prot · G40937 · 1980-12-31 00:00:00 — Jo, i bästa fall den unge elevens godhjärtade ochansvarskännande föräldrar. Skall vi se de nya utgifter som föräldrar till barn iyrkesintroduktionen på sina håll i landet nu har fått som en ny skolavgift,införd smygvägen? Är det kanske så att får stjärna i boken hos sinegen parfiledning för att äntligen ha övervältrat en del skolkostnader påföräldrar eller elever? Eller är det bara en illa genomtänkt proposition som nubörjar värka ut i våra kommuner? Det är kanske omänskligt av mig att härja så här medskolministern på veckans sista arbetsdag och ösa på med nya frågor, men det ärtyvärr oundvikligt - vi ledamöter får ju i vår tur frågor. En hel del frågorfick vi när propositionen hade presenterats, och vi försökte fågehör för våra synpunkter under debatten innan propositionen antogs. Jag måste ställa fler frågor. Är statsrådet övertygadom att de . pier elev och läsår som nämns i svaret verkligen räckertill för skolledning, planering, uppföljning, tillsyn och särskilda åtgärderför samverkan mellan skolan och företagen? Jag har lika litet som skolministernkunnat göra någon undersökning av det förhållandet, men det är bra många somhävdar att den här verksamheten inte alls går ihop för kommunerna. Och även omdet går att vifta bort som politiskt normalt att vi kommunister ochsocialdemokrater gör allt vad vi kan för att torpedera sådant som vi ogillar iden borgerliga politiken, så är det ju inte bara från oss som kritiken kommernär det gäller verkningarna av proposifion 145 i praktiken. "Vårstudierektor är centerpartist, och han höll ju på att fara genom taket när hanfick klart för sig hur det här fungerar" - ja, så berättade en av minasagesman för mig . Jag dröjde faktiskt till med att ringa runtoch få nya och färska synpunkter, eftersom jag verkligen hade väntat migbetydligt mer av positiva fakta i interpellationssvaret. I min begränsaderemissomgång stötte jag då a. pådet fenomenet, att det fortfarande går ut olika påbud från skolöverstyrelsenoch . har skriftligen svarat påkommuners frågor att yrkesintrodukfionen visst är poänggrundande för skolan. är juinterpellationssvaret på den här punkten faktiskt mycket konkret ochklarläggande: "Yrkesintroduktionen är inte en reguljär utbildning . Den fårinte utgöra grund för poängberäkning." Den passusen i interpellationssvar borde nogofördröjligen gå ut till alla våra kommuner, som just nu håller på attfastställa budget. I väldigt många fall har skolstyrelser ochkommunstyrelser låtit sig vägledas - eller vilseledas - av skolöverstyrelsenoch därmed räknat in en liten slant för studierektor eller t. o. m.studierektorer och handledare. Visserligen håller den bistra sanningen frånutbildningsdepartementet på att vinna tilltro på bekostnad av beskeden frånskolöverstyrelsen, men oklarhetens töcken finns ändå. Ämnet för min interpellation är bara delar avproblemen med den nyinrättade yrkesintroduktionen. Det kommer att finnasanledning att snart vidga debatten fill att gälla även återverkningarna pä dehär ungdomarnas chanser att få arbete. Jag har här bara pekat på någraomständigheter som visar hur våra ungdomar får betala för att vårt samhälle harmisslyckats med att ge dem arbete. Om sociala förmåner vid genomgång av gymnasieskolansyrkes-introduktionskurser 51ING-MARIE (); Jag vill passa på tillfället att få vända migtill skolministern och berätta litet grand om de erfarenheter i den här frågansom utbildningsutskottet gjorde vid ett studiebesök i län.Man redovisade då från länsskolnämnd och skolmyndigheter just vad redogjort för, nämligen de olika uppgifter som ochdepartementet ger i fråga om tolkningen av det beslut som fattades . Jag minns särskilt väl hur här i kammarenflera gånger betonade att inga ungdomar skulle hamna utanför, utan att den nyareformen skulle kunna lösa sysselsättningsfrågorna. Man skulle kunna ta hand omsamtliga ungdomar. I har vi den näst högsta arbetslösheten ilandet; vi kommer efter . har vi fört en kamp för attvärna sysselsättningen. Kommunerna har på ett mycket aktivt sätt varit bereddaatt göra stora insatser för att klara ungdomsarbetslösheten. Man har gått inmed beredskapsåtgärder. 