prot · G409103 · 1980-12-31 00:00:00 — Beträffandetunnelbanebygget hävdar jag atf def är på gränsen till oanständighet att strykaett anslag på i budgeten utan så mycket som en rad av kommentar.Kommunikationsministern visste ju att han genom att stryka anslagsposten på 30miljoner ingrep i Stockholmspolifiker-nas beslutsprocess. Och det är det vireagerat mot. Detta är ett sätt att dölja de intentioner man har. Def är interätt - så gör man inte gentemot den parlamentariska församlingen. Det är, herrkommunikationsminister, en majoritet i som kommit medförslaget, och då skall inte ni i regeringen och inte vi här i kommamed några pekpinnar -för vi har en decentraHserad beslutsprocess, och den skallvi följa. Jagskall inte på nytt ta upp effekterna av den bristande resursfilldelningen tillvägverket och föregående år. Men jag vill säga att den femårsplan fördriften som är under utarbetande på och som är baserad på åretsbudgetproposition är något av en katastrofplan. Kommunikationsministern vetatt driftunderhållet och vinferväghållningen blir väsentligt eftersatta, att vifår lägga ned 50-60 vägstationer osv. AnslagtiU vägväsendet m. m. Vi är interikfigt överens i formuleringarna - det kan jag ju säga till hert -även om vi råkar vara överens om slutsiffran. Problemet är väl egentligen barahur mycket som kan åstadkommas, som sade, för de belopp som niföreslår. Jag får en känsla av att ni skulle kunna bygga i helaSverige och ha ett perfekt vägunderhåll med de 120 miljoner som ni viH ha tilldrift av statliga vägar och de, som jag vill minnas, 50 miljoner ni vill hatill byggande, vilka dock huvudsakligen gäller broar. Men det bHr inte såvåldsamt mycket för dessa belopp - det är det beklagliga. Detta måste vi juvara eniga om. Däremot är det lätt att stå här i talarstolen och säga hurmycket man skulle kunna göra. Menvi kommer som sagt att anslå ungefär de här beloppen under löpande år, och dåkommer vi att bygga några av dessa broar - jag är mycket tacksam för att ni harungefär samma uppfattning som vi i fråga om dem. När det gäller driften avstatliga vägar kommer det att bli fråga om en del AMS-medel tillspeciella projekt. På det sättet har det ju varit , så det är intenågonting alldeles nytt som kommer att inträffa på det området. Däremotär det litet svårt att acceptera era reservationer. Skulle man anta dem, såfinge man lägga till en nolla på beloppen för alla era förslag. Skulle mangenomföra allt som står i er brödtext - om jag får använda det vanvördigauttrycket, herr talman - så räcker det nämligen inte med de belopp ni villanslå, utan då får man som sagt lägga till en nolla efter varje summa. Så storabelopp har vi inte råd med. Def tror jag också att vi är eniga om, men jagbegär inte aft skall acceptera en sådan tolkning. Anslagtill vägväsendet m. m. Anf.17 (vpk); I samband med det trafikpolitiska beslutet slog fast attvägdriften skulle ligga på en sådan nivå att ytterligare kapitalförstöring infeskulle riskeras. En vikfig avsikt var också atf förbättra trafiksäkerhetengenom att höja ambitionsnivån för vägbyggandet. Vägverkethar i sin anslagsframställning angivit konkreta exempel på insatser inom dettaområde som markant ökar trafiksäkerheten. Genom aft t. ex. byggaförbifarfsleder och förbättra vägar utanför tätorterna kan man reducera antalettrafikolyckor med , vilket är överraskande mycket. Devinster i form av sänkt bullernivå och minskade luftföroreningar itätbebyggelse som man får genom aft ge möjlighet för genomfarfsfrafiken att gåutanför tätorterna är också stora, även om det inte är så lätt atf kvantifieradem. En så fill synes enkel sak som att förse vägkorsningar med belysning kange en olycksfallsminskning med uppåt . Samma sak gäller om man vidtarsådana enkla åtgärder som att förse kantstolpar och snösförar med reflexer. Detfinns också exempel på att man genom atf inte åtgärda uppkomna skador påvägbeläggningen får en ökad olycksfallsrisk bl. a. genom s. k. vattenplaning. Eftersläpningennär det gäller åtgärder i samband med