prot · G40919 · 1980-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1980/81:19 Förhandlingarna leddes till en början av förste vicetalmannen. 1§ Svar på fråga 1980/81:52 om vissa problem med dubbelt medborgarskap har frågat mig om jag avser attvidta åtgärder för att fall av dubbelt medborgarskap i större utsträckningskall kunna undvikas. hänvisar till problem som kan uppkomma förpersoner med dubbelt medborgarskap. Sedan gammalt har inom svensk medborgarskapsrätt denprincipen gällt att dubbelt medborgarskap bör undvikas. har anslutitsig till Europarådskonvention om begränsning av fall av flerfaldigtmedborgarskap. I enlighet med denna princip gäller sålunda att myndig svenskmedborgare som efter ansökan förvärvar annat medborgarskap automatiskt förlorarsitt svenska. Likaså skall vid naturalisation till svenskt medborgarskapsökanden som regel avsäga sig sitt utländska medborgarskap. I vissa fall är det emellertid inte möjligt att fåbefrielse från utländskt medborgarskap. Det gäller bl. a. i vissa fallinvandrare som inte fullgjort militärtjänst i sitt medborgarskapsland. I andrafall, t. ex. vad gäller politiska flyktingar, anser invandrarverket att detinte är rimligt att kräva av utlänningen att han ansöker om befrielse från sittutländska medborgarskap. Under sådana omständigheter beviljar invandrarverketsvenskt medborgarskap, trots att detta medför dubbelt medborgarskap. Jag vill vidare erinra om att ett stort antal av de barnsom föds i äktenskap mellan svensk kvinna och utländsk man numera får dubbeltmedborgarskap genom att modern i samma utsträckning som fadern ger sina barn iäktenskap sitt eget medborgarskap. Eftersom de flesta andra ländersmedborgarskapslagstiftning tillerkänner barn i äktenskap faderns medborgarskap,blir numera barn i sådant äktenskap oftast både svensk och utländsk medborgare. Om vissa problem tned dubbelt medborgarskap Det står klart att dubbelt medborgarskap kan vålla vissaolägenheter för dem det gäller, även om dessa allmänt sett inte bör överdrivas.I görligaste mån söker man därför från svensk sida att vid naturalisationförhindra uppkomsten av dubbelt medborgarskap. Som framgått är det emellertidinte möjligt att helt undvika dubbelt medborgarskap. När problem på dettaområde särskilt accentuerats har försök gjorts att reglera förhållandena genomavtal. Förhandlingar har bl. a. hållits med , men utan attnågra positiva resultat kunnat nås. Det beror på att helt skilda uppfattningaroch principer ligger till grund för lagstiftningen i de båda länderna. Fråganhar även berörts i kontakter med . Jag kan försäkra att den fråga tagit uppfortlöpande är föremål för min uppmärksamhet. 2RALF (): Jag tackar invandrarministern försvaret på minfråga. Det var långt, innehållsrikt och säkert också lärorikt. Men tyvärr fördet inte frågan mycket närmare dess lösning. Min fråga är närmast föranledd av att jag vid kontaktermed ett flertal jugoslaviska invandrare märkt ett växande missnöje med de storasvårigheter som är förknippade med möjligheten att bli befriad från medborgarskapeti det tidigare hemlandet. De förhållanden som på det här området nu råder gentemotbl. a. anses av många vara direkt kränkande. De innebär ett intrångi den personliga friheten. I den av antagna resolutionen om de mänskligarättigheterna sägs i artikel 15: Ingen må godtyckligt förmenas rätten att ändranationalitet. Därför kan man påstå att det i min fråga återgivna förfarandetklart strider mot om de mänskliga rättigheterna. De förhållanden som råder i medborgarskapsfrågan fördessa invandrare leder ofta till gruppisolering från det svenska samhället.Mycket få av dem vågar aktivt delta i politiskt och fackligt arbete, av rädslaför att det inte skulle falla de jugoslaviska myndigheterna i smaken. Många avinvandrarna säger sig känna ett betydligt hårdare krav på lojalitet gentemotsitt tidigare hemlands regim än mot sin nuvarande svenska. Man känner heltenkelt rädsla för att visa att man har en annan politisk åsikt än den i dettidigare