11, ex. kommun satsar vi över100 miljoner på utbyggnad av gymnasieskolan. Men i länet har vi medyrkesintroduk-tionsinsatserna, som når 264 ungdomar, fortfarande över 500ungdomar som vi inte har klarat med yrkesintrodukfionen. harsökt statsbidrag för 100 årselevplatser. Vi har fått besked om att vifår 80, och vi vet inte hur det kommer att bli med de resterande platserna. Avungdomarna har ingen fast förankring på Omsociala förmåner vid genomgång av gymnasieskolans yrkes-introduktionskurser arbetsmarknaden.Kommunerna har i samband med uppföljningen av ungdomspropositionen funnitatt det allra största problemet är 17-åringarna. Både och Gävlekommuner har gått in med kommunala medel för att satsa på beredskapsarbeten ochtill ungdomarna direkt riktade åtgärder. Jagvill gärna fråga skolministern om hennes synpunkter på att kostnaderna pådetta sätt övervältras på kommunerna. Kommunerna har ju det yttersta ansvaretför ungdomarnas situation. EnHgt barnavårdslagen har sociala centralnämndernaatt vidta åtgärder i förebyggande syfte, och dit hör att bereda utbildning ochsysselsättning. På detta sätt kommer kommunerna inte att klara en utvecklingmotsvarande högst som rekommenderat. Hurser på detta? Hur ser hon på möjligheterna att ta hand om deungdomar som faller utanför de åtgärder som inryms i den halvdana 6chogenomtänkta ungdomspropositionen? Jag kan försäkra att lojalatjänstemän i kommunerna har arbetat och slifit dag och natt för att klara deungdomar som blivit utan stöd. Våra tjänstemän har, uteslutande med hjälp avkommunala medel, gjort en helt beundransvärd insats för att mildra veikningarnaav ett regeringsbeslut, som fattades i elfte timmen och utan att medgeplaneringstid för kommunerna. Vikan inte stillatigande acceptera att ungdomarna skall komma i kläm hur mycketsom helst. I förlängningen kommer kostnaderna för en sådan utveckling att blimycket stora för samhället. inlägg gjorde ett mycket starkt intryck på mig, eftersomhan upprepade gånger - jag hann inte räkna alla, men det var åtminstone sju ä åttagånger - använde uttryck som "illa genomtänkt", "illaplanerad" osv. nöjde sig med att en gång framföra sådanaokvädinsord. RaulBlucher säger att regeringspropositionen har vållat skolmyndigheterna mycketstora problem. Ja, jag utgår från att vi alla har mycket stora problem iansträngningarna att hantera ungdomsarbetslösheten, speciellt när det gällerden här aktuella ungdomsgruppen. Vi måste alla göra allt vad vi kan i detavseendet, och det innebär mycket stora insatser, ofta också av ideell natur.Jag kan inte finna att det är något argument mot verksamheten i fråga. Nuhar jag inte alls samma intryck som när det gäller utfallet avpropositionen. Jag har fått en rapport från AMS, där man redovisar ganskapositiva erfarenheter från hela landet. De är dock inte odelat positiva - detfinns en hel del problem kvar. Också de kontakter vi så gott som harmed SÖ visar att allt rullar på i rätt riktning- utan, som sagt, att allaproblem är lösta, men vi har förhoppning om att kunna klara svårigheterna. Jaguppfattar det så att anklagar samhället för att ha misslyckats medatt ge den aktuella ungdomskategorin arbete. roa sigmed att göra. Man kan också konstatera att utvecklingen har gått därhän att deti dag krävs mera av utbildning för att komma in på arbetsmarknaden än tidigare.Det var också det som och skolöverstyrelsentillsammans skrev till regeringen om. Det är alltså inte mitt eller regeringensondskefulla