prot · G409116 · 1980-12-31 00:00:00 — Det är ju praktiken som ger oss möjligheterna - inteteorierna. Här har vi ju en chans att sätta i gång en rörelse mot demokratisksociaHsm genom att mobiHsera många medlemmar i arbetarrörelsen att i sina egnadirekta och närliggande intressen arbeta med alternativ till den borgerligaindustripolitik som inte finns och den kapitalets strategiska industripolitiksom de många nu får ta de hårda följderna av. Jag har i tvåärendebehandlingar ställt den här frågan, och detta är den tredje: Varför villinte socialdemokraterna ställa upp på förslag som är ägnade att bana väg förarbetarorganisationernas egna aktiviteter? Socialdemokraterna skulle ju t. o.m. själva kunna skörda äran av de resultat som fackföreningarna skulle kunnauppnå. Vi är nöjda ändå - vi är tålmodiga i kommunisterna. Jag yrkarbifall till motionerna 1020 och 1021. Industrigarantilån,m. 70 (): Ärendet gäller ett tilläggsanslag på 150 milj. kr. till ramen förindustrigarantilån. Det har ifrågasatts och diskuterats ganska utförligt iutskottet att man här har gått litet längre än vad som avses i riktlinjerna fördessa industrigarantilån. Lånen är ju i första hand avsedda för mindre ochmedelstora företag. Utskottethar i betänkandet lämnat en bakgrundsbeskrivning. Jag vill tillägga att det iförordningen för industrigarantilån sägs följande i 1 §: "Garanti ges påföretagsekonomiska grunder med beaktande även av de regional- ochsysselsättningspolitiska mål som staten uppställer." 116 § sägs vidare attregeringen kan ta upp sådana här frågor, om "det är särskilt angeläget attfrågan om garanti prövas även från regionalpolitisk ellersysselsättningspolitisk synpunkt". Motden bakgrunden och efter de upplysningar som har lämnats utskottet i ärendethar utskottet enhälligt ansett sig böra tillstyrka regeringens förslag. Viställer självfallet upp på de synpunkter om att säkra sysselsättningen i detaktuella området som den senaste talaren framförde här. Utskottet haremellertid ansett att den uppgörelse som träffats mellan enskilda företag ochstatens förhandlare är den bästa vägen för att trygga såmycket som möjligt av sysselsättningen på berörda orter i . Vi finnerdet inte möjligt eller lämpligt att förbjuda de åtgärder som dennarekonstruktion innebär. Då skulle man förmodligen åstadkomma nya Industrigarantilån, m. m. nedläggningarlitet längre fram, som skulle vara fill skada för sysselsättningen.Propositionens förslag och det rekonstruktionsförslag som ligger till grund fördet innebär enligt utskottets mening en god grund för en stabil utveckling förVänerskog och därmed för att bevara så många arbetstillfällen som möjligt. Meddetta, fru talman, vill jag yrka bifall till utskottets hemställan. 71 (); Detta ärende gäller formellt en post itilläggsbudget IIför innevarandebudgetår. Det gäller ett anslag för täckande av förluster i anledning avstatliga garanfilån till mindre industrier, hotell o. d. Detta är allt vad somsägs i propositionen. Utskottet har blivit enigt, men jag vill gärna häruttrycka min förvåning över det sätt på vilket detta ärende har handlagts avregeringen. I en enda mening som behandlar ett yrkande om tilläggsanslag tillsmåföretagen göms en affär som rör sig om 344 milj. kr. Jag vill mycket bestämtframhålla att på det sättet får det inte gå till. Regeringen får inte smygafram och bara redovisa de här pengarna som tilläggsanslag för småindustri - ochinte nämna de andra affärer som har skett i bakgrunden. Vi tycker att detta ärmycket uppseendeväckande, och vi har därför tagit upp det. Vi har bett omförklaringar från departementet och fått dem. Vi har då fått en redogörelse förhela den vidlyftiga affär som Vänerskogsaffären utgör. Vi vill därför uttala enmycket bestämd protest och framhålla, att det inte får gå till så ifortsättningen. Men av två orsaker - dels därför att vi inte nu vill ställatill trassel för den värmländska skogsindustrin, där bekymren redan är stora,dels därför att vi har kunnat bli eniga med de borgerliga i utskottet