skador på det belagda vägnätet drabbarockså trafikanterna hårt genom atf det uppstår ökad förslitning på fordonen ochökade bränsle- och däckkostnader. Man har beräknat kostnadsökningarna i detsammanhanget fill ca 100 milj. kr., motsvarande en merförbrukning av drivmedelpå . i ett större sammanhang får detta betydelse ocksåför bytesbalansen, eftersom def är av största intresse att vi kan pressa neroljeförbrukningen. Genomatt, i motsats till vad som lades fast i det trafikpolifiska beslutet, skäraner väganslaget har regeringen nu slagit in på en väg som innebär att manmedverkar fill en ökning av trafikolyckorna och fill en kapitalförstöring närdet gäller vägarna. Regeringen kan naturligtvis ange olika skäl fill varför manhar beträtt denna väg, men faktum är atf konsekvensen av neddragningen avanslaget blir den jag här har skisserat. Nedskärningav väganslaget är något som har pågått , och när det gällt attförsöka vidmakthålla vägarnas standard har def anslagits ca 200 miljoner förlitet. Enbart höjningen av pefroleumpriserna har enligt medfört enutgiftsökning med 1 500 miljoner. använder jui sin verksamhet petroleumprodukter inte bara som drivmedel, utanpetroleumprodukterna ingår också i betydande utsträckning i själva vägkonstruktionerna.Dessutom har i sin nya femårsplan tvingats reducerasin personalstyrka, som uppgår fill 10 000 man, med 900 löneplans- och 1 000AST-R-fjänstemän. Byggsidaninom har tvingats göra sig av medmer än en tredjedel av arbetsstyrkan, och måste man sätta sig ned ochplanera för reducering med ytterligare 150 anställda fram fill 1983. Dethär betyder att det inom kommer att finnas endast 650 fast anställdaför hela byggnadsverksamheten. Men med de prutningar som nu skeri samband med årets förslag håller inte ens de här kalkylerna. Man måste förståatt det skapas oro bland personalen. talas def om att vägområden i Norrlandsom ofta har en fast bemanning på 13 man skall ha en bemanning på 8-9 man. Dåman minskar personalstyrkan, kan man inte bemanna maskinparken. En konsekvensblir då också en nedbanfning när det gäller antalet maskiner. I sin tur lederdetta till att man måste eftersträva ökade entreprenadkontrakt. Ordförandeni vägsektionen av uttrycker sig så här i fidningenStatsanställd, nr 1-2/1981: "Viförväntade oss mycket av det trafikpolifiska beslutet och trodde att viäntligen fått lugn och ro aft planera byggande och underhåll på den nivåriksdagen fastställt. I stället tvingar man nu verket att frångå all tidigareplanering. Det är en stor skam att behandla ett viktigt polifiskt beslut på dethär sättet." Förglesbygder, som ofta är detsamma som skogsbygder, betyder den planeradeindragningen av ett 30-tal vägstationer ett hårt slag. På många mindre orterhar vägstationen varit en arbetsplats av regionalekonomisk betydelse som givitorten en viss stabilitet. Vi skall komma ihåg att det finns många små och ändårelafivt hyggligt utvecklade - jag tänker då på service och sådant -norrländska orter där man har en vägstation, som också har varit en arbetsplatssom man kunnat förknippa med fast och stabil aktivitet. måste man plötsligtförbereda indragning av ytterligare ett antal, kanske fiotals,vägområdesstationer. Samfidigt har bygderna ofta ett grusvägsnät med mycket lågbärighet, hårt pressat av tunga virkestransporter. måste man undertjällossningen avstänga ca 1 grusväg, motsvarande avgrusvägsnätet, för lastbilstrafik. Jag såg att det låg ettmeddelande om atf betydande vägsträckor i skall avstängas redanfr. o. m. denl april fram fill juni. Detta innebär ju hårda slag motnäringslivet, i synnerhet beträffande virkestransporterna. I skogslänen måsteca av statsvägarna avstängas. Imotion 1731 om mellan och har och jagförsökt beskriva just en norrländsk situafion. Vägen i fråga är den kortastemellan två större orter i inlandet. Den har en dålig underbyggnad och är smaloch krokig med mycket svaga vägkanter. Givetvis är problemen störst höst ochvår liksom under regniga perioder. Tung lastbilstrafik, inte minst