påhitt, utan det var en uppfattning som delades också av ansvarigamyndigheter. Sedan tog mycket ingående uppförsäkringsfrågorna. De är självfallet - och det borde förstå -inte regeringens sak att handlägga. Det skall i detta avseende slutas ett avtalmellan kommunerna och försäkringsbolaget. Jag gav det besked som jag kan gefrån denna talarstol, och det förhåller sig så att den försäkring som kommunentecknar gäller elever i inbyggd utbildning och i yrkesintroduktion. Dessaelever är faktiskt försäkrade, och kommunerna möter alltså i denna fråga exaktsamma problem som när det gäller inbyggd utbildning. Jag är övertygad om attkommunerna klarar dessa problem. Frågan om skollunchen kanske också skall riktas tillkommunerna. Jag sade ju i mitt interpellafionssvar att kommunerna inte harnågon lagstadgad skyldighet att förse de elever i gymnasieskolan som vi nutalar om med lunch. Men enligt min erfarenhet har kommunerna på de allra flestahåll tagit hand om eleverna. Jag kan också tala om att det mellanMetallindustriarbetareförbundet och har slutits ett avtalom att företagen betalar lunchen för elever i yrkesintroduktion med . talade också om verksamhetsbidraget. Hanundrade om det kunde räcka någonstans, framför allt när det gäller fillsyn ochuppföljning. Som jag sade utgår ett schabloniserat verksamhetsbidrag om 250 kr.per elev och vecka. Av detta får högst användas för skolledarkostnader,planering, uppföljning, tillsyn osv. per elev och vecka eller . för elev som deltar ett helt läsår i yrkesintrodukfionen. Det ärfakfiskt ett mycket generöst bidrag, i jämförelse med det skolledningsbidragsom utgår för reguljär gymnasieutbildning. Dessutom är det ju avsett attanvändas på det sätt som kommunen själv bestämmer. Det är inte självklart attdet är studierektorn som är den lämpligaste personen att leda och samordnaverksamheten samt utöva tillsyn. Det kan vara en syo-konsulent,e. d. anklagade mig, tror jag, för brutnalöften. Jag hade sagt att propositionen syftade till att inga ungdomar skallhamna utanför. Den ambitionen står jag för, och den arbetar jag fortfarandeefter. Men det har inte ens gått propositionsförslaget sattesi kraft. Det är en försöksverksamhet när det gälleryrkesintroduktionen. har i uppdrag att noga följa hurverksamheten utfaller under detta läsår och skall före utgången av 1981redovisa erfarenheterna. Vi skall givetvis göra de justeringar som kan kommaatt krävas. Vi har redan gjort erfarenheter som leder till att vi får övervägavissa förändringar. Jag anser inte att detta är något nederlag eller ettuttryck för att propositionen skulle vara illa genomtänkt eller något sådant. Jag tyckerdet vore illa ifall vi inte skulle våga lägga fram några förslag Om sociala förmåner vid genomgång av gymnasieskolansyrkes-introduktionskurser 6 protokoll 1980/81:36-37 Om sociala förmåner vid genomgång av gymnasieskolansyrkes-introduktionskurser förrän vihar garantier för att varenda detalj fungerar. Det är ju inte så vi skall skötasamhället, varken från regeringens eller från sida. Vi måste helatiden vara beredda att utan prestige medge felaktigheter, missgrepp eller vaddet nu kan vara. talar om den tilldelning av platser somGävle kommun, om jag uppfattade henne rätt, har fått. Det är naturligtvis enfråga som jag inte kan yttra mig om . Det förslag om tilldelning av platserför detta ändamål och för gymnasieskolan över huvud taget som jag skall läggafram kommer i budgetpropositionen . Vad slutligen angår beredskapsarbeten, så är det inte mittbord. Men ju svara på interpellationer strax, och hankanske får anledning att komma in på den frågan. 