om ettmycket skarpt uttalande - har jag inte något annat yrkande än utskottets. Jag vill alltså poängtera att vi från alla partier äröverens om att det inte får vara på det här sättet. Jag vill understryka detta:Så får inte propositioner se ut! 72MARGARETHA AF (): Jag skall ta kammarens tid i anspråk någotlängre än de två tidigare talarna. Jag tycker att det finns en del principielltviktiga aspekter på den här frågan. De finansiellt svaga skogsföretagen lämnarfaktiskt inte någon ro, de är verkligen något av en följetong sedannågra år tillbaka. Detta är beklagligt, menar jag, i synnerhet som de står istark kontrast till de företag i samma bransch - med i stort sett sammagrundförutsättningar - som går bra. Dagens ämne - industrigarantilånens användning -illustrerar egentHgen hur utomordentligt besvärligt det är att fortsätta enindustriell stödpolitik. Det är inte bara medlen/pengarna som tryterutan det är också uppfinningsförmågan - förmågan att finna lösningar ochuppslag till hur staten tekniskt skall få fram pengar snabbt i akutasituationer. Det enhälliga utskottsbetänkandet är egentHgen en konfirmationav ett regeringsbeslut som fattats under tidspress och i nödläge. deti sammanhanget bra att riktlinjerna för industrigarantilånen tas upp ipropositionen om industripolitikens inriktning. Det kan bespara olusti liknande sammanhang. Ärendets vidare prövning från juridisk synpunkt är juockså föremål för behandling, varför jag inte vidareskall kommentera detta. Frånmoderat håll vill jag understryka att vi står bakom de förslag som är förelagdariksdagen dels i propositionen om NCB, vartill de 100 miljonerna i dettasammanhang hör, dels i tilläggsbudget II, till vilken de 50miljonerna hör, nämligen de medel som beviljats som garanti till Vänerskog. Videlar således uppfattningen att det är ändamålsenligt med statlig hjälp i deaktuella fallen med den angivna förutsättningen, nämligen att kraven påomstrukturering av industrierna och finansiell rekonstruktion av företagen äroeftergivliga. Denna målsättning är mycket viktig. Stödpolitiken måste få ettslut. Jag vill särskilt framhålla två skäl för detta: Dels det statsfinansiellaläget - vi har helt enkelt inte råd att fortsätta på den inslagna vägen - delsde störningar som stöd åstadkommer ur konkurrenssynpunkt. Det är inteförsvarligt att indirekt genom statlig stödgivning ge förutsättningar tillkonkurrensfördelar åt svaga och ibland dåligt skötta företag framför företagsom klarar sig bra själva inom samma bransch. Utan tvekan är skogsbranschensärskilt känslig i detta avseende, beroende på att den är mycket kapitaltungoch att det tar tid att få effekt av åtgärderna- samfidigt som det är svårt ochdyrt att rätta till misstag. Man måste såväl från statsmakternas som företagenssida bedriva en väl genomtänkt polifik. Deföretag som varit i blickpunkten är alla - så när som på ett -skogsägarägda eller f. d. skogsägarägda. Det skulle föra för långt att göranågon mer djuplodande analys av alla de faktorer som förorsakat de uppkomnasvårigheterna. Emellerfidär det angeläget att påtala den väsentliga skillnad som föreligger mellan åena sidan Vänerskog och å andra sidan främst NCB, men även i viss mån . Vänerskogär den enda kvarvarande stora helt skogsägarägda koncernen. Detta innebär attdå nu staten medverkat till finansiell rekonstruktion med, förutom de 50miljoner vi talar om, hela 290 miljoner i eftergivna lån utan att gå insom delägare så vilar ett särskilt stort ansvar på ledningen för detta företag.Detta företag blir en prövning för hela lantbrukskooperationen i så motto attdet blir en mätare på lantbrukskooperationens förmåga att, då hjälp tillsjälvhjälp beviljats, själv klara av industriell verksamhet i stor skala. Dettaär särskilt viktigt mot bakgrund av hur delägarnas-böndernas virke i framtidenskall säljas. Skall de även dels försörja egna industrier, delsbjuda ut stora kvantiteter till olika industrier oavsett ägarform? Eller skallde tvingas överlåta sina industrier till staten med åtföljande