virkes- ochfimmertransporter, belastar vägen då så är möjligt. På så sätt pressar man påytterligare, trots den låga bärigheten. Man kan här tala om en flaskhals somfördyrar och försvårar transporterna för industrin och skogsbruket liksom förden stora allmänheten. Det finns många sådana flaskhalsar i . F. ö.finns det exempel på att småindustrier som har beställning av viss utrustningtill nu får lov att permittera på grund av uteblivna beställningar.Vägverket måste ju se om sitt hus. Ett exempel är i i , där man har måst permittera på grund avuteblivna beställningar av plogar. Samma sak gäller många lastbilsåkerier ochentreprenörer. Nedskärningen slår alltså mot sysselsättningen. Detta gäller ocksåfärjetrafiken, som i budgetförslaget får Anslagtill vägväsendet m. m. Anslagtill vägväsendet m. m. sittanslag sänkt från 14 till 4 milj. kr. Trots att det i besparingsproposifionenvar en viss luddighet i skrivningen beträffande färjeindragningarna-kommunikationsministern hade ju då gått in för atf man skulle undersöka om detinte var möjligt atf dra in en rad färjelinjer- var man ändå överens om attriksdagens avslag var klart. gick inte med på så kraftigaindragningar. är frågan om sanningen i själva verket är den att man trotsdetta skall fullfölja departementets intentioner och dra in färjor. Det finnsen berättigad oro för det i många bygder, inte minst i . Arbetslöshetenfår nu en extra "puff" genom att vägarbetsverksamheten bantas. Dåträder förhoppningsvis AMS in med arbetslöshetsbekämpning just genomvägarbeten. Först skapas alltså arbetslöshet inom vägarbetssek-torn. Sedanskall AMS in och klara av den arbetslösheten - genom att sysselsättautrafionaliserade frisörer och andra människor som behöver ha ett arbete. Ellermåhända skall de som hade tänkt sig en framtid som vägarbetare i stället få ettslags beredskapsarbete. Vägarna skall tydligen byggas, inte efter behov utanefter den av myndigheterna skapade arbetslösheten - och dessutom på årstideroch under omständigheter i övrigt då vägbyggandet är särskilt dyrt. Envägdirektör uttryckte saken så här: Praktiskt taget hälften av de s. k.beredskapsmedlen försvinner genom att man får lov att utföra arbetena underogynnsamma omständigheter -, i kyla, mörker osv. Vänsterparfietkommunisterna har därför föreslagit att man skall börja ändra på denna ordning- satsa på som landets vägbyggnadsorganisation och överföraAMS-medel för vägbyggande till . Det ger en bättre och långsiktigareplanering med effekfivare användning av pengarna. Det är f. ö. styrkt attvägarbeten och anläggningsarbeten över huvud har en hög dagsverkskostnad ijämförelse med andra typer av beredskapsarbeten och därför inte är ägnade atfåstadkomma särskilt många nya arbetsplatser. Denkraftiga nedskärningen av statsbidraget till kommunala vägar är något somytterligare pressar kommunernas ansträngda ekonomi. Många kommuner har redanen betydande våglängd att klara, utan något som helst statsbidrag. Vi motsätteross en ytterligare övervältring på kommunerna. Vi har, herr talman, i ensärskild motion, 1980/81:383, tagit upp de frågor som utredningenKollektivtrafik i tätort (KOLT, SOU 1975:47) aktualiserade. gällande ordningför statsbidrag missgynnar nämhgen kollektivtrafik i tätorter. Om en kommun -vilket inte sällan är fallet - har att välja mellan byggandet av en ny väg, förvilken statsbidrag på ställs i utsikt, och trafiklösningar för bättrekollektivtrafik, så väljer kommunen av ekonomiska skäl vägalternativet.Kommunerna stimuleras genom nuvarande statsbidragsregler inte till satsning påkollektivtrafik utan fill att i stäUet söka lösningar som ökar bilismen. Sammasak gäller neddragningen av stödet till cykelvägar. Trafiksäkerhefsverketsredogörelse i samband med anslagsframställningen /82 bekräftar det urtrafiksäkerhetssynpunkt högst angelägna med en bestämd satsning på cykelvägar.Man redovisar risker för olika trafikantkategorier - jag vill referera tillframställningen på s. 43 i TSV AF1981/82, där vi ser att när människorna färdas fill och från