prot · G409131 · 1980-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1980/81:131 1 § Justeradesprotokollet för , Upplästes och lades tillhandlingarna följande inkomna skrivelse; Till talman Jag har med omedelbar verkanfattat följande beslut angående regeringens sammansättning. Jag har på deras egen begäran entledigat statsrådet ochchefen för ekonomidepartementet , statsrådet ,statsrådet och chefen för försvarsdepartementet , statsrådet ochchefen för , statsrådet . statsrådet och chefen för . statsrådetoch chefen för och statsrådet . Jag har till chef för förordnatstatsrådet och till chef för försvarsdepartementet statsrådetoch chefen för . Till chef förkommunikationsdepartementet har jag förordnat statsrådet ochtill chef för ekonomideparfementet statsrådet och chefen förbudgetdepartementet . Till chef för har jagförordnat statsrådet och chefen för . Återtagande av uppdrag som riksdagsledamöter, m. m. 3 § Återtagande av uppdrag som riksdagsledamöter, m. m. Jag får anmäla att , , EricKrönmark, , och i dagåtertagit sina uppdrag som riksdagsledamöter, sedan de av statsministernbeviljats entledigande såsom statsråd. Uppdragen för resp. , , , , och att vara ersättare förledamot som är statsråd har därigenom upphört. , som tjänstgjort som ersättare för GöstaBohman, har kallats att i stället ersätta under tid denne är ledigfrån riksdagsarbetef. förordnande som ersättare för CarlBildt har därmed upphört. 4 § Talmannen meddelade att ochGeorg anhållit om ledighet från uppdraget som riksdagsledamot undertiden den 6 maj-den 8 juni. Talmannen anmälde att () och () skulle tjänstgöra som ersättare för resp. GeorgDanell. 5 § Återkallelse av motion I skrivelse har Per och återkallat den av dem väckta motionen 1980/81:2134 med anledning avproposition 1980/81:157 om godkännande av avtal mellan och Norgeangående handeln med jordbruksvaror. Jag hardärför avskrivit denna motion. Skrivelsen lades till handlingarna. 6 § Föredrogs och hänvisades Proposition 1980/81:191till lagutskottet 7 § Föredrogs men bordlades åter Försvarsutskottetsbetänkande /81:19 betänkande 1980/81:27Arbetsmarknadsutskottets betänkande 1980/81:24 Föredrogs näringsufskoftetsbetänkande 1980/81:49 om (prop.1980/81:98). 3 (): 1979 fattade beslutet att ge NCB 1miljard kronor för att sanera företagets ekonomi och för att - som det då hette- förvandla NCB till ett slagkraftigt skogsföretag. Riksdagsbeslutet tillkomunder stor vånda. Många menade att det var att kasta pengarna i sjön. Andrasade, att nu blir det ett bra företag. Inom den socialdemokratiska gruppenföregicks beslutet av en lång diskussion, som blandades av tveksamhet ochförhoppningar. Landet styrdes av en folkpartiregering, som inte visstevad den ville göra med NCB. I det läget upptogs diskussioner mellan vårt parfioch , som bl. a. företräddes av nuvarande industriministern. Somutgångspunkt för samtalen fanns en gemensam grunduppfattning om aft producentkooperationenborde vara kvar inom skogsindustrin. Dessutom trodde vi att om skogsböndernaoch skogsägarföreningarna var kvar som ägare fill NCB, skulle deras industrieri det närmaste garanteras virke. Från vårt parfi var vi av den absoluta uppfattningenatt om inte skogsägarna höll NCB med råvaror, fanns det ingen anledning förstaten att gå in med pengar. Utan virke är ju industrianläggningarna i detnärmaste värdelösa. Tack vare detta undgickmånga privata skogsägare men också skogsägarföreningarna stora förluster. Iflera fall hade helt säkert konkurser blivit följden om inte staten hade gåttin med miljarden. herr talman, fick aldrig det virke som vi räknademed - trots virkesavtal och utfästelser från sida att aktivtarbeta för att NCB skulle få den råvara som behövdes. Följden blev att vissafabriker fick stå stilla, och med ett lågt utnyttjande avproduktionskapaciteten kom förlusterna och nedgången för NCB. De privataskogsägarna och skogsägarföreningarna har därför ett mycket stort ansvar föratt NCB nu åter är i akut kris. De har svikit NCB. Men framför allt har desvikit den