långsiktigavirkesavtal och därmed på ett avgörande sätt förändra virkesmarknaden? Inteminst skogsägarna själva är betjänta av en konkurrens på virkesmarknadenmellan starka köpare. Genom att själva vara kvar som industriägare i någonomfattning medverkar de till balans på virkesmarknaden. Industrigarantilån,m. Nr 116 fortsatta utveckling finns det således anledning att följa med stortintres- q I 1 qoQ Uppgifternaom rekonstruktionsarbetet inom Vänerskog visade, såväl vid handlingskraft och insiktom problemens omfattning. Spridda uppgifter i pressen omsvårigheter och störningar med avveckling och försäljning av vissa enheteringer oro. Dånu företagets likvida situation förbättras med 50 miljoner är det angeläget attrekonstruktionsarbetet bedrivs utan tvekan och med skyndsamhet. Slutligen,fru talman, vill jag återigen framhålla att de många direkta och indirektaingripandena från statsmakternas sida inom industrin, med lån,bidrag och ägarkapital, över lag har varit betänkliga - för att inte sägaolyckliga i många fall - och de bör få ett slut. Vi måste göra allvar av vårtuppsåt att återge marknadsekonomin dess livskraft. Förstaten finns det massor med uppgifter som är mer angelägna än att fortsätta meden stödpolitik som bara blir mer och mer omöjlig, t. ex. att på detskogsbrukspolitiska området föreslå åtgärder så att våra skogar växer bättreoch mera. Gör vi inte detta föröder vi en av våra viktigaste egna resurser,nämligen skogen och skogsindustrin. Med detta ber jag att få yrka bifall till utskottets hemställan. Anf.73 (): Vänerskogs rekonstruktion var bra för de områden i inte minst Värmlandsom den berörde. Det måste man vid det här tillfället orderitligt säga ifrån. Jagvill bara peka på de tider som har gått och säga att Vänerskog givit mänga i debygderna sysselsättning. Vänerskog har också tagit på sig mycket stora socialauppgifter. Om man skall uttrycka det rått och se det strängt frän företagetssynpunkt - och det kanske många vill göra - har Vänerskog t. o. m. gått vällångt. Attdet har varit svårt i träbranschen vet alla som har följt den här frågan. Detär fler än Vänerskog som har råkat i besvärligheter. Jag skall inte försvaraalla företagets åtgärder - jag har aldrig suttit med i ledningen för Vänerskog-och visst kan de liksom andra ha gjort sina misstag. Det är sedan alltid lättatt vara efterklok - det är bara så. När4 000 anställda höll på att bli utan jobb och när kolossaltmånga beroende transportörer och andra företagare skulle ha förlorat pengar, dåtycker jag att det enda riktiga var att staten gick in och genomförde enrekonstruktion. För detta vill jag ge regeringen ett erkännande och somvärmlänning ett tack. Mankan anlägga de synpunkter som har framförts här i debatten, men jag vill ändåsäga att den som på nära håll har följt vad som skett måste resonera 94 Jag vill också gärna ha sagt än en gång att det finns nog andra Nr 116 som det har gått ännu sämre för. Vänerskoghar påbörjat arbetet med rekonstruktionen av sin ekonomi. 9 opj.,! Försäljningenav har skett. Människorna där hoppas nu att även om någotfärre personer än tidigare kan beredas sysselsättning, så blir det arbeteframöver. Detsamma gäller och Rasco. Det kan hända att någraarbetstillfällen försvinner i början även där, men följer man de beräkningarsom gjorts skall arbetsstyrkan snart vara fulltalig igen, kanske större änförut. Det är, fru talman, med största förvåning jag då hör RaulBlucher ställa ett yrkande som, om det bifölls, helt skulle äventyraförhållandena för företagen och de anställda. Jag trodde väl ändå aldrig atthan skulle yrka bifall till punkten 1 i sin motion, där han begär "attriksdagen beslutar att hos regeringen hemställa om åtgärder som förhindrar attnu beslutade och planerade inskränkningar vid Bruk får gå iverkställighet innan har tagit ställning till regeringens aviseradehelhetsplan för skogsindustrins framtid". Och detsamma säger hanbeträffande . När man nu vet att det inte gick att driva företagetvidare på samma sätt som tidigare, måste det ske förändringar. Det arbetet ärnu i gång. Skulle n.an skjuta upp genomförandet av detta och avvakta enaviserad helhetsplan för skogsindustrins framtid, då skulle allting raseras,vad jag kan se. Det är förvånande att nu kan ställa ett sådantyrkande, riktat mot befolkning. Jag yrkar bifall till utskottets hemställan. 