:22 Utskottets hemställan bifölls. 8 § Planering och anslag för det militära försvaret, m.m. Föredrogs försvarsutskottetsbetänkande /81:19 om planering och anslag för det militära försvaret, m, m.(prop. 1980/81:100 och 1980/ 81:124). 33 TREDJE VICE TALMANNEN; I fråga om detta betänkande hålls gemensam överläggningför samtliga punkter. Under den gemensamma överläggningen får yrkandenframställas beträffande samtliga punkter i betänkandet. Planering och anslag för det militära försvaret, m. m. 34ERIC (): Def skall onekligen bli mycket intressant atfse om brådstörtade uppbrott från regeringsbestyren kommer attmedföra några förändringar i fråga om regeringens inställning till försvaretsutveckling och kostnadsramar. har återtagit sin plats i kammaren. Ivissa avseenden har han varit en mycket stark talesman för försvaret. Jag ett fidigare tillfälle givit uttryck för min respekt för hans förmåga atfsom moderat försvarsminister hålla försvaret utanför den hemsökelse som såhårt drabbar andra huvudtitlar i syfte aft bota den miserabla ekonomi somdrabbat landet sedan vi fått borgerligt styre. Jag ser atf i en avskedsintervju har strukitunder att han emellanåt fått föra en hård kamp. som jag erinrar om detta vill jag tala om aftEric Krönmark också varit med om att försvaga landets självständighet ochhandlingskraft. Under de år vi haft en borgerlig regering har vårt beroende avutlandet i ekonomiskt avseende blivit allt större. Fortsätter vi på den härvägen står vi snart i en situation där vi inte längre har en reellhandlingsfrihet, något som är nödvändigt för alt ett land som vill stå utanförallianser och bindningar verkligen skall kunna föra en självständig politik.Def är en mycket allvarlig utveckling. Här växer fram ett hot som vi hittillsvarit helt befriade från här i landet. Jag vet inte om , som sköterförsvarsministerns uppgifter som en bisyssla vid sidan om jordbruket, överhuvud taget följer den här debatten eller tänker sig ha något inflytande överbesluten. Vi har väl alla förhoppningen atf det skall bli ett mycket kortgästspel gör som försvarsminister - inte på grund av hansperson utan därför atf vi önskar en förändring. Men han hade ju faktiskt hafttillfälle aff nu träda in och återställa försvarspolitik som den varunder åren innan man kom under beroende av . Det har varit en gammaltradition inom - jag kan säga inom svensk bondeklass - atf alltid semycket kritiskt på försvaret och ifrågasätta kostnaderna för det. Vi socialdemokrater har i oppositionsställning fortsaltatt föra samma politik som vi stod för dä vi var i regeringsställning. Jag ärangelägen om att framhålla det, eftersom det ibland har beskrivits som om vi skulle vara mindre intresserade av atf upprätthålla ett förhållandevisstarkt totalförsvar. sådant påstående är fullständigt felaktigt. Vi församma politik som . Det försvarsanslag som vi anslöt oss till 1977 förden femårsperiod som fortfarande gäller innebar att försvaret skulle få sammaresurstilldelning som det hade fått . Detförslaget har vi också stått för . 1 en trepartiregering får man ge och ta -det har vi blivitväl informerade om . När det gäller försvaret har detfaktiskt, menar jag, varit som har tagit och och kanskeockså som har givit. Det visar utvecklingen. Det budgetår som vi nu behandlar är det sista förfemårsperioden. Vid periodens ingång räknade man med att omkring 50 miljarderkronor skulle tillföras försvaret . På grund av penningvärdetsförändring blir det nu som tillförs försvaret.Regeringen föreslår en besparing på 300 milj. kr. för det sista budgetåret. Defär en besparing som är nästan helt betydelselös när vi far hänsyn till vilkasummor det gäller. Jag skall gärna erkänna att den besparing som vi villgenomföra inom försvaret och som skulle ge en miljard fill statskassan ocksåkan ses som ganska blygsam i def perspektiv som jag har tecknat