idé som ligger bakom producent kooperationens engagemang iskogsindustrin - en idé som främst bars fram av förre centerledaren . Men de borgerliga regeringarna har också ett betydande ansvar förNCB:s kris och förfall. Man har inte orkat samla sig för att fa itu med fråganom virke fill skogsindustrin. Jag har haft debatter med industriminister i , och varje gång har jag blivit upplyst om att råvarusituationenicke är något problem. Varje gång vi har debatterat har industriministern sagtatt överdriver detta problem. Och när jag startade diskussionenom skogsindustrins råvaruproblem menade f. o. m. aff jag interiktigt visste vad jag talade om. , i efterhand, hart. o. m. att till följd av virkesbristen har förlorat exportintäkter påmellan 4 och och att detta är en av orsakerna till Sverigesbesvärliga balansproblem Nr 131 i våra utlandsaffärer. Jag villsäga att det är helt klart att om regeringen inte Onsdappn den hade nonchalerat skogsindustrins råvaruproblem, så hade situafionenför 6 mai 19S1 NCB inte varit så mörk och dyster.Jag vill tillägga att kanske inte heller _ någon av de fyra nedläggningshotade enheterna hadebehövt vara nedlägg- Skoes- ningshotad.om regeringen hade skött råvarusituationen på ett rimligt ägares Cellulosa ' i n Herr talman! står vi här igenför att diskutera NCB och för att ännu en gängbevilja stora pengar fill detta företag. Jag vet att industriministern har motsattuppfattning, men jag har mina onda aningar om aft det inte är sista gången somNCB behöver pengar för att överleva-tyvärr, måste jagsäga, ty det bordeta slut . Men jag tror def inte! På något sätt har riksdagenfått NCB om halsen och har svårt att bli kvitt det. Regeringens uppgörelse om NCB tillkom under mycketdramatiska former. barett beslut tillkommit isådan oenighet och under såmycken vånda som regeringsuppgörelsen om NCB. Och det vill inte säga så litetnär det gäller den borgerliga trepartiregeringen. Vad som var uppseendeväckandevar att regeringen i sin kommuniké av talade om attföretaget i ett visst läge kunde försättas i konkurs. Detta regeringsuttalandekom att skada NCB mycket. Och det kom att skapa en väldig oro bland NCB:slångivare och övriga fordringsägare. Härefter startade en väldig, för NCB menäven för svenska staten, förnedrande debatt om kreditvärdighet och pålitlighet.Jag måste säga att det är mycket förvånande, för att inte säga anmärkningsvärt,att regeringen i sin kommuniké om NCB-beslutet skrev in ordet konkurs. Regeringen tog hela på sig att utarbetapropositionen. Förseningen och förhalningen av propositionen försvårade näringsutskottetsberedningsarbete. Till detta kom att regeringen av naturliga skäl. med hänsyntill situationen i NCB. var angelägen om en snabb behandling av ärendet iutskottet. Detta har inneburit, herr talman, att NCB-frågan nu kommer attbehandlas av isolerad, skild från övriga skogsindustri-frågor, menframför allt skild från skogspolitiken i stort. Det hade naturligtvis varitönskvärt aft kunnat behandla skogspolitiken och skogsindustrin i ettsammanhang. De båda bitarna hör ju ihop. Dessutom har vi från densocialdemokratiska gruppen lagt fram flera förslag om att man skall ökaskogsavverkningen, förslag som vi har kopplat direkt till NCB:s råvarusituationoch till möjligheten atf nedläggningshotade enheter inom NCB skulle kunna överlevatill följd av ökade virkesleveranser. Men regeringen och utskotfsmajoritetenhar inte velat medverka till en behandlingsgång i fråga om detta ärende så,att vi hade kunnat behandla NCB-frågan med våra förslag om atfförstärka råvarusituationen för NCB och nedläggningshotade enheter. ExempelvisKöpmanholmens situation har ju enligt min mening helt fördärvats avdriftsavbrott till följd av virkesbristen. Jagbeklagar, herr talman, att regeringens handläggning av NCB-frågan intemöjliggjort en sambehandling av skogspolitik och skogsindustrifrågor. 