hemlandet förhärskande, att man kanske har andra idéer om hurfackföreningsrörelsen skall sköta sina åligganden. Jag förstår mycket väl att den inte kaningripa i andra länders politik eller i hur de sköter sinamedborgarskapsfrågor, men har det svenska samhället skyldigheter motinvandrarna. De borde ges samma möjligheter som vi att utan rädsla förefterräkningar verka i det svenska samhället på alla tänkbara områden. Därför vill jag åter fråga invandrarministern: det intepå tiden att den tar upp ett resonemang med bl. a. dejugoslaviska myndigheterna och lägger fram de svenska synpunkterna på de härfrågorna? Vi harhelt enkelt skyldighet gentemot våra invandrare att på något sätt agera i denhär frågan, och agera med skärpa. Vi behöver klarare regler. Först vill jag säga att det var så många som569 personer som befriades från jugoslaviskt medborgarskap.Det skall man kanske också ha i minnet. den 1 juli 1979-den 30 juni1980 upptogs 419 jugoslaviska medborgare som svenska medborgare, och då har mansatt som villkor att de ansöker om befrielse från jugoslaviskt medborgarskapoch att det skall beviljas . 336 jugoslaviska medborgareblev svenska medborgare utan detta villkor. Under samma budgetår befriades 212personer från kravet att uppfylla villkoret, medan 150 personer blev befriadefrån sitt jugoslaviska medborgarskap. Jag håller i stor utsträckning med om attdet är viktigt att dessa frågor regleras. Jag vill också erinra om det jag sadei mitt svar om att det förekommer sådana resonemang som . I de samarbetsorgan som finns på flera områden där vi diskuterarmigrationen mellan och har vi tagit upp dessa frågor, ochvi kommer att fortsätta med det. Om centrumbildningarnas och de fria grtippernasverksamhet 4 (): Jag kritiserade varken den svenska regeringeneller invandrarverket för deras agerande när det gäller att beviljamedborgarskap för invandrare. Jag tror inte att felet ligger där, utan feletligger i samordningen mellan de olika länderna. Invandrarministern sade att det i Europarådskonventionen1963 skapades vissa regler för detta. Varför kan man inte i dessa regler ta inmer klara former för hur detta skall gå till? Det kan inte vara riktigt, varkenhär eller på annat håll, att ha så lösliga regler. Jag är glad att regeringensäger sig agera. Det enda jag vill är att regeringen agerar hårdare ochklarare, så att vi kan få fart på förhandlingarna och kanske få bättre regler. Jag vill bara säga som en upplysning, att detkanske inte hjälper att ändra , eftersom intetillhör . 2§ Svar på fråga 1980/81:53 om centrumbildningarnas och de fria gruppernasverksamhet 6Utbildningsministern : Fru talman! har frågatmig hur jag bedömer centrumbildningarnas och de fria gruppernas roll i detsvenska kulturlivet och vad regeringen kommer att göra för att garantera derasfortsatta verksamhet. Jag vill instämma i att centrumbildningarna och de friagrupperna har stor Om centrumbildningarnas och de fria gruppernas verksamhet betydelsei det svenska kulturlivet. har också en kraftig ökning avanslagen för dessa ändamål skett. /77 var anslaget tillcentrumbildningarna 1,6 milj. kr., och under innevarande år uppgår det statligabidraget till 2,8 milj. kr. har det statliga bidragettill de fria grupperna ökat från 5,1 milj. kr. till närmare 16 milj. kr. gjorde en översyn avbidragssystemet för de fria grupperna. Ett förslag om nytt statsbidragssystemför fria teater-, dans- och musikgrupper har lagts fram av rådet. Detta förslaghar nu remissbehandlats. F. n. pågår i budgetbehandlingen /82. Frågan om stödet till centrumbildningarna och de friagrupperna behandlas i detta sammanhang. 