överfemårsperioden. Den situation som vi har när def gällerstatsbudgeten visar emellertid aft def vore oerhört betydelsefullt aft få deftillskott som faktiskt är möjligt att fä från försvarets huvudtitel. Bristen istatsbudgeten beräknas nu fill någonsfans mellan 75 och 80 miljarder kronor.Def rör sig alltså om en brist som är lika stor som alla de pengar som vi harlagt ned på vårt totalförsvar . Med denna sfora brist i statskassanstår vi verkligen inför ett allvarligt problem, och vi är då skyldiga atf se fillpå vilket sätt vi kan lösa det. Jag har redan i en föregående debatt diskuterat densituation som har uppstått för försvaret genom atf kompensationen förkostnadsutvecklingen har blivit så kraftig under den senare delen avfemårsperioden att försvaret nu tillförsmycket pengar. Regeringen räknar intemed att kunna'göra av med de pengarna. Det blir ett överskott av oförbrukademedel. Redan under innevarande budgetår tycks detta överskott, om jag harförstått de beräkningar som vi har haft tillgång till, bli ungefär en halvmiljard kronor-pengar som inte kommer aff kunna användas. Enligt försvarsufredningens förslag, som fastställdes avriksdagen 1977, skulle högst av försvarsanslaget få överflyttas från ettbudgetår till ett följande och då läggas ovanpå den ordinarie anvisning som manfick enligt planen. Det är en alldeles speciell ordning som gäller förförsvaret. Det finns infe någon motsvarighet inom andra huvudtitlar.Visserligen finns det reservationsanslag - def känner jag väl till - men omdet uppkommer reservationer på dem, anvisas del i allmänhet inte nya pengar. Ivarje fall skär man ner de nya anslagen så atf myndigheten i fråga så att sägaändå kommer atf i realiteten få betala in beloppet till statskassan. Jag vill erinra om att bestämmelsen om dessa vår effavsteg från de allmänna principer som gäller och ingick som en del i denförsvarsuppgörelse och det beslut som träffades 1977. Del beslutet har vi ocksårespekterat vart och ett av de gångna åren. inför det sista budgetår somomfattas av beslutet, vill man bryta upp den här bestämmelsen och ställerriksdagen inför förslaget atf skall få stjälpas över från ett budgetår tillett annat. Jag tycker att def ärsynnerligen märkligt att mantillgripit en sådan åtgärd. Varför infe hålla fast vid beslutet? Varför intesäga att det skall respekteras även det sista budgetåret? När vi nu verkligenbehöver förstärka statskassan, när det gäller att spara och skära ner på allaandra områden, varför skall man Planering och anslag för det militära försvaret, m. m. Planering och anslag för det militära försvaret, m. m. då göradelta underliga arrangemang i fråga om försvaret? Läget inom socialsektorn är ju så pressat aft mandiskuterar att pä nytt starta frivilliginsamlingar för dehandikappade-jagsågatt det var ett aktuellt ämne i går. Jag såg också atf en avdeltagarna i den diskussionen, kanslichefen , sagt så här; Låt ossinte göra frivilliginsamlingar när del gäller de handikappade. Låt oss istället göra frivilliga insamlingar till försvaret. Jagar inte beredd att ansluta mig till sådana tankar, ochjaglror inte någon av oss socialdemokrater är det. Men i den situation därlandet befinner sig är vi inte heller med på ett sådant jippo som det innebäratt plötsligt förelägga ett helt nytt förslag när det gällermöjligheterna aft disponera över pengar som man tydligen inte kunnat förbruka iden löpande verksamheten. Och så en sak till, som jag gärna vill peka på. Jagförstår aft jag med den här argumenteringen inte kan påverka ochkamraterna i försvarsutskottet på den borgerliga linjen, men nog måste deffinnas här i mänga människor som har ett något bredare perspektiv pädessa frågor och som verkligen är beredda att försöka värdera det ena iförhållande till det andra. Vad jag tycker är mest uppseendeväckande i det härsammanhanget är att har det rört sig om av