53RAUL BLUCHER (vpk): Att försäkringsfrågan inte formellt handläggsav regeringen är ju i och för sig ett riktigt påpekande. Men regeringen har judet politiska ansvaret för att ungdomarna hamnat i den situationen att de i dagär oförsäkrade. Det är regeringen som har ansvaret för att frågan inte är löstoch för att kommunerna och försäkringsbolagen inte har fått tid på sig attordna saken på ett tillfredsställande sätt. På samma sätt förhåller det sig med vår kritik avverkningarna av proposition 1979/80:145. Det är självklart att vi alla har densynen att alla måste göra sitt bästa ute i kommunerna för att lösa de härungdomarnas olika problem. Men , när propositionen antogs med en röstsövervikt, fanns ju klart utformade alternativ i både vpk:s ochsocialdemokraternas motioner. Vi anser i oppositionen att denna reformtvingades igenom alltför hastigt. Det är inte att använda okvädinsord att sägaatt någonting är illa genomtänkt - det är bara ett konstaterande att det finnsbrister i propositionens sätt att fungera. Det kanske hade varit bättre attansluta sig till oppositionens alternativ, att behålla beredskapsarbetena tillsman hade utformat ett bättre alternativ och att fortsätta medarbetsmarknadsutbildningen - även om beredskapsarbetena inte är någon bralösning, inte är någon definitiv lösning. Jag roar mig verkligen inte med att säga att samhälletinte har kunnat lösa problemet med att ge arbete åt vår ungdom. Det problemetär alltför allvarligt för att man skulle kunna roa med en sådan tanke. Det ären bister verklighet. Samhället, som vi alla har ett ansvar för, harmisslyckats med den uppgiften. Det kan vi väl ändå konstatera - man behöver välinte vara borgerlig för att säga det. Därför måste vi göra någonting åt detta iförlängningen. Det är ju den viktigaste uppgiften, och detta kanske nästainterpellafionssvar kommer att handla om. har medgett att det här finns brister ochatt det är problem med att genomföra denna ungdomsutbildning. Frågan om verksamhetsbidraget kan jag inte bedöma - jagkan för litet om den, eftersom jag inte har jobbat med skolfrågor i någonkommun. därförinte bedöma om bidraget är mer generöst än de bidrag som skolorna Nr 37 får förannan utbildning. Jag vet bara att man i många kommuner ser det som Fredagenden ett problem att ekonomiskt ro detta i land. 54ING-MARIE (): Först vill jag säga att jag har den störstaförståelse och medkänsla för . Jag tror mycket starkt på hennesvarma ambition när det gäller att lösa problemen för barn och ungdomar på bästasätt. Men det är faktiskt en gradskillnad mellan ambifioner och löften. Det somskolministern vid upprepade tillfällen uttalade , när det härärendet var uppe till debatt, var just löften; detta skall , inga skallhamna utanför. säger skojministern att detta är en försöksverksamhetsom skall redovisas. Det är gott och väl att vi får en uppföljning av den, menjag skulle vilja ställa en följdfråga: Hur kommer man då att redovisa deinsatser för att lindra de ekonomiska effekter av denna reform som uppstårgenom att kommunerna går in med pengar för att mildra de värsta skadeeffekternaframför allt för 17-åringarna? Det är viktigt att man observerar att kommunernagår in med mycket stora belopp för att klara beredskapsarbetenfortsättningsvis. Detta kanske inte framgår av statistiken. Hur ser dåutvärderingen ut? Hur sanningsenlig är den? Sedan noterar jag med något av förskräckelse att BrittMogård kallar hela denna effekt för 16-17-åringarna för en detalj. Jag tyckerinte att det är en detalj, utan det är en grundläggande fråga i omsorgen om deungdomar som skall efterträda vår generation. Jag vill också säga att har fört en intensivdebatt om utbildningens kvalitet, men att det i den här frågan var pengarna somdrogs in först. Sedan skall effekterna på kvaliteten i utbildningen utvärderasefteråt -utan preciserade krav och utan att man skaffat sig ett underiag förvad man anser som det primära, nämligen kvaliteten i utbildningen. Det är,anser jag, anmärkningsvärt att kan ha tappat den delen avunderlaget för