6 Jag vill tillägga att regeringenhela tiden har varit emot samlade åtgärder för hela densvenska skogsindustrin. Med kuslig precision har vi fått rätt på punkt efterpunkt när det gäller utvecklingen. Det hade sett annorlunda ut i den svenskaskogsnäringen, om våra förslag om en övergripande strukturplanering hadeantagits av och om man - det vill jag också tillägga -frånregeringens sida med kraft hade gått in i råvarufrågan. Som på ett pärlband harrepresentanter för de krisdrabbade företagen kommit. Industriministern harhaft dem i sitt väntrum. Def har varit representanter från ,Vänerskog, och NCB. Detta hade gått att förhindra, om regeringen hadelyssnat . När NCB-propositionen kom till visade det sigatt den var mycket bristfällig. Vår uppfattning var att den i sin helhet bordeha återförvisats till regeringen, men med hänsyn till NCB:s akuta kris ansåg viatt en återförvisning inte var möjlig av tidsskäl. har nubehandlat propositionen. Mycket av det arbete som regeringen borde ha gjort harutskottet tvingats att göra. Jag skall nu beröra två frågor; kapitalriUskottet på 400milj. Vi har från vår sida tillstyrkt att NCB avsysselsättningsskäl tillförs ytterligare 400 milj, kr. av statliga medel. Detär stora pengar, men sysselsättningen på berörda orter får inte äventyras. Vihar tillstyrkt detta också under de försäkringar som har lämnats avindustriministern beträffande NCB:s ekonomiska läge. Det har nämligen varit såatt under näringsutskottets beredningsarbete starka tvivel har rests, om detav regeringen föreslagna kapitaltillskottet för NCB skulle vara fullttillräckligt. Industriministern har två gånger varit i näringsutskottet medanledning av denna fråga. Han har därvid på hela regeringens vägnar-såledesbåde den del som avgått och den rest som är kvar i kanslihuset - gått i god föratt det föreslagna kapitaltillskottet är tillräckligt. Han har också på helaregeringens vägnar sagt aft NCB nu får en sådan ekonomisk styrka, aff bankeroch övriga kreditorer är tillfredsställda. Industriministern har också med helaregeringen bakom sig gjort den bedömningen att ingen särskild garanti frånstatens sida är nödvändig för att kreditgivarna skall låta sina lån tillföretaget kvarstå. Regeringen har också genom sin industriminister införutskottet gått i god för atf inga ytterligare medel från statens sida utövervad som föreslås skall vara erforderliga för att förhindrabetalningsinställelse eller konkurs för NCB:s del. Industriministern har kallatdetta för en hypotetisk fråga. Det är således mycket långtgående - och möjligen djärva -garantier som regeringen nu har lämnat fill näringsutskottet som svar pä defrågor som utskottet fann sig nödsakat att ställa till regeringen underbehandlingen av propositionen. Men bör veta att de av regeringenlämnade garantierna för utskottets del har varit avgörande för slutbehandlingenav anslaget till NCB. För den socialdemokratiska gruppen har dessutom hänsynentill sysselsättningen på berörda orter varit en avgörande faktor för dessinställning till nya pengar till NCB. Jag skallnu gå över till strukturfrågorna. När vi1979 var med om att satsa på NCB var det också för attmöjliggöra en planerad utseckling inom företaget. Vi menade att nu skulle tidenoch pengarna användas för att ordentligt gå igenom alla problem som NCB hadeoch sätta företaget på fötter igen. I arbetet på att sanera NCB:s ekonomi och organisationskulle de anställda och deras organisationer med\erka. Vi vet nu hur def har gått. Pengarna liksom bara försvanni verksamheten, och förelaget är varken sanerat eller slagkraftigt, Somalltid har det varit de anställda och deras familjer som har fått sittaemellan. Det har t. o. m. gått så långt att man inte ens har velat pröva deanställdas egna försök att finna utvägar ur krisen. Varken i styrelsens, iregeringens eller i utskottsmajori-tefens ögon är de anställdas och de lokalaföretagens förslag förtjänta av en utvärdering. Vi socialdemokrater protesterarmot en sådan behandling. Vi förordar inte en fortsatt verksamhet vid de enhetersom saknar livskraft. Det gör inte heller de anställda och derasorganisationer. Men detta innebär inte att vi är beredda att