arbetet, så gör av dem det medelst cykel. Men av det totala antalet olycksfall vid dessaarbetsresor sker just i samband med cykelåkning. Det är naturHgtvis ett tydligttecken på att det behövs särskilda leder som tryggar cyklisterna gentemot övrigtrafik. Härskall också medges att det finns en annan aspekt på frågan, nämligen att detofta är äldre och även yngre människor som använder cykel. Detta anges också avtrafiksäkerhetsverket som en intressant aspekt i sammanhanget. Men utan tvivelhar cykelvägarna en stor trafiksäkerhetspolitisk betydelse. här frågorna använder utskottet det gamla knepet att hänvisa till nyautredningar. Det är inte bra i ett läge där samhället måste satsa på enminskning av privatbilismen, framför allt i städerna. Samfidigt som bilenkräver stora leder och parkeringsutrymmen till höga kostnader förstörs denfysiska miljön. Avgaser, buller och trängsel skapar dålig miljö ochohälsa. Detta är välkänt för de flesta, men det är vi politiker som haransvaret för att se fill att någonting görs för att få ett slut på dettaförhållande. Här är statsbidragen ett utmärkt styrmedel. På utgördessa bidrag klara besparingar för samhället. Med det,sagdayrkar jag dels,beträffande mom, 7 b i utskottets hemställan, att med bifall fillmofionerna 1980/81; 1096 yrkande 2 och 1980/81; 1731 samt med anledning avregeringens förslag och motion 1980/81:1744 yrkande 11 i frågavarande del tillByggande av statliga vägar för /82 anvisar ettreservationsanslag på 1 , dels att riksdagenbifaller mofionen 1980/81:1096 i övrigt. Anslagtill vägväsendet m. m. 18 (): En debatt har redan förts mellan reservanterna till betänkandet och detansvariga statsrådet. Jag skall därför begränsa min sammanfattning och blikortfattad när jag redovisar utskottsmajoritetens syn på vägpoHfiken. Vägfrågortilldrar sig alltid stort intresse när de debatteras, oavsett om det är här ikammaren eller ute i landet. Detta är ganska naturligt, eftersom vägarna är avstor betydelse för de moderna kommunikationerna. Man kan naturligtvis ha deladeuppfattningar om hur stora anslag som bör beviljas till vägarna, både tillvägbyggandet och till underhållet av befintliga vägar. Detär också ett område som det är vettigt att satsa pengar på. Det ärinvesteringar för framtiden, som det har uttryckts tidigare. Därom är de flestaöverens. På den punkten råder inga delade meningar mellan utskottsmajoritetenoch reservanterna,' Mendet behöver knappast upprepas ytterligare i den här debatten att anledningentill att givmildheten är mindre än vad vi är överens om att den borde vara ärdet kärva ekonomiska klimatet i vårt land. Den långsiktiga målsättningen liggerfast enligt tidigare beslut - det skriver utskottet på s, 8 i sitt betänkandenr 16, Där uttrycker utskottet att trafikpolitiska Anslagtill vägväsendet m. m. beslutfortfarande är grunden och målsättningen för arbetet. Låt mig mycket kortcitera vad som står på s. 8: "Utskottetansåg dock ett ökat vägbyggande vara angeläget från såväl samhällsekonomiskasom trafiksäkerhetsmässiga synpunkter samt att den fortsatta planeringen ochmedelstilldelningen därför borde inriktas härpå. Utskottet är i principalltjämt av samma uppfattning. Angeläget är att även beredskapsmedel i all denutsträckning som befinns möjlig ställs fill förfogande för vägunderhåll och-byggande." Detförtjänar alltså att understrykas att arbetsmarknadspolitiska åtgärder i ganskastor omfattning sätts in - och det har gjorts under den senaste tioårsperiodeni olika omgångar. sade som talesman för reservanterna att man nu tydligen var beredd attacceptera ett ökat skadande och dödande på våra vägar, eftersomanslagstilldelningen är så dålig som den är. Jag skall inte ytterligare gå inpå någon bedömning av hur stora delar vi är oense om - det harkommunikafionsministern och redan debatterat . Menlåt mig säga att den bild som målar upp inte är riktig. Vi har enmycket positiv utveckling när det gäller antalet olyckor och omkomna på våravägar. Jag har sagt tidigare att vi naturligtvis inte skall