74 (vpk); Jag har svårt att förstå . Jag är inte lika tacksam som han mot regeringen, eftersom minaanmärkningar faktiskt gäller underlåtenheten att för länge sedan lägga fram enhelhetsplan för skogsindustrin. Det har varit aviserat sedan lång tid tillbakaatt en sådan plan skulle utarbetas och föreläggas . Det har inteskett. 1979 ställde vpk-gruppenkravet att inga nedläggningar och inskränkningar skulle ske inom skogsindustrinförrän strukturplanen hade lagts fram. Det är mot den bakgrunden jag nuupprepar de här kraven. Anledningen till att vi ställer dem är att detta är enbransch där man på många sätt har gemensamma råvaror och gemensamma problem,där man på något sätt måste ställa om verksamheten och där man har eninteraktion som innebär att vad det ena företaget gör har betydelse för vad somhänder med återstoden. Jag vet inte vad har för belägg för attvårt förslag på något sätt skulle äventyra något som sker. Här gäller ju att vinna andrum för att kunna få de anställda och de fackliga organisationerna att vara aktiva och komma med ytterligare bidrag för skogsindustrin. Här utgör inte Bruk och Bruk några undantag. De är också indragna i den svenska skogs- och träindustrin i dess helhet. Vad är det mot 95 Nr 116 den bakgrunden för fel på vårt förslag? Vad är det som äventyras medatt man Tnrsdapenden '"' S' några ytterligare inskränkningar förrän man hargjort den här g p,;i iggf) helhetsöversynen?Det förstår inte jag. Anf.75 (); Jag skall inte förlänga debatten med att gå in på några resonemang omvilka planeringar och annat som man tidigare skulle ha gjort eller inte gjort;det är den vanliga visan och det kan vi lämna åt sidan vid det här tillfället,. Nuhar Vänerskog sålt Bruk, Rasco och Bruk, och man håller därpå att planera och bygga upp sin verksamhet. Företagen måste väl ändå få kommai gång med den. Om beslutade så som vill, skulle ju detbli omöjligt. Proceduren skulle ta tid, och det skulle kanske rasera alltihopoch släcka intresset hos dem som jobbar med de här frågorna som ägare ochföretagare. Därför kan jag inte fatta nyttan med det här kravet, och jag hållersocialdemokraterna räkning för att de i varje fall inte har gått på en sådannit som förslag. Anf.76 (vpk): Än en gång, : Jag har inte fått något närmare besked omvad det är som raseras, om de anställda genom sina fackliga organisationerskulle kunna få hjälp med utredningar och få dessa utredningar inplacerade iett övergripande sammanhang, precis som man har gjort när det gällde NCB och imånga andra fall. Det finns alternativa utredningar, och man kan åtminstonekräva att de beaktas. Man kan få fram samhällsekonomiska bakgrunder, man kansätta in både Bruk och Bruk i ett samhällsekonomisktsammanhang. Detär för att få tid till detta vi kräver att man inte skall inskränka i denmeningen att man säger upp människor, utan man skall försöka ha dem kvar ijobben på sina hemorter och avvakta, tills man vet vad de här bruken ifortsättningen tillverkar och hur de kan utvecklas. Jaghar fortfarande inte fått något besked om vad som äventyras för de anställdaoch inte heller för ägarna. Jag delar dock förhoppning att detskall gå bra för sysselsättningen och produktionen vid dessa bruk. Anf.77 (); säger att han inte kan förstå vad det är som skulleraseras vid ett bifall till hans motion. De nya ägarna, som är i färd medatt planera verksamheten och som de anställda hoppas skall kunna klarasysselsättningen framöver, skall väl inte stoppas i detta arbete? Det skulle,vad jag kan se, bli följden av ett bifall till motion - och detär detta som är det riskabla. Jag kan inte förstå att han inte begriper det. Resonemangetfår gå hur det vill i ett vanligt skede, när man har tid på sig. Men på dettasena stadium är ett bifall till motionen omöjligt. 