ett klokt beslut. Om sociala förmåner vid genomgång av gymnasieskolansyrkes-introduktionskurser använder uttrycket"propositionen tvingades igenom". Detta gör mig fakfiskt ganskaupprörd. Innebär det att ifrågasätter den demokratiska processen?Innebär det att underkänner en visserligen knapp men dockmajoritet och anser att den majoriteten över huvud taget inte skulle få görasig hörd? Såvift jag minns fanns det inget konkret alternafiv tillden här propositionen, och det erkändes väl också i debatten - om nu inte RaulBliicher anser att det är ett konkret alternafiv att behålla beredskapsarbetena.Men det är faktiskt en helt annan filosofi det i så fall handlar om. Jag är ledsen om har hakat upp sig påordet detalj. Jag avsåg att det kunde tänkas vara detaljbrister i proposifionensom måste rättas till. Det är fortfarande min uppfattning att det handlar omdetaljer, men det Om sociala förmåner vid genomgång av gymnasieskolansyrkes-introduktionskurser är möjligtatt jag har fel och att SÖ;s översyn kommer att visa det, och då skall jagnaturligtvis ändra på förslaget och ta konsekvenserna av det. är upprörd över att jag inte har fästnågot avseende vid kvaliteten när det gäller utbildningen. Har inte jag gjortdet! Jag har ju sett till att det för en gångs skull avsatts särskilda medelför organisation, tillsyn och uppföljning av det här. Det har min själ intefunnits sådana pengar förut. Och dessutom har jag lagt detta underskolstyrelserna, just för att vi inte skall ha ett så långt avstånd mellan deansvariga och verksamheten att vi inte kan kontrollera det hela. Det menar jagär att upprätthålla kvaliteten. Om kommunerna nu har väldigt stora kostnader, därför attdet på ett eller annat vis är omöjligt att anordna utbildning för ungdomarnasåsom avsett var och då sätter in beredskapsarbete osv., kommer det väl såsmåningom fram i , och då får vi se på det. Jag menaratt det är alldeles nödvändigt att man på allt sätt försöker befordramöjligheterna till utbildning för de här ungdomarna. Annars fortsätter man medinte speciellt framtidsinriktade insatser för dem, och det är inte till derasbästa. Slutligen, , det politiska ansvaret. Ja, jagtar det politiska ansvaret för proposifionen, och jag tar det faktiskt medglädje. Och, , jag ämnar stå vid mitt löfte. 56RAUL BLUCHER (vpk); Bli inte alltför upprörd , !Jag underkänner verkligen inte den demokratiska beslutsprocessen, och det ärlångt ifrån så att jag anser att alla de beslut, som fattats i denna riksdagmed en rösts övervikt, har tvingats igenom. I det här fallet har jag tagit intryckav den mycket starka opposition, den breda kritik på väldigt många punkter somframfördes innan det här beslutet fattades ute i kommunerna, även av era egnapartivänner bland skolfolk. Det hade varit anledning att modifieraoch vänta. är ju konservativ och har väl förståelse för dekonservativa värdena. Det hade funnits anledning att skynda långsamt medreformarbetet i den här situationen. står vi inför en lavinartad ökning av arbetslösheten ilandet. Vi kommer att få ännu flera ungdomar att ta hand om i kommunerna. Detär inte tillräckligt med denna reform - må vara aldrig såentusias-fisk. Låt oss hoppas att ror detta i land. Men jagbetvivlar det verkligen mot bakgrund av de intryck jag har från kommunernalandet över. 57 (): Jag vill bara säga att jag med stortillfredsställelse noterat skolministerns uttalande, att hon är beredd attsubventionera de kostnader som kommunerna ådragit sig när det gäller att ro iland de åtgärder som måste till för att man skall klara ungdomarnassysselsättning. Jagkänner mycket stor tillfredsställelse över att skolministern är beredd attverkligen infria sitt löfte i det här fallet. Det är litet sorgligt att vara tvungen att säga att här har välIng-Marie i alla fall dragit alltför stora växlar på vad jag