prot · G409103 · 1980-12-31 00:00:00 — Och man behöver gå in för att utöka insatsernapå glesbygdsvägarna, förbättra näringsHvets transportförhållanden och ökatillgängligheten till arbete, service osv. Dethär stämmer väldigt väl med det jag sade under gårdagen. mig att rösta med reservation nr 4 som gäller byggande av vissabroar. Jag måste erkänna atf jag inte ens vet var alla dessa broar ligger. Vadjag däremot talade om i går var hela glesbygdsvägnäfet som vi bör försöka fåresurser tiH. Det förvånar mig bara att det inte var fler som kunde stötta uppde synpunkter som finns med i reservafion nr 2. Jag vill yrka bifall fillden reservafionen. Anslagtill vägväsendet m. m. Anf.50 (): uttrycker sin glädje över atf jag intresserar mig för desmå och dåliga vägarna. Ja, det är nu ingen nyhet. Som jag sade förut, togsocialdemokraterna från upp frågan . Ochvad är det vi vill? Jo, def är ju att vi skall få mera pengar till deskaraborgska vägarna. Skall vi nu bygga broar för drift- och underhållsanslagen,då blir det inte mer pengar utan mindre pengar till vägväsendet. StigGenitz säger att han inte vet var alla de omnämnda broarna ligger någonstans.Jag begär bara att Sfig Genitz skall känna till den bro som vi vill ha iSkaraborgs län, över Brosundet, i närheten av sjön . Skall de 3 milj. kr.som behövs för det bygget tas från de små anslagen till vägväsendet iSkaraborgs län, har vi ingenting kvar till de små och dåliga vägarna. Påden sträcka där vi vill bygga bron över har man 175 fordon ,som jag sade förut. Def är alltså småvägar vi avser att rusta upp, och vi harinte råd att ta pengar från drift- och underhållsanslagen i vårt län. Vi måstefå nya pengar. Nusäger att ett bifall till reservafion 2 innebär att man kunde fåfart på upprustningen av småvägarna. Vad som föreslås i den reservafionen är enomprioritering som inte ger ett enda öre mer till det svenska vägväsendet, ejheller till det skaraborgska. Den socialdemokrafiska reservafionen nr 4 gällernya pengar. Socialdemokraterna föreslår alltså att vi nu skall få 45 milj. kr.mera till vägbyggandet här i landet, inkl. brobyggandet. Vi kan icke få någrabättre vägar i med mindre än att vi får en uppslutning kring densocialdemokratiska reservationen nr 4. 51 ()replik: Byggande av broar bör rimligen inte gå på driftanslagen. Den som harlyssnat på debatten tidigare här har hört att man räknar med attarbetsmarknadsverket kommer att vid sidan av väganslagen skjuta till pengartill brobyggen. Anslagtill vägväsendet m. m. Jag är helt inne på att vi inte skall användadriftanslagen till att göra stora investeringar - på den punkten är vi överens.Jag vill bara aft driffanslagen används på ett sådant sätt aft de kommer desämsta vägarna till del i första hand. Anf.52 () replik: Jag fasthåller vid den uppfattning jag tidigare deklarerat, att endamöjligheten atf få pengar till brobygge är aft vi anslår nya medel. Då finnsicke den risk som har befarat, nämligen att vi skall ta pengar fråndrift- och underhållsanslagen. Vimåste alltså få nya pengar för att skapa ett bättre vägnät i ,och jag vädjar till Sfig Genitz och övriga borgerliga representanter för vårtlän: Stöd den socialdemokrafiska reservationen 4, och vi kommer att kunna fåett bättre vägnät i ! Anf.53 (): Jag har begärt ordet för atf rätta till en felaktighet som jag hävdarfanns i inlägg. Han påstod nämligen att ett bifall fill densocialdemokratiska reservationen 10 skulle innebära ett automatiskt nybyggandeav i . Sanningen är den att ett enigt utskott underpunkten 19 a har avstyrkt motion om nybyggande av . De anslagsökningar som socialdemokraterna kräver isin reservation räcker bara till broarna och tunnelbanan, enligt vad som ocksåsägs i reservationen. Men naturligtvis kommer även att bli ombyggdså småningom. Tidpunkten för det fastslås emellertid inte av , utandet är vägmyndigheterna som får göra den bedömningen enligt de riktlinjer somhar dragits upp och de planer som finns inom resp. län. Det har alltså inte ettdugg att göra med frågan om ett bifall fill den socialdemokratiskareservafionen. 