78 (); Nr 116 Det är inte utan intresse som jag har lyssnat till denna debatt, den som visar i vilken omöjlig situation har försattsig. för endemonstrationspolitik, typisk för kommunisterna. han har blivit överkörd avverkligheten. Detblev han faktiskt redan innan han väckte motionen. Här går nämligen staten inoch räddar ett företag från konkurs. Det är ett statiigt engagemang av det slagsom , utifrån sina speciella utgångspunkter, borde vara tacksamför. Närsedan angriper den enskilda företagsamheten, blir han ocksåöverkörd av det faktum att det är enskilda företagare som går in och räddar tvåav Vänerskog dödsdömda företag, dels Bruk, dels Bruk. IVärmland hoppas vi naturligtvis innerligt att även skall gå en tryggframtid till mötes - och det ser lovande ut. Vad mer kan man då begära? Ja, mankan trassla till det på det sätt som här har gjort. har försökt klargöra situationen för , men denne har ännuinte kunnat förstå den. Detvar med viss förvåning som jag lyssnade till det propagandatal som inför en ganska glest besatt karnmare. Talet hade gjort sig bättre ute ien valrörelse. Vi i är knappast betjänta av att få den kommunistiskaläran upprepad gång på gång. RaulBliicher sade emellertid någonting som var så intressant att jag inte kan låtabli att återge det; Det är praktiken som ger oss erfarenheter - inte teorierna.Just det! Detta sägs i ett företagsekonomiskt sammanhang då vi debatterarnäringslivet. Låt oss då visa på kommunismen i praktiken, om nu inte RaulBliicher själv har upptäckt den. Vadhar man för levnadsstandard i de socialistiska och statskapitalistiska systemsom kommunisterna här företräder ideologiskt ochhandlingspolitiskt. Den levnadsstandarden ger knappast människorna mer än matför dagen, eländiga bostadsförhållanden osv. Detär annorlunda i ! Här har vi en marknadsekonomi, som vi i hög grad ärberoende av även i , där vi tack vare enskilda företag dock har enmycket hög sysselsättningspotential. Det finns i alla fall ca 40 000 anställdai tillverkningsindustrin i länet. Att arbetslösheten relativt sett är hög berorpå de alldeles speciella internationella konjunkturproblem som belastar just debasnäringar vi har i . Jagkonstaterar, fru talman, att utskottet är enigt, och jag ber att få yrka bifalltill dess hemställan. Anf.79 (vpk); anförande är fullt av de vanliga propagan dafraserna som förekommer i debatter med socialistiska motståndare. Han talar om ett statligt engagemang, som jag som vpk-are borde vara tacksam för. Det har över huvud taget inte någonsin från vpk-håll uttalats någon sorts tacksamhet för statliga ekonomiska engagemang i olika industrier i alla 97 7 protokoll 1980/81:116-118 Nr 116 sammanhang. Tvärtom har vi mycket skarpt kritiserat en hel rad sådanastora Torsdaeen den statligaengagemang. Det är inte heller ett statligt företagande som Enskilda initiativ talar sig varm för när det gäller de båda Och jag har ocksåsagt att även jag och vpk-arna i givetvis hoppas att produktionen viddessa bruk skall leva kvar. Enskilda initiativ -om det inte bara skall vara enpropagandafras - kan ju också innebära att de anställda är med, kommer medförslag, också för hela produktionens inriktning, får lov att arbeta med dettaoch får tillgång till de experter de kan behöva. Bådadessa motioner handlar om att ge de arbetande dessa möjligheter. Motionerna ärinte alls någon utläggning av en kommunistisk lära. De har inte alls någondirekt anknytning till den marxistiska politiska ekonomin eller något liknande. Jagkan nog säga till i hur många debatter som helst oss emellan, attjag icke företräder några förhållanden i något annat land - lika litet somGöthe företräder förhållandena i , , ellernågot annat land. Låt oss sluta med den typen av barnslig pajkastning idebatten. Båda våra partier verkar ju i och vill utveckla vårt svenskasamhälle på den grund som vi redan står på. Justdetta var också meningen med det som litet felaktigt citerade urmitt