acceptera attmänniskor förlorar sina arbeten med mindre än att alla alternafivautvecklingsvägar har fått en seriös prövning. Och dessutom måste enligt vårmening samhällsekonomiska hänsyn vägas in inför varje omfattande strukturbeslut.Regeringen har i propositionen inte ens redovisat sina studier i denna fråga.Det tycker jag också är mycket anmärkningsvärt. NCB är ett typiskt fall av nedläggandesjuka, den sjuka somjust nu florerar starkt i vårt land. har vi förlorat 30 000 jobb iden svenska industrin. Man är så förblindad av sin tro på atf nedläggning ochavveckling skall lösa alla problem att man inte ens prövar de vägar ut urkrisen som yppar sig. För alla de fyra nedläggningshotade enheterna -, , såg och Johannedal - finns utarbetadeutvecklingsalternativ till nedläggning. Det rör sig om förslag till överlevnadsom arbetats fram antingen inom NCB i ett tidigare skede eller av de anställdai berörda regioner. Enligt vår uppfattning kan inget av de framtagnautvecklingsprojekten på nu tillgängligt material dömas ut. Vi har därför ifullt samförstånd med de anställdas fackförbund föreslagit att dessa projektskall bli föremål för en ordentlig prövning, en utvärdering. Vi menar att dessautvecklingsalternativ måste få sin chans. Jag måste fråga industriministernoch utskottsmajoriteten: På vilka grunder anser man sig kunna vägra enutvärdering av projekten? NCB:s nuvarande ledning, regeringen ochutskotfsmajoriteten vill inte ens vara med om en utvärdering av förslagen. Istället förordar man en hård nedläggningspolifik. I stället utarmar, man helabygder och kastar ut människor i arbetslöshet. Jag måste säga att detta är enupprörande politik. Jag har gjort en erfarenhet från arbetet med industrifrågoroch krisföretag, och det är att det ofta varit de anställda som först sett vartutvecklingen varit på väg. Men det har också varit de som först har kommit medförslag till vägar ut ur kris och svårigheter. Man skall akta sig för aft - somde borgerliga nu gör - undervärdera de anställdas kunskaper och insikter. Vi har intagit en klar ståndpunkt: de olikautvecklingsalternativen skall inte dömas ut på förhand. De skall utvärderas. Ansvaret för utvärderingen måste med den arbetsfördelningvi har mellan Nr och regering åvila regeringen. Men utvärderingen skall ske under Onsdapen den medverkan av berörda länsmyndigheter, företaget, de anställda vidvarje |nn| enhet och de fackliga organisationerna. Vi ser det som mycket viktigt att de som varit med och utarbetat utvecklingsalternativen kommer till tals ochfår Skops framföra och utveckla sina förslag och synpunkter. Innan senare i nsnres Celliilnsn höst får fatta beslut i strukturfrågan får inga nedläggningar ske. Det såg ett tag ut som om regeringen och industriministernhade låtit förnuftet ta överhand. I propositionen sägs att det kan finnasgenomförbara utvecklingsalternativ för de nedläggningshotade enheterna, men inya organisationsformer. Industriministern säger t. o. m. i propositionen attdet är angeläget att sådana alternativ prövas. Han utgår vidare ifrån aft NCB iså hög grad som möjligt söker biträda lösningar som innebär fortsatt drift vidanläggningarna i fråga. Ett tag, herr talman, spreds således en strimma av hoppfrån industriministerns boningar i kanslihuset. Men detta hopp släckte den borgerliga utskottsmajoriteteni näringsutskottet, eftersom man går emot varje form av utvärdering av de fyrautvecklingsprojekt som finns. Vad beror då utskottsmajoritetens blanka nej på? En delskyller på , som ryckte in och sade nej till varje form av öppning för utvecklingsalternativen. Andra säger atf industriministern inte fick fram några konkreta projekt, varför propositionens förslag inte gick att fullfölja i utskottet. Jag tycker att industriministern måste skingra mystiken. har ju avgått, så industriministern kan uppträda fritt. Jag ställer därför ett par frågor till : \ Vilka lösningar hade industriministern i åtanke när hantalade om utvecklingsalternativen, och när - - hade hansett att detta skulle prövas? Tycker