7 (vpk): Jag tackar för svaret. Han säger där att han instämmer i att centrumbildningarnaoch de fria grupperna har stor betydelse i det svenska kulturlivet. Det tyckerjag är bra. Det är ett klokt konstaterande. framhåller sedan att det skett storaökningar av anslagen under hans period som utbildningsminister. Otvivelaktigtär det så att anslagen har ökat. Men, fru talman, de är fortfarande enspottstyver i förhållande till det utbud som de fria grupperna står för. Det ärett utbud som nått nya grupper i samhället, som inte nåtts av kulturenpå detta sätt. Och det är ett utbud som i stor utsträckning riktat sig tillbarnen. Dessa grupper får alltså ett oerhört litet anslag iförhållande till den kulturinsats de gör. Och brådskar det med pengar. Mångaav de fria grupperna är inne i en akut ekonomisk kris. Om inte något händersnart kommer många att tvingas upphöra med sin verksamhet. hänvisar till förslag. Detförslaget betraktar vi från vpk:ssidasomom än otillräckligt så i alla fallbetydligt bättre än de bidragsregler som gäller. Förslaget är under budgetbehandling, säger . Det låter inte så betryggande, om man betänker de besparingsåtgärdersom regeringen föreslår i övrigt. Jag skulle därför vilja ha ettbesked av , inte minst mot bakgrund av att behandlingen av dethär kulturrådsförslaget har förhalats så . Kommer eller kommer inte detnya systemet att införas? Det är viktigt för grupperna att fä ett snart besked,inte minst ur planeringssynpunkt. 8Utbildningsministern : Fru talman! Jag kanske har en annanterminologi än . Jag skulle inte vilja säga att ett statsbidrag istorleksordningen 19 milj. kr. är en spottstyver - det är dbck 19 milj. kr. Det låter inte så betryggande att det pågår enbudgetbehandling av den här frågan, säger . Nej, det är klart attdet är ett problem att i ett läge då vi skall pruta på anslagsframställningaroch spara allmänt kunna klara av enreform som denna. Det blir mödosamt, men vi arbetar med detta. Jag kan inte ge några löften ,därför att budgetbehandlingen ännu inte den är avslutad. 9 EVAHJELMSTROM (vpk): 19 milj. kr. är litet i förhållande till deinsatser som centrumbildningarna och de fria grupperna gör, inte minst för -som jag framhöll tidigare - kulturellt eftersatta grupper som barnen. Det ärotvivelaktigt så, att man när det skall sparas ofta spar det gällerkulturen, vilket i ett längre perspektiv verkligen utarmar vårt land. säger att han inte kan ge några somhelst löften, eftersom budgetbehandlingen pågår. De fria grupperna befinner sigemellertid i en akut kris och behöver planeringsro, varför det vore bra om hankunde ge ett besked om huruvida någon förbättring kommer till stånd, eller omde fria grupperna skall fortsätta att leva på svältkost. Om ökad tillgång på kompetent personal för mammografi 3§ Svar på fråga 1980/81:63 om ökad tillgång på kompetent personal förmammografi har frågat i vilken taktbehovet av kompetent personal för mammografi kommer att tillgodoses. Röntgenundersökning av brösten med s. k. mammografi är denhittills effektivaste metoden att påvisa bröstcancertumörer i relafivt tidigtutvecklingsstadium. Jag är medveten om att det finns svårigheter attrekrytera till tjänster inom den röntgendiagnostiska verksamheten, särskilt närdet gäller röntgenläkare. arbetar dock med att tillsammans medbl. a. analysera svårigheterna, i syfte att förbättrarekryteringen till tjänsterna. Enligt vad jag har inhämtat finns detemellertid inom samtliga landstingsområden resurser för att utan dröjsmål taemot kvinnor som söker för symtom i brösten. Mammografi finns inte på allaplatser i landet, men alla kvinnor för vilka mammografi anses motiverad kanremitteras för en sådan undersökning. Självfallet anser jag det utomordentligt viktigt att dediagnostiska möjligheterna förbättras när det gäller att på ett tidigt stadiumspåra bröstcancer. Som säkert känner fill pågår f. n. isocialstyrelsens regi en försöksverksamhet med allmännamammografiun-dersökningar i läns och läns landsting.Syftet med dessa försök är dels att se hur tidig diagnostik påverkarmöjligheterna att bota bröstcancersjukdomen, dels att se om man genom dentidigare diagnostiken påverkar livskvalitet och levnadsutsikter för dendrabbade kvinnan i de fall cancern inte kan botas. En utvärdering avförsöksverksamheten beräknas föreligga . Även om det slutligaresultatet ännu inte föreligger, finns det i och för sig