acceptera att någonmänniska skadas eller omkommer på våra vägar. Men vi har en positiv trend, ochantalet olyckor är nu mindre än . Det tycker jag är väldigt bra medtanke på att bihsmen ökat mycket . Derubriker som åberopade tycker jag inte är så mycket aft ta tillintäkt. De har förekommit även under socialdemokrafiska regeringar. Det finnsintresseorganisationer som aldrig är nöjda. Det skall de naturHgtvis inte heHervara - en del av deras verksamhet är att försöka få mer medel av den knappakakan. Jagskall kort kommentera de reservationer som fogats fill utskottefs betänkande. Reservation1 gäller flerårsplanerna. Jag har sagt att utskottets målsättning närdet gäller flerårsplanen står fast. Vad reservanterna begär är i sak detsammasom utskottet uttryckt i sin skrivning på s. 8 och 9. Reservation2 är en centerpartireservation. Vi har alla förståelse för de problem som tasupp i reservationen och för önskemålet att mera pengar skall gå till de mindrevägarna. Utskottet säger också att bör öka medelstilldelningen tillde län som har ett stort antal grusvägar. Detta får då ske på bekostnad avmedelstilldelningen till de län som har ett stort antal asfalteradeglesbygdsvägar. Vi är alltså överens om målsättningarna. Reservation3 handlar om anslaget till driften av statliga vägar. Här vill desocialdemokratiska reservanterna plussa på ytterligare 20 milj. kr. Jagupplever detta mer som en demonstration, eftersom 20 milj. kr. ytterligare intetäcker det behov som finns. Behovet är mångfaldigt större. Reservation4 skall jag inte kommentera. Det kommer att göra i sitt inläggsenare i debatten. När det gäller reservation5 har utskottet gjort den bedömningen aft vi inte kan anslå ytterligare 30 milj. kr. för byggandet avtunnelbanor i . Vi menar att pengarna får tas inom de ramarsom tilldelas regionen. a. sade i sitt inlägg finns deten opinion att i stället satsa på . Jag tycker att vi skallöverlåta fill stockholmarna att göra bedömningen var man vill satsa sinapengar. Det har också framkommit att det är tveksamt om man behöver dessapengar under innevarande år - det har också sagts tidigare i debatten. Det ärväl den bedömningen som även kommunikafionsministern gör, om jag rätt förstodhans inlägg. Reservafion 6 handlar om cykelvägarna, och reservanternaföreslår ytterligare 20 milj. kr. Enligt departementets ochutskottets bedömning räcker det med de 30 milj. kr. som föreslås ibudgetproposifionen under rubriken fill vissa vägtrafikanläggningar.Skulle def mot förmodan bH så posifivt att def kommer ännu mer projekt finnsdet ju alltid möjligheter att äska ytterligare medel i tilläggspropositionen.Vi har emellertid gjort den bedömningen att de föreslagna medlen kommer atträcka till de projekt som redan finns på önskelistan. Reservation 7 gäller bidragen till spårtrafikanläggningar.Jag vill hänvisa till utskottets skrivning på s. 19, där man tar upp KOLT:sförslag, som ytterligare bearbetas av en utredningsman. Vi vill medhänvisning till detta säga att vi får komma tillbaka till den diskussionen närdet föreligger ett utredningsförslag. I reservation 8 gör reservanterna en markering som aldrigtidigare förekommit. Med pekpinnar talar man om hur det upplånade kapitalet pådetta område skall prioriteras. I reservation 9 begär socialdemokraterna att ytterHgare 20milj. skall anvisas till kollektivtrafikberedningen, och saken så, att kollektivtrafikberedningen är fullständigt avlövad påpengar. Jag vill faktiskt fråga vad han har för täckning fördetta påstående. Jag råkar tillhöra kollektivtrafikberedningen, och det gårockså bra att tala med beredningens ordförande. Vi har en hel del projekt igång, och det finns inte möjlighet atf använda pengar för projekt avannan storleksordning. Vi har alltså inte just nu behov av mera pengar, och detlär inte vara särskilt smart att äska ytterligare medel för beredningensverksamhet, när det är kamp om de befintliga medlen på def statliga området överhuvud taget. Reservation 10 innehåller en rent aHmän inbjudan till atfgöra allt