verkligen industriministern attutvecklingsalternativen för , , såg och Johannedalär så dåliga att de inte ens förtjänar att få en utvärdering? Staten gick 1979 in med 1 000 milj. kr. står inför ett nytt beslut, om 400 milj. kr. Om de borgerliga får somde vill, kommer beslutet om dessa nya miljoner att kopplas med ett klarteckentill NCB:s ledning att lägga ner fabriker och göra 1 500 människor arbetslösa.De anställda fick inte ens ut så mycket av skattepengarna att de fick sina utvecklingsförslagprövade. Jag försfår om de är upprörda och känner bitterhet. Flera motioner har väckts om Hörneforsfabriken. Allamotionärer är säkerligen besjälade av en önskan att rädda fabriken för fortsattdrift i någon form. Genom atf vi i vår partimofion tagit klar ställning för attdet s. k. Hörneforsalternativef också skall utvärderas borde majoriteten föratt skall ha en chans vara klar. Det finns två alternativ, som har möjlighet aft fåriksdagsmajoritet. För det första, om ufskottsmajo'"'tetens förslagvinner, så grävs Hörnefors-gruppens förslag ner. Hörneforsfabriken läggs ned.För det andra, om vårt I\r J3( förslag vinner, så fårHörneforsgruppens förslag sin chans. bakomförslaget får delta i utvärderingen. Vilket väljer nu , BörjeHörnlund. Vi har från vårt håll iutskottsarbetet inte sett några sakliga skäl för att inte i stort ställa ossbakom era motioner. Detsamma gäller vpk-motionen. Läget är detta: Om utskottsmajoritetens förslag vinner,läggs de fyra fabrikerna ned-således också Hörnefors-och det troligen omgående,enligt NCB;s ledning. Om vår reservation vinner, så ges de nedläggningshotadefabrikerna en chans genom att de befintliga utvecklingsalternativen skallprövas och utvärderas. Innan fått behandla resultatet av dennautvärdering får inga nedläggningar ske. Om man väl har lagt ned fabrikerna, såär det ju inte så mycket kvar att pröva eller utvärdera. Jag utgår från att defyra borgerliga riksdagsledamöterna från betänker detta. Staten har som ägare till NCB ett direkt ansvar försysselsättningen i företaget. Vi tycker det är förvånande aff detta intepåpekas eller ens omnämns i propositionen. Vi har ju annars ofta hörtindustriministern tala om ägaransvar, när det gäller privata företag. Vi kaninte gå med på atf regeringen vältrar över ansvaret på de regionalamyndigheterna. Om beslut eller den fortsatta händelseutvecklingenskulle leda till nedläggningar nu eller senare, måste det åvila landetsregering att sätta in särskilda åtgärder för att nya industrier och nysysselsättning etableras pä de orter och i de regioner som berörs. Vi godkännerinte allmänna uttalanden, utan vi vill att förslag om vidare åtgärder skallredovisas för . Om när beslutet omNCB skall fattas följer regeringens och utskoftsmajorifefens förslag, kommerdetta att innebära nedläggningar av fabriker, arbetslöshet och utslagning. Jagvill tillägga att det också kommer att innebära ett hot om utarmning av helaorter, som redan har sysselsättningsproblem och är svaga. Regeringen har haft mycket tid pä sig att förbereda ettsådant beslut, som man nu kanske får atf godkänna. Man har också haftmycket tid att tänka ut konsekvenserna av ett sådant beslut och hur man skallmöta de mycket svära verkningar som kommer av regeringens och riksdagsmajoritetensförslag - om detta nu blir beslut. Därför ställer jag avslutningsvisett par viktiga frågor till industriministern: åtgärder har regeringenaft redovisa för ny sysselsättning och nya jobb på dessa fyra orter? Vad harindustriministern atf säga till människorna i , , ochJohannedal om ersättningsjobb för dem som kanske förlorar sina jobb tillföljd av industriministerns förslag och agerande? Detta är två viktiga frågor,men det är också två moraliska frågor. Frågorna kräver klara och raka besked.Jag menar alt har haft på sig att fundera och förberedasvaren. Den form av strukturomdaning i industrin som regeringenoch industriministern förespråkar tar vi socialdemokrater bestämt avståndfrån. Vi kan inte och kommer inte heller att motsätta oss förändringar