ingenting som hindraratt andra Om ökad tillgång på kompetent personal för mammografi landstingstartar försök med allmänna mammografiundersökningar. Det är dock viktigt attsådana försök utvärderas. Om mammografiundersökningar införs i allmän hälsokontroll,kommer självfallet väl utbyggda kringresurser att behövas. De beräkningar av behovet av röntgenläkare och röntgenassistentersom finns ger vid handen att ett tillskott av ca 50 läkare och minst likamånga assistenter skulle behövas för sådana allmänna hälsoundersökningar.Läkar-situationen inom röntgenologin gör att det kommer att blisvårigheter att uppfylla behovet av röntgenläkare. 11KARIN (vpk): Jag tackar hälso- och sjukvårdsministern försvaret, som är allmänt hållet och i stort sett positivt. Jag tror att hälso-och sjukvårdsministern har en positiv inställning i fråga om mammografinsbetydelse, men detta försvarar ju inte att det inte händer någonting på det härområdet. Trots att ett stort antal kvinnor, i vårt land uppemot 4000 , insjuknar i bröstcancer och trots att dödligheten i denna sjukdomär så hög som , reagerar ansvariga inom sjukvårdssektornoförsvarligt långsamt. Förslag till åtgärder sopas ständigt under mattan medolika, ofta dåligt övertygande, argument. Vi är på det klara med att försöksverksamheten måsteutvärderas -strålningsrisken är ett av de argument som används. Visserligenerkänner sakkunniga att många fall av tidig cancer upptäcks med hjälp av mammografi,men det finns de som ifrågasätter om tidig upptäckt ger en bättreöverlevnadsprognos än om man väntar tills kvinnorna själva har upptäckttumören. Jag vet inte någon annan sjukdom där det ifrågasätts att en tidigdiagnos ger ett bättre behandlingsresultat. Metoden med mammografi har använts och utvecklats sedanmer än . a. har stråldosen minskat till en bråkdel av densom användes från början. I var man tidigast ute med enmassundersökning av kvinnor. Man började sin undersökning 1974, och detmaterialet borde alltså vara klart för en utvärdering. har en läkare,hälsovårdsöverläkare vid , disputerat på en avhandling omhälsoundersökning avseende bröstcancer. Han har kommit fram till att man medmycket låg stråldos och små resurser - för en kostnad av . perundersökning - kan säkerhet upptäcka bröstcancer på ett mycket fidigtstadium med hjälp av mammografi. I går kom det ut en bok med dokumentation. Jaghar fått den i min hand, så jag har inte hunnit läsa den . känner sig ändå inte övertygad, den villha ytterligare bevis för en sänkt dödlighet innan den är beredd att geklartecken för allmänna hälsoundersökningar med mammografi. Jag vill då fråga: Måste inte redan nu utbildningen avröntgenläkare och röntgenassistenter, som det är brist på, få ökad omfattning,för att inte ytterligare kvinnor skall dö i onödan innan socialstyrelsenövertygats om mammografins överlägsenhet? Fyradödsfall borde verkligen vara motivering för en ökad satsning, och jag tycker att svaret är litet allmänthållet just när det gäller de Nr 19 konkreta beskeden om utbildning av kompetent personal, som behövs i det den här sammanhanget. Jo, jag delar uppfattningen att utbildningenav röntgenläkare behöver ökas. Tyvärr har situationen varit den att det harvarit svårt att besätta platserna i utbildningsblocken för röntgenläkare.Behovet av röntgenläkare beräknas till 775, men det förefaller finnasvissa svårigheter att nå det målet när man inte får utbildningsblocken besatta. hade vi vakanser, men vakanserna inomden specialiteten ökade 1979 till 9,, och det är naturligtvis en tråkigutveckling. Den här bristande tillgången på sökande till utbildningsblocken förröntgenologi kan möjligen förklaras av att regering och riksdag har prioriteratandra vårdområden -primärvård, långtidsvård och psykiatri. Och det kan habidragit till att färre läkare har valt röntgenspecialiteten och i stället gåtttill de här utbildningslinjerna. Det kan därför bli anledning att isjukvårdsdelegationen se över fördelningen av de olika utbildningsblocken, ominte den nuvarande