54 (): Jag vill gärna att skall försöka läsa innantill i densocialdemokratiska reservationen 10. Efter det att man har refererat motionernasäger reservanterna bl. "Utskottetfinner mot bakgrund bl. a. av det anförda en ökad anslagstilldelning förvägbyggandet i hög grad angelägen. Härigenom skulle också förut nämnda behovkunna bättre tillgodoses." Vidare heter det: "Utskottetutgår vidare från att de i föreliggande motioner aktualiserade vägprojekten kankomma till utförande genom arbetsmarknadspolitiska insatser." Detär alltså helt klart atf vid bifall till reservationen, som också innehållerförslag om mer medel, även . Att det i praktiken blirresultatet framgick också av det anförande som reservanternas talesman hölltidigare här i kammaren. 55 (): Den målsättning i reservationen som ÅkeGustavsson refererar till finns även i utskottets skrivning. Vi är överens påden punkten. Jag hävdar fortfarande, , att densocialdemokratiska reservationen inte anvisar några pengar till iJönköpings län. Det finns inte angivet någonsfans. Åberopande innanläsningen vill jag bara att upp s. 22 i utskottets betänkande och ser på punkten 19 a, där förslaget om nybyggnad av avstyrks av ett enigt utskott. Anslag till vägväsendet m. m. 56ÅKE (); Det här blir ju en formaliadebatt, eftersomvi diskuterar mofiveringen i skrivningen. Av den socialdemokratiskamotiveringen framgår atf det finns utrymme för att klara en nybyggnation . Uppenbarligen finns inte den viljan hos den borgerliga majoriteten.Det gör det litet ledsamt, inte bara för folk i utan också förfolk i exempelvis och , där man har behov av bättre vägar. Menenligt den borgerliga politiken får man t. o. m. finna sig i en minskning avunderhållet av redan befintliga vägar. 57 (): Under hela den här långa debatten tror jagatt alla har varit överens om att viljan atf leva upp till de tidigare fattadebesluten om långsiktiga lösningar på trafikpolifikens område finns kvar. Detgör den anfingen det gäller eller något annat län. Får jag be att tala om var i er reservationni socialdemokrater anvisar pengar till i . 58 (): Det är roligt atf höra att man frånborgerligt håll nu säger sig ha en vilja att leva upp till beslut. Menden viljan är inte så stark att man förmår leva upp till den. ligger man 1miljard kronor under det belopp som beslöt . Det vore alltsåbra om man försökte koppla viljan till förmågan. Jag citerade tidigare vad vi i vår motion skriver , och jag kan göra det ytterligare en gång. Men den här gången görjag det för privat, för jag vill inte trötta kammarens övrigaledamöter med det. Mom. 1 (revidering av flerårsplaner) Utskottets hemställan bifölls med 149 röster mot 147 förreservation 1 av m.fl. Nr 103 Mom. 2 (omfördelning av väganslagen) Onsdaeenden Utskottets hemställan bifölls med 238 röster mot 57för reservation 2 av BertilJonasson m. fl. 1 ledamot avstod från att rösta. AnslagtiU sjö- ' '"- ' " farten rri m Utskottetshemställan bifölls. Mom.5 b (drift av statliga vägar) förberedande votering biträddes reservation 3 av m. fl.med 132 röster mot 16 för mofion 1096 av m. fl. 147 ledamöter avstod från aft rösta. 1huvudvoteringen bifölls utskottets hemställan med 149 röster mot 147 förreservation 3 av m. fl. , Mom. 6 (byggande av yissa broar), ' Vid votering medelst;'rösträkning avgavs 148 röster för utskottets hemstäHan och 148 röster för reservation 4 avBerfil m. fl. Kammaren beslöt med 148 röster att betänkandet i desshelhet skulle 148 röster avgavs för att momentet skulle avgöras 10§ Anslag till sjöfarten m. m. Föredrogs trafikutskottets betänkande 1980/81:17 omanslag till Sjöfart m. m. 1980/81:100). Ifråga om detta betänkande hålles gemensam överläggning för samfiiga punkter.Under den gemensamma överläggningen får yrkanden framställas beträffandesamfiiga punkter i betänkandet. Anf.60 (vpk); Den stora ökning av handelsflottan som ägde rum mellan 1965 och 1977förklaras fill stor del av ett ökat antal beställningar på stora fartyg frånredarna. Strävan