inledningsanförande, dvs. att det är prakfiken som ger oss möjligheternaoch inte teorin. Det sade jag i ett sammanhang som gällde möjligheterna till endemokratisk socialism, och det var adresserat fill socialdemokraterna i enframåtsyftande konstruktiv debatt inom arbetarrörelsen. Jag har fortfarande inte fått något klart belägg för attde krav som jag har ställt skulleäventyra någonting vare sig för de nya ägarna till eller för deeventuella nya ägarna till . Vi vet ännu inte hur det går med Åmotforsbruk. Vänerskog har beslutat att lägga ner, och man har någon sortsförhandlingar som vi inte vet vad de innebär när det gäller försäljningen. Mendet gäller att aktivera de många människorna, inte bara några få människor somkan syssla med KRESAM och kanske ge ett och annat tillskott i form av någotmindre företag. Det gäller att ge många människor möjligheter att delta, att gedem andrum att vara med och forma en industriell framtid. Denegentliga bakgrunden till den här diskussionen är ju att vår borgerligaregering inte har lagt fram den av regeringen själv aviserade propositionen omen strukturplan för hela den svenska skogsindustrin. Är den också någonting somkommer att äventyra produktionen och sysselsättningen inom svenskskogsindustri? Den frågan hoppas jag att jag kan få svar på av . 80BERTIL (); Nr 116 Jag skall av tidsskäl inte låta mig dras in iden debatt som den Bliicher är ute efter; den debatten kan vi ta i annat sammanhang. 9 gp,;] 1930 Jag harför min del inte fört något som helst propagandistiskt tal. med mittinlägg bara pekat på de praktiska vådorna av ett yrkande, som om det bifölls skulle bli förödande för människor som planerar. Det skulle därmed också ihög grad äventyra sysselsättningen för många. Så förhåller det sig, RaulBliicher, även om själv inte har förmågan att begripa det. 81 (); Det är litet besvärligt att från bänkendebattera med en bänkkamrat; därför tar jag talarstolen i anspråk även om detbara är för . Det gäller att aktivera de många människorna, sägervpk:aren . Tänk om han ändå hade velat vara med och stimulera tillsådan aktivering av många människor som kan ge arbete, som kan skapaföretagsamhet! Vi behöver massor av aktiviteter i detta land, men intesådana aktiviteter som att utreda och sitta på möten av olika slag. Denaktivitet som är ute efter i sin motion skapar inga jobb.Inflytande har man i högsta grad. Ingen påstår att facket inom Vänerskog intehar fått ett tillräckligt inflytande. Att man har fått det har man klart ochtydligt redovisat i uttalanden i pressen. Det är inte statligt företagande som tilltalar oss, sägerRaul Bliicher. Antingen har han nu sprungit ifrån hela sin ideologi och sinamotioner eller också har någonting annat hänt. Slutligen detta med strukturplaner. kundevi höra industriminister konstatera - och jag skulle vilja instämma ivartenda ord av vad han sade - nämligen att strukturplaner ger ingensysselsättning. Det är i princip endast genom att planera på ett vettigt sättför näringslivet, genom att ge näringslivet förutsättningar för att i så storfrihet som möjligt expandera i en marknadsekonomi som man kan skapa de bästaförutsättningarna för näringslivet. Strukturplaner är detsamma som centralistisk politik. Dekan passa i ett statskapitalistiskt system. Kommunistisk politik praktiseras iländer i öst, och där vet vi hur det ser ut i praktiken. 82 (vpk): För upplysning skall jag ge någraexempel på statskapitalistiska företeelser. Svenska Varv och t. ex. - det är statskapitalism. Men det är inte någonting som socialister strävar efter. I ett socialistiskt samhälle kan man ha många olika typer av företag. Det väsentliga är att företaget är samhälleligt och folkägt och att man har kommit bort ifrån den kapitalistiska ekonomin med dess störningar, återkommande kriser, planlöshet m. m. Nr J16 Om det nu är så, attindustriministern har sagt att strukturplaner är T dapn d n förkastliga, bör han ju ocksådeklarera här i kammaren att det inte bHr någon Q Hl108n strukturplan för skogsindustrin.