iindustristrukturen, men förändringarna skall ske i socialt acceptabla former.Med bästa vilja i världen kan jag inte sätta den stämpeln på NCB:s agerande ochpå vad som nu skeroch håller på aft ske i NCB. Det är orimligt aft def skall vara de anställdaoch deras familjer som ensamma skall bära följderna av strukturomvandlingen.Detta gäller i synnerhet i NCB-fallef, där företagsledningarnas försyndelsergenom åren är många, och där regeringens skogspolitik och skogsböndernasleveransvägran är de helt avgörande orsakerna till krisen och svårigheterna. Vi tar avstånd från det sätt på vilket man nugenomför förändringar och nedläggningar i NCB. Det yttersta ansvaret för vad som händer och sker i NCB lägger vi på landets borgerliga regering och dess industriminister. Vi har från vår sida gjort försök atf tala regering och industriminister till rätta men misslyckats. Ta tag i råvaran, har vi sagt -men nej! Låt utvecklingsalternativen utvärderas och få en chans - men nej! Förbered tillsammans med de anställda en planerad strukturomvandling av NCB, där alla seriösa förslag och möjligheter till överlevnad noga prövas - men nej! Detta är den slutsats man kan dra av den borgerligaindustripolitiken: NCB-beslutet blir ett klartecken till fortsatt nedläggningoch raserande av svensk industrikapacitet. En sådan linje tar visocialdemokrater bestämt avstånd från. Med detta, herr talman, ber jag att få yrka bifall till desocialdemokratiska reservationerna 1-6 i näringsutskoftets betänkande. När man lyssnar till skulleman kunna få intrycket att det är ett djupt oenigt utskott som har tagitställning i den här frågan. I själva verket är ju utskottet i allt väsentligtoch i fråga om principerna enigt, och detta noterar jag med tillfredsställelse.Liksom närdet gällerde övriga insatserna förskogsindustrin harman inomutskottet kommit till en bred enighet om hur problemen skall lösas, ger sken av att socialdemokratin med kraftprotesterat. Ja, den kraftiga protesten resulterar då i ett förslag om uppskovbeträffande ställningstagandet till två av de nedläggningshotade enheterna. Ärdetta uttrycket för en kraftfull alternativ industripolitik, måste jag säga attjag inte är speciellt imponerad. Får jagförsöka svara på de frågor ställt till mig. Till att börja med är det ju inte så att statens insatseri NCB-och detsamma gäller f. ö. insatserna i . och endel andra företag där staten gått in för aft hjälpa till medstrukturomvandlingen - är försvunna. 1 fallet NCB är def tvärtom så attkapitalstocken finns i företaget. Det finns goda förutsättningar att med deninsats som nu i enighet är beredd att genomföra skapa en solid grundför detta företag. Det är dessutom så att svensk skogsindustri . tillföljd av niassaprisutvecklingen och till följd av dollarkursens utveckling, haren ganska ljus framtid, och det bidrar naturligtvis tillkonsolideringsmöjligheterna. När man diskuterar industripolitiska insatser tror jag måste försöka fjärma sig från dessa mer populära slagord om att här ärpengarna Nr 131 försvunna. Vi måste ta hänsyn tillatt detta är insatser som görs för att n>nc-A,nr, Aon möjligeöra rekonstruktion så att företagen skall kunna leva vidare ochi den 6 mni 1981 bantade form som är marknadsmässigtmöjlig erbjuda trygghet för de människor som kan få arbete inom ramen för ett lönsamt företag. N Innrls SkoQs tar upp råvarusituationen. Förvissoär denna ett problem. nii A- Men det är ett problem som inteenbart är skogsbrukets utan också Det är alldelesuppenbart att vi under de goda skogskonjunktur- åren ficken överkapacitet, i varje fall inom cellulosaindustrin här i landet. Vi kundeunder en övergångstid köra äldre enheter, som det skedde en betydandeutökning av kapaciteten i andra enheter. Resultatet blev en överkapacitet iförhållande till den möjliga virkesfångsten. Självfallet skall det vara möjligtatt skapa underlag för en ökad skogsprodukfion. Men def måste då finnasekonomiska förutsättningar. säger atf skogsbönderna sområvaruleverantörer har svikit idén bakom NCB.