efter stora fartyg kan infe bara ses mot bakgrund av kravet pålägre transportkostnader. Huvudanledningen till samtliga beställningar på storafartyg var en enorm felspekulation, vars orsaker kan sökas i Suezkrisen ,då kanalen stängdes för trafik. Denna stora felspekulafion, som byggde påmycket kortsiktiga företagsekonomiska vinstintressen, har inneburit atf denstora överskottskapaciteten på tonnage med en minskadtransportefterfrågan har lett fram till en svår konkurrenssituation. De svenskarederiernas gyllene fider när det gällde atf spekulera i försäljning av fartyg var nämligen över.Tidigare hade fartyg inte betraktats främst som ett transportmedel, ufansnarare som en vara. De svenska rederierna har t. ex. efter andra världskrigetnästan utan undantag sysslat med fartygsaffärer i stor skala. Många svenskarederier hävdar att man under 1960-talef tjänade mer pengar på fartygsaffärerän på aft frakta gods. Denna affärsfilosofi kom att kraftigt urholka de svenskarederiernas ekonomi under överproduktionskrisen , då priset påandrahands-tonnage sjönk kraftigt. Men det förhållandet att en så stor del avden svenska handelsflottans lastkapacitet stod outnyttjad samt den högabelåningen på båtarna tvingade redarna aft fortsätta sin försäljningsverksamhettrots de låga priserna. påbörjades därför den svenskafarfygsreali-sationen. Totalt försvann dW eller av densvenska handelsflottan. Sjömanskåren har kraffigt decimerats, ochbinäringar, leverantörer och andra har drabbats hårt. På grund av tidigarefelspekulafioner är den svenska sjöfartsnäringen i en akut kris. Nästanhälften av vår handelsflotfas lastkapacitet var outnyttjad , vilketförklaras av att av flottan består av tankers eller bulkfartyg eller enkombination därav. I den krissituation som rederinäringen befinner sig i harredarna anpassat sig efter, som det heter, de rådandemarknadsförutsättningarna. I klartext innebär detta utflaggning av fartyg. Mananvänder s. k. bekvämlighetsflagg. En ännu mer bestickande benämning ärfiffelflagg. Med fiffelflagg menas atf rederierna registrerar sina fartyg ivissa länder där de mot en viss avgift slipper att betala skatf på vinsten ochsociala avgifter för besättningen. Besättningen i sin tur slipper betala skaftpå sina löner, vilket kan reducera lönekostnaderna avsevärt. Bara under desenaste tre åren har den svenska staten förlorat iskatteintäkter på grund av fiffelflaggning. Oceansjöfarten bedrivs till ca 45 %under bekvämlighetsflagg, till under skandinavisk flagg och fill 10 %av japanska fartyg. De länder som vanligen tillhandahåller sådanbekvämlighetsflagg är , , och , men ett anfalandra länder förekommer på ITF:s lista över sådana länder. Den personal somanställs på dessa fiffelflaggade fartyg har inga möjligheter att driva någrafackliga krav -i flera av dessa länder är strejk helt förbjuden. Den saknarockså möjligheter aft påverka sin arbetssituation. Besättningarna utgörs iallmänhet av befäl från de traditionella sjöfartsländerna och manskap frånlåglöneländerna, t. ex. , , och afrikanska länder.Detta gör att redaren kan välja en besättning som är garanterat samarbetsvilligoch som inte ställer några krav på löner, arbetsförhållanden, säkerhet etc. Säkerhetskraven efterlevs på olika sätt. Till att börjamed är dessa fartyg infe underkastade någon besvärande nationellfartygsinspekfion. De olika ländernas behörighetshandlingar är mycket lätta attfå uf, även om det finns ett antal formellt svåra krav. I många fall tvingasbesättningarna att överträda gällande bestämmelser för att redarna skall kunnamaximera sina profiter. Anslag till sjöfarten m. m. Anslagtill sjöfarten m. m. Dettagäller t. ex. vid lastning, trafikseparationer, väjningsregler,spillolje-hanferingm. m., åtgärder som ofta utföres i strid mot vad man ansersom gott sjömanskap. Inga av dessa länder har en egen sjömans- ellersjöbefälsutbildning enligt de normer som råder i de traditionellasjöfartsländerna. Det är givetvis inte någon slump atf just detta tonnagetillhör def mest