basbeloppet, dvs. detbelopp som är beslutat vid ingången av budgetåret, men har regeringenföreslagit att de skall avse, som man säger, genomförandeprisläget,dvs. ett belopp som har räknats upp på grund av penningvärdets förändringar underbudgetåret, På det viset är det icke en fördubbling av de medel som kanöverföras, utan det är i verkligheten en betydligt kraftigare uppräkning. Detkan röra sig om maximalt 650 milj. kr. som på det här sättet, om kammarenbiträder propositionens och den borgerliga ufskoitsmajorifetens förslag,stannar inom försvaret och infe kommer statskassan till godo och därmed intekan användas för att så att säga nedbringa den brist på pengar vi har. Jag vill gärna säga till både och andra aftjag ser det som en svårighet när def gäller framtida uppgörelser om försvaretsprisregleringssystem all man så här frankt bryter mot den uppgörelse som harträffats inom en parlamentarisk kommitté. Jag tolkar vad som har föreslagits pådet sättet att det infe finns något önskemål från borgerligt håll aff bevara ensådan enighet. Visst har vi tvistat ibland om ramarna, men vi har kunnat varaöverens om det tekniska arrangemanget, om hur det skall gå till. går manifrån även en sådan sak som har funnits i uppgörelsen, bara för att del skallbli möjligt att slussa över betydligt mer pengar än vad som eljest skulle blifallet. Efter detta, fru talman, ber jag att få säga några ord ianslutning till grunderna för vår säkerhets- och försvarspolitik, där visocialdemokrater också ansett oss nödsakade aff avge en reservation. I propositionen anges aft den storpolitiska utvecklingenställer allt större krav på den svenska säkerhetspolitiken. Man skulle då haväntat sig ett vidgat perspektiv i beskrivningen av de åtgärder som från svensksida krävs för att vi skall fåfred och avspänning. Men departementschefen konstaterar endast att de bådamaktblocken inte ser utvecklingen i som isolerad från utvecklingen i Europai övrigt. Och så kommer det: I denna situation måste vi från svensk sida medfasthet uppfylla våra säkerhetspolitiska förpliktelser i . Sedan följer,närmast som en bisats, att vi gör detta genom en konsekvent neutralitetspolitikoch genom att upprätthålla ett försvar som även i framliden kan medverka tillfred och stabilitet i det nordiska området. Det finns naturligtvis inte skäl för aft man varjebudgetår i ingressen till försvarets huvudtitel skall upprepa allt vad som harangivits som målsättning för landefs säkerhets- och försvarspolitik. Men def ärlika viktigt att man, i den mån man finner det lämpligt atf uttrycka sig iandra ordalag än de vanliga, gör det på ett sådant sätt atf det inte kan skapamissförstånd. Uttrycket säkerhetspolitiska förpliktelser kan geintrycket att det finns några förpliktelser för vårt lands säkerhetspolitikutöver dem som kan härledas ur folkrätten - krav som vi i def sammanhanget ärskyldiga atf uppfylla. Både från socialdemokratiskt håll och av eenterledamöterhar det i motioner påpekats att uttrycket förpliktelser är illa valt och alldet kan misstolkas. Dessutom har den folkpartistiske utrikesministern, som jagkan anta också har ett visst ansvar när def gäller landets säkerhetspolitik,för någon fid sedan i en utrikespolitisk debatt klart gett till känna att hananser formuleringen vara mindre lyckad. Både utskottets majoritet och vi socialdemokrater som stårbakom reservation 1 anser också atf uttrycket kan missförstås. De borgerligahar emellertid nöjt sig med atf, sedan detta uttalats, förklara - och det ärrätt intressant- att ansvaret för fortsatt lugn och stabilitet i de nordiskaländerna vilar såväl på oss som på våra grannländer och på andra stater somskulle kunna påverka utvecklingen där. Man kanske skulle kunna tycka aft svensk säkerhetspolitikhar utvecklats på ett sådant sätt aff knappast någon kan ifrågasätta vårtintresse för en lugn och stabil utveckling.