tendensen vänder. Det är sjukvårdsdelegationen som fördelarblocken för utbildning efter samråd med , ochsocialstyrelsen, och det är därför inte möjligt att nu ange någon exakttidpunkt när vi kan ha tillgång till kompetent personal i full utsträckning,men jag kan försäkra att vi skall följa den här frågan med stor noggrannhet ochuppmärksamhet. diskuteras ju risken med alltför stor tilltrotill mammografin, och det finns alldeles klart en risk om man enbart förlitarsig fill mammografiundersökningar- inte bara därför att röntgenstrålningen kange skadeeffekter. Visserligen är röntgendosen liten vid varje upprepat försök,men görs många undersökningar kan det självfallet ha risker. Om ökad tillgång på kompetent personal för mammografi 13KARIN (vpk): För att börja med det sista så har jag dettahelt klart för mig. Men är mammografi den enda metod som finns. Därför ärdet nödvändigt att satsa just på att utveckla den metoden, tills man hittarnågon som är bättre. Jag är glad över den utveckling som här hartalat om när det gäller utbildningen. Det är bara att hoppas att den kommertill stånd så fort som möjligt, eftersom det som står i svaret - att allakvinnor har möjlighet att få mammografi oavsett var de bor inomlandstingsområdet - inte stämmer med det alarm som slagits i pressen om att demammografiapparater som finns inte kan användas därför att det är brist påpersonal. I underlaget för ett nytt vårdprogram för bröstcancer, somsocialstyrelsen har utarbetat, talas det om ökad användning av mammografi, mersamarbete mellan olika typer av cancerspecialister på kirurg- ochonkologikliniker, dvs. tumörkliniker, och bättre psykologiskt omhändertagandeav bröstcancerpa-fienter. Det är några av de synpunkter som ingår i underlaget. Om ökad tillgång på kompetent personal för mammografi är medveten om att mammografi är endiagnosmetod som säkerhet avslöjar bröstcancer. Man kan dessutomupptäcka mycket små tumörer. Men för att "sådana undersökningar skall ansesberättigade krävs att dödlighet i bröstcancer sänkes så mycket att kostnaderförknippade med hälsoundersökningar blir sjukvårdspolitiskt acceptabla". Det förstår jag inte riktigt. Vad innebär det? Är det inteen kostnadsvärdering av kvinnoliv? När jag i mitt svar anger att tillgång tillmammografi finns för alla kvinnor som söker för symtom i brösten, innebär dettasjälvfallet inte att tillgång finns till massundersökningar i förebyggandesyfte, utan det gäller som sagt för dem som söker för symtom. Skulle vi kommafram till att vi skall gå in för massundersökningar i hälsopolitiskt syfte,blir naturligtvis kraven på läkare och röntgenassistenter betydligt större. Detär i den situationen vi då måste överväga en förändring av utbildningsblocket. 15KARIN (vpk): Det är alltför många kvinnor som nonchalerasnär de söker läkare för misstänkta förändringar i brösten. Det är inte såatt de får mammografiundersökning obligatoriskt. I tror jag allakvinnor som kommer in på sjukhuset fåren mammografi. Men om man påandra håll kommer till läkare därför att man misstänker något, är det i daginte klart att man får en ordentlig undersökning, utan man kan få fortsätta attsöka . Man går tillbaka till läkaren men blir bara hemskickad.Det görs ingen ordentlig undersökning. Jag är benägen att instämma i vad en annan läkare, chefenför bröstcancersektionen vid , sagt i en artikel i ,nämligen att om fler läkare varit kvinnor skulle diagnos och behandling avbröstcancer sannolikt ha haft en mer framträdande plats, särskilt inomröntgendiagnost i ken. Det är väl helt klart att läkare har olika uppfattningar.Det är ingenting ovanligt. Men det har helt enkelt ingen status att opererakvinnobröst. har man faktiskt inte kunnat påvisa någranegativa effekter av mammografiundersökningar. Kostnaden är överkomlig. Man vetvilka kvinnor som är i riskzonen. De pengar som krävs skulle snabbt, tror jag,ge utdelning i form av minskad dödlighet och lägre vårdkostnader. På siktskulle det bli en ren besparing. Därför kan det inte få