olycksdrabbade. Det har lett till att en del länder, t. ex.USA, har föreslagit åtgärder för atf hindra de värsta exemplaren från afttrafikera deras farvatten. Detfinns åtskilliga skäl för atf gå fill kamp mof fiffelflaggarna. Miljön på vårakuster är ett. Solidaritet med världens sjöfolk eft annat. Kamp motskattefiffel och valutaflykt ett tredje. Från svensk sida kan man bidra tillatt stävja trafiken med bekvämlighetsflaggande fartyg dels genom att förhindradem att anlita svensk hamn, dels genom att statliga och kommunala myndigheteroch bolag inte använder sig av dessa fartyg för något slag av transporter. Eftersomfiffelflaggningen infe kan accepteras fullt ut från politiskt håll, på grund avde förlorade skatteinkomster och sysselsättningstillfällen som är förknippademed sådan utflaggning, säljer redarna sina fartyg och hyr in utländsktfiffelflaggat tonnage. Effekterna vad gäller de svenska skatteinkomsterna ochden svenska sysselsättningen blir givetvis desamma. De svenska redarna harhitfills kommit runt hindren med fiffelflaggning på defta sätt. Ett annatalternativ som f. n. diskuteras är att hyra uf fartygen, så atf de kan bemannasmed billigare arbetskraft. De svenska redarna skulle därmed behålla sinamöjligheter till framfida spekulationer i fartyg men begränsa sinatransportfunkfioner. avstyrkanden av vpk-motionerna säger utskottet följande: "Målet förden statliga sjöfartspolitiken angavs vara aft skapa förutsättningar för attlandets utrikeshandel kan utföras på ett effekfivt sätt till lägsta samhällsekonomiskakostnader. Förutsättningar borde skapas för att trygga landefstransporfförsörjning i politiska och ekonomiska krissituationer, och sjöfartensmöjligheter atf som konkurrenskraftig exportnäring stärka Sverigesbetalningsbalans borde tas fill vara." Utskottet säger vidare; "Vidsin behandling av den sjöfartspolitiska propositionen anförde utskottet att detär av stor betydelse för att den svenska sjöfartsnäringen skall kunna utvecklasi sunda former att konkurrensen inte snedvrids genom att staten engagerar sigsom rederiägare." Pågrund av tidigare felspekulationer och av profifskäl har de svenska rederiernaspecialiserat sig på de s. k. tunga traderna och långa transportavstånden.Sålunda är av def svenska tonnaget sysselsatt uteslutande i trafik påutländska hamnar. Som jag tidigare nämnt består av flottan av tankerseller bulkfartyg eller en kombination därav. är av vårhandelsflotta sysselsatt med atf frakta svenska varor. av vårutrikeshandel transporteras på svenska fartyg. En annan inriktning ochstrukturell sammansättning av den svenska handelsflottan skulle innebära attden svenska utrikeshandeln kunde transporteras på svenska fartyg. gäller detta nättrafiken och styckegodstransporterna inomVästeuropa, dit också merparten av vårt handelsutbyte går. Med anledning av de argument som utskottet framför för attavstyrka välmofiverade vpk-motioner vill jag fråga utskottet ochkommunikafionsministern följande: Anser utskottet och kommunikationsministern att dennuvarande sammansättningen och strukturen av vår handelsflofta, som är ettresultat av rederiernas marknadsanpassning, är i stånd aft trygga landefstransporfförsörjning i polifiska och ekonomiska krissituationer? Anser utskottet att en sjöfartspolitik, som stimulerartill en utveckling baserad helt och hållet på en total marknadsanpassning ochredarnas kortsikfiga vinstintresse och som förmodligen kommer att innebära enfortsatt försäljning, uthyrning och utflaggning av den svenska handelsflottan,är förenlig med målet aft skapa förutsättningar för aft landefs utrikeshandelkan utföras på ett effektivt sätt fill lägsta samhällsekonomiska kostnader? Anser utskottet att en fortsatt utflaggning av svenskafartyg till bekvämlighetsflagg, en fortsatt utförsäljning och uthyrning av densvenska handelsflottan och över huvud taget hela bekvämlighetsflaggsproblematikenär de sunda former som den svenska sjöfartsnäringen skall kunna utvecklas i? Ärdetta de former som ett statligt redarengagemang