vad som bör göras. Jag vill gärna tillstå att när det gäller deexempel som nämns - i både och , med arbetslöshetsproblem osv. -finns det mycket att göra på vägområdet. Def är vi säkerligen överens om. Menreservanterna har ju på den här punkten inte föreslagit aft några pengar skallanvisas. Med detta, herr talman, ber jag atf få yrka bifall fillutskottets hemställan på alla punkter. Jag skall därefter gå över till att något kommentera ettmycket lokalt problem, som rör mitt eget län. Vi har jufått erfara att beslutat att dra in ett antal vägstationer. Anslag till vägväsendet m. m. AnslagtiU vägväsendet m. m. bl, a, en i min egen bygd,nämligen den i , Vägstationerna har inte varit föremål för någon störredebatt - det skulle ha funnits mera utvecklat i detta betänkande, om det hadeförts en sådan debatt - och det är egenfiigen inte många som haft synpunkter påden här rafionaliseringsåtgärden. Det väcker emellertid alltid debatt, närnågonting skall dras in, och det är förståeligt. Men man kan inte motsätta sigåtgärden och bortse från alla fördelar i rafionaliseringshänseende, när detskall sparas pengar i ett kärvt ekonomiskt klimat. Det är svårt förglesbygdskommunerna - kommun är en sådan - och man gjorde också enuppvaktning hos kommunikationsministern och ville slå vakt om den härvägstafionen. Anmärkningsvärt var att man hade med sig riksdagsmanEinar och från vårt län. Frånmoderat håll deltog vi inte i uppvaktningen, därför aft vi ansåg att de förslagtill besparingar som den borgerliga regeringen lagt fram borde accepteras av deriksdagsledamöter som tillhör regeringspartierna. Men att jag nu tar upp sakenberor på att jag i samband med detta bl. a. blev beskylld för att vara ett hotmot framtid - vägstafionen kunde ju försvinna. I stora rubriker ilokaltidningarna sades detta öppet från riksdagskollegerna, och de förklaradeatt de minsann skulle hjälpa till att rädda vägstationen i . Jagvill fråga: Vad har ni gjort när vi nu behandlar vägfrågorna? Ni har inte enynka motion där ni slår vakt om det ni lovade. Därmed har naturligtvishjälteglorian bleknat betänkligt, och ni kommer att framstå i ynklig dager, somfallet blir när man ger en massa löften som man sedan inte gör någonfing föratt infria. Påhoppetpå mig skedde när debatten om vägstafionen på den plats, där jag råkar bo,pågick som intensivast. Då kom de här synpunkterna fram, och det har gjort attjag känt mig nödsakad att offentiigt redovisa vad "räddarna"har åstadkommit för vägstafionen i . 19 ()replik; Utskottets talesman säger atf det trafikpolifiskabeslutet ligger fast och att den målsättning som då i stort sett allavar överens om inte har ändrats. Han hänvisar fill utskottsmajoritetensskrivning på s. 8 i betänkandet. Jag vill hävda att det bara är makulatur kvarav trafikpolifiska beslut när det gäller vägavsnittet. Somjag sade i mitt huvudanförande här har regeringen gjortneddragningar med mer än från den programnivå som vianbefallde trafikpolitiska beslut och med 640 milj. kr. Hur kan man då hävda här i debatten atf målsättningenfrån beslut ligger fast? Sanningenär ju den, atf nu har arbetat fram en ny femårsplan fördriffverksamheten , baserad på det budgetförslag vi nubehandlar. Det är rena katastrofplanen. Därför är det inte med sanningenöverensstämmande, när man från utskottsmajoritetens sida säger atf man leverupp till trafikpolifiska beslut. Ert förslag resulterar ju bl.a. i att bortemot 2 000 av anställda måste friställas. Man kommer infe atf ha pengar till grusning och nybeläggning på våra grusvägar. Man kommer atf få stora bekymmer medvinterväghållningen. Dethar varit en positiv utveckling på trafikolycksfallssidan, men med den nuanbefallda anslagsutvecklingen räknar i sin nya femårsplan med attantalet trafikolyckor kommer atf öka med 400 fram fill 1985 och kanske bortemot1 800 fill 1988. Det är alltså konsekvenser av den nya inriktning somvägpolifiken har fått, en inriktning som icke har någon som helst anknytningfill det vi var överens om trafikpolifiska beslut.