stupa på grund av bristpå kompetent personal. Men jag tror att och jag är inne på sammatankegång, och jag hoppas att någonting skall hända snart. Jag kan inte annat än beklaga, om kvinnornonchaleras när de söker hjälp på sjukhus för symtom i brösten. Nordlanderi att det är fel om så är fallet. Men kan jag inte instämma med iatt olika behandlingar inom sjukvården graderas så att de får olika status. Jaghar mycket svårt att acceptera en sådan inställning, eftersom det strider motall etik inom sjukvården att bete sig på det sättet. En viss tveksamhet om mammografiundersökningarna finnsdock. Detta redovisades bl. a. i tre fall i - nr44, tror jag det var, men att det var just det numret kan jag inte säga säkert.I de tre fallen hade patienterna efter mammografiundersökning invaggats isäkerhet. Två av dem hade sedan fått en måttlig cancer, medan den tredje hadeen inoperabel cancer när hon till slut kom för att få vård. Detta visar att mannaturligtvis måste vara litet försiktig och att man inte kan anse att enbartmammografiundersökningen är tillräcklig. Den behöver kompletteras, t. ex. medsjälvundersökning av brösten. Om tillsättande av en utredning om utgiftsskatt 17 (vpk): Det är väl så att ingen diagnos ärhundraprocentigt säker; det gäller naturiigtvis också i det här fallet. Genommitt jobb, där jag har fått kontakt med många kvinnor i de aktuella åldrarna,känner jag till många fall där jag kan bevisa att man har nonchalerat dessaundersökningar. När det gäller frågan om olika status vet vi ju att detinom läkarkåren förekommerstatustänkande på många områden, såsom inomåldringsvården och psykiatrin. Den diskussionen behöver vi ju inte ta upp här,men jag tror ändå att det har betydelse att det gäller kvinnor. Den debatt sompågår, den bok som har kommit ut och den avhandling som finns borde kunna geunderlag för en ökad satsning på det här området. 4§ Svar på fråga 1980/81:64 om tillsättande av enutredning om utgiftsskatt har frågat mig om jag är bereddatt tillsätta den utlovade utredningen om utgiftsskatt och omjag är beredd att ge den sådana direktiv att utgiftsskatten blir allsidigtbelyst. Det är min avsikt att inom kortbegära regeringens bemyndigande att tillkalla en utredning för att ytterligarebelysa en utgiftsskatt. Jag är emellertid för dagen inte beredd att exakt angeefter vilka linjer utredningsarbetet bör bedrivas. 19STIG JOSEFSON (c): Jag tackar budgetministern för svaret på minfråga, även om jag är något besviken över att statsrådet inte har velat angeefter vilka riktlinjer utredningsarbetet skall bedrivas. Utgiftsskatten är ett intressant alternativ till nuvarandeskattesystem, och det finns all anledning att få den allsidigt belyst. 5 protokoll 1980/81:18-19 Om tillsättande av en utrednittg om utgiftsskatt Utgiftsskattenhar givna fördelar. Den stimulerar i sig själv sparandet, och olika sparformerblir likartat behandlade, oberoende av om man sparar i bank, i aktier eller ifastighet. Inkomsten beskattas ju inte förrän den konsumeras. Utgiftsskatten stimulerar sysselsättningen och tar bortmotståndet mot övertidsarbete. Ja, den löser sannolikt problemet medbeskattning av övertidsarbetet på ett enklare och rättvisare sätt än herrBohmans nu diskuterade uppdelningssystem gör. Utgiftsskatten ger förutsättningar för en utjämning ävenav löneinkomster mellan olika år. Utgiftsskattengör också den krångliga reaskatten onödig. Men visst finns det också problem. Därför är det angelägetatt förslaget om utgiftsskatt blir allsidigt belyst, så att både för- ochnackdelar blir klarlagda. Även om statsrådet inte nu har velat svara på min andrafråga, så förutsätter jag ändå att utredningsdirektiven blir sådana att desynpunkter jag här nu senast framfört blir beaktade. Än en gångett tack för svaret. Det är riktigt som säger att enutgiftsskatt liksom alla andra skattesystem har sina för- och nackdelar. Fråganhar belysts i en tidigare skatteutredning, och framför allt harfört fram intressanta synpunkter på ett sådant skattesystem.