skulle snedvrida genom enosund konkurrens? I fråga om hela den här problemafiken, som ärså väsentlig för sjöfartsnäringens utveckling, har socialdemokrafin inga somhelst konkreta förslag aft komma med. Man nöjer sig med ett särskilt yttrande,där man deklarerar vad man tyckte och fortfarande tycker men avstårfrån att föreslå. Den fråga som bör ställas till socialdemokraterna ärföljande. Vad är det som har inträffat som gör att ni intelängre anser att det är befogat med några egna förslag på sjöfartspolitikensområde? Vad är det som har inträffat på de få månaderna som gör atf erafidigare förslag inte är relevanta längre? Vpk har en helt annan syn på den svenska handelsflottanoch dess utveckling och framtid än vad utskottet med sin låt-gå-inställninguppvisar. Den framfida sjöfartspolitiken måste bestämmas av ett långsiktigtprogram. Till grund för detta måste ligga såväl samhällsekonomiska somsysselsätt-ningspolifiska målsättningar. Behovet av en försörjningsberedskapmåste också spela en avgörande roll. En ändrad trafikpolitik i , såsom vpk harföreslagit i andra sammanhang, skulle kunna stimulera en ökad sjöfart såväl förvåra utrikestransporter till som för våra transporter inom landet.Den nuvarande transporfpolifiken, med den utformning som transportstödet harfått, har medverkat till aft en del av godsflödet till kontinenten överflyttatstill landbaserade transporter, så att flera sjöfartsförbindelser har tvingatsatt upphöra på grund av otillräcklig lastvolym. Av våra inrikestransporfer går på sjön, medan transporteras per lastbil och resten på järnväg. Det är alltså upp- ochnervända världen - def dyraste transportmedlet har de största andelarna och det Anslag till sjöfarten m. m. Nr 103 billigaste de minsta andelarna avtransporterna. En ny trafikpolitik måste Onsdaeenden ändra dessa förhållanden ochöverföra transporter till inrikes- och kustsjö- 25 mars1981 fart,Ensådaninrikfningärintebaramofiveradavekonomiskaskäl,ufanden är angelägen också ur energianvändnings- och miljösynpunkt. Anslåstill siö- Utvecklingen har visat atf denframtida sjöfartspolitiken måste baseras på farten m m *' statligt ägande av fartygen ochökat inflytande för de anställda inom sjöfarten.Det finns skäl som talar för att ett statligt rederi även skall kunna bedrivaleasingverksamhet med svenskregistrerade fartyg. Staten skulle då äga fartygen,som sedan hyrs ut till rederier, dock utan att dessa får köpoption. Leasing börkunna ske även fill andra, exempelvis sjöfolkskooperativ. Den statligaleasingverksamheten bör aktivt bidra till den statligarederiverksamhefens utveckling. Det är nödvändigt att ingripanden görs så att en störreandel av den svenska utrikeshandeln transporteras på svenska kölar, Defta måstepå leda till aft produktionsinriktningen för fartyg ändras från dennuvarande koncentrationen på s, k, cross-frading. Målsättningenbör vara att i framfiden övergå fill vad som föreskrivs i UNCTAD-koden om40-40-20, bl, a, genom bilaterala handelsavtal med . Denna kod, somallmänt kallas för 40/40/20-regeln, måste ses mot bakgrund av u-ländernassträvan att bygga upp sina handelsflottor. Denna strävan förklaras inte minstav ekonomiska skäl. För vissa råvaror är sjöfrakten en större inkomstkälla änsjälva varan. Därtill kommer de polifiska och beredskapsmässiga skälen. FörSveriges del innebär en övergång till 40/40/20-regeln ökade möjligheter tillhandelsförbindelser med råvaruproducerande och progressiva , bl, a,till fördel för varven. Den skulle också innebära aft den svenskasjöbefälsutbildningen och sjöforskningen kommer att ökas och förstärkas iinternafionell jämförelse. Jag yrkar bifall till samtligavpk-motioner. Under detta anförande övertog förstevice falmannen ledningen av kammarens förhandlingar, 61 (); På den av 1979/riksmötefattades beslut om nya riktlinjer för sjöfartspolitiken. Sjöfartspolitik tolkas i oftast enbart som ett näringspolitisktbegrepp. Men det är inte rikfigt, Def gäller också svensk trafikpolitik. Svensk sjöfart bedrivs emellertid till mycket stor del somen näring långt bortom Sveriges kuster, på andra hav och oceaner, i trafikmellan andra länder, ofta med mycket liten anknytning till , Den formenav sjöfart ger oss intäkter i främmande valutor av ansenlig omfattning. Mensärskilt många sådana fartyg under svensk flagg finns . Fartygen harsålts, och de sysselsättningstillfällen som där fanns är nu borta från svensksjöfart. har hälften av den svenskahandelsflottan försvunnit ur svensk ägo. Vi socialdemokrater efterlyste påett fidigt stadium åtgärder frän den borgerliga regeringens sida. Vi ville hatill stånd ett snabbt agerande av regeringen, men åtgärder för en långsiktigsjöfartspolitik och en sjöfartspo-litisk målsättning saknades. När såregeringsförslaget kom hade def som infe borde ha fått hända redanhänt. Vi ansåg att de förslag som kom varotillräckliga för aft ge stöd åf en offensiv näringspolitisk utveckling avsjöfarten. Vi varnade för passivitet från regeringens sida när det gällersjöfarfssekforn, så atf den utveckling vi upplevt under andra halvan av1970-talef infe skulle upprepas. Vi betonade att det behövdes en höghandlingsberedskap. Vi ansåg aft ett statligt engagemang i sjöfartsnäringen -infe bara med pekfingret eller med morötter som lockbete, om jag så får uttryckamig, ufan också i form av ägarengage-mang - och sådant inflytande temporärt,eller kanske , kunde bli nödvändigt. kommersjöfartskonjunkturerna i mycket djupa och långvariga vågdalar mellan iblandmycket höga vågtoppar, Def kunde hjälpa näringens utövare, och def kundestabilisera en näring som är så kapitalin-fensiv och därmed så känslig förkonjunktursvackor, om dessa svackor skulle bli av litet längre varaktighet. Dessa våra förslag avslogs av den borgerligariksdagsmajoritefen. Vi vann inget som helst gehör när vi ville ha enhandelsflofta som sysselsattes med sjöfrakter i stället för att i hög grad varanågot som skulle kunna bli spekulationsobjekf i kortsiktiga affärer för svenskaeller ufiändska privata intressen. har det rått stor oro inom dendel av sjöfarten som gäller färjefrafiken med anknytning fill den svenskavästkusten, Def är sammanslagningar, def är fal om konkurser, det är upphörandeav verksamhet, def är försäljning, inblandning av utländska intressen ochutländskt övertagande, infe bara av färjelinjer, utan också av färjor ochföretag. Detta inger oro på många håll. De olika buden singlar runt och skaparännu mer oro. Tusentals varsel om uppsägningar för de anställda har förekommit.De som är på deffa sätt inblandade skickar felegram fillkommunikationsdepartementet och kräver statlig medverkan för atf arbetsplatsernainfe skall säljas ut till andra länder med andra intressen än aft ta fill varadenna del av svenskt näringsliv, som ger sysselsättningstillfällen för svensktsjöfolk och dessutom är en länk i det svenska trafiksystemet. Men vi har inte sett eller hört så mycket av någonhandlingsberedskap och av vad en sådan skulle kunna ha för effekt. Jag hoppasändå att def är regeringens önskan att behålla en så viktig länk i den svenskatrafiken med utlandet som färjor under svensk flagg utgör. Det måste vara av ett nafionellt intresse att. bevara detsvenska ägarinflytandet. Svensk färjefrafik med utlandet får infe bli eftspekulationsobjekt för olika privata finansiella intressen, Def måste vara ettintresse såväl för svenskt näringsliv i allmänhet som för dem som har sinutkomst direkt genom anställningar på färjorna. Det hade varit bra om vi i dagfått veta om och hur regeringen tänker tackla denna fräga, men regeringsbänkenär tom. Anslag tiU sjöfarten m. m. Nr 103 Vid behandlingen av den sjöfarfspolitiskapropositionen var en annan Onsdaeenden fråga som gäller service ochsysselsättning uppe fill diskussion och beslut. 95 mars1981 gäller frågan om bemanningen påsjöfartsverkets fartyg för isbrytning och Dessa fartyg bemannas av militär personal, Vi socialdemokrater Anslactill siö anser av många olika skäl aft dessatjänster är civila och som följd härav bör farten m m utföras av civilt sjöfolk.