sagt. Detär synd - det ser jag att också tycker. Jagvill råda dem som eventuellt i protokollet läser vad sagt attockså läsa vad jag sade , för det är inte riktigt samstämmigt. Anf.59 (): Jag har ett väldigt rörligt minspel, så jag vet inte om jag villrekommendera att fästa alltför stort avseende vid det. Det gälleräven dem som läser protokollet. Menjag vill ändå säga att jag i debatten har fört fram detta om att kommunerna ärtvungna att gå in och ta på sig kostnader för att klara problemen för deungdomar som man inte kan bereda yrkesintroduktion eller rymma inomgymnasieskolan - de hamnar alltså utanför den. Då svarade , enligtvad jag uppfattade, helt klart att hon var beredd att vid utvärderingen avskolöverstyrelsens rapport senare se efter hur stora kommunernas kostnader harvarit. Hon menar att det har varit nödvändiga åtgärder som vidtagits, eftersomhon har uppfattningen att inga ungdomar skall stå utanför de insatser som krävsför att de skall få utbildning eller yrkesintroduktion. 11 § Svar påinterpellation 1980/81:32 om åtgärder mot ungdomsarbetslösheten 60Arbetsmarknadsministern : Herr talman! har frågatmig vilka åtgärder regeringen överväger för att ytterligare förbättraintroduktionen i yrken och branscher som har rekryteringsbehov. Han har vidarefrågat om jag är beredd att särskilt uppmärksamma branscher som har beståendeproblem med ungdomsrekrytering och bett mig ange vilka åtgärder jag i så fallvill förorda. Han har slutligen frågat om jag är beredd att se över reglernaför arbetslöshetsersättning m. m. i avsikt att göra det mindre lockande attvälja arbetslöshetsunderstöd framför att anta ett rimligt arbetserbjudande. Deproblem som tar upp hänger samman med de svårigheter som oftauppstår vid ungdomens övergång från skola till arbetsliv. Enligt min mening ärdet viktigaste samhället kan göra att ge alla unga en chans till en ordentligyrkesutbildning. Gymnasieskolan har därför byggts ut och har i är enintagningskapacitet motsvarande en hel årskull 16-åringar. Svårigheterna påarbetsmarknaden gäller fill stor del den minoritet av ungdomar som inte gårigenom gymnasieskolan. Om åtgärder mot ungdomsarbetslösheten sfimuleraså många som möjligt att göra det. Arbetsmarknadspolitikens tyngdpunkt har på senare åralltmer förskjiitits mot den egentliga platsförmedlingen. Förmedlingenkoncentrerar sina resurser på att placera de arbetslösa i arbete på den öppnamarknaden. Detta har som bekant skett med avsevärd framgång: det har varitmöjligt att kraftigt minska antalet ungdomar i både beredskapsarbeten ocharbetsmarknadsutbildning utan att arbetslösheten för den skull har ökatnämnvärt. sysselsattes 265 000 ungdomar under 20år, vilket vcir 9 000 fler än . När det gäller de allra yngsta (16-och 17-åringar) innebar vårens riksdagsbeslut att skolan fick huvudansvaret förde åtgärder som samhället vidtar när de arbetslösa inte kan placeras. För demsom har särskilt svårt att finna lämplig utbildning eller arbete infördes påförsök två nya verksamheter, nämligen fyra veckors introduktionsprogram förutbildning samt yrkesintroduktion på till arbetsplatser.Försöken skall utvärderas noga. Det är ännu för tidigt att säga hur välverksamheten har lyckats och i vad mån den kan förbättras. Även för dem som har fyllt står gymnasieskolanslinjer och specialkurser givetvis till buds. Många ungdomar börjar igymnasieskolan först efter att ha arbetat ett eller . Dimensioneringen av gymnasieskolans olika linjer liksomarbetsmarknadsutbildningen bygger i allt väsentligt på bedömningar av behovenav arbetskraft i olika yrken. Vi kan dock inte tvinga ungdomar att utbilda sigför yrken där det råder brist på arbetskraft. Det är angeläget att skolan ochmyndigheterna försöker öka de ungas intresse för industriellt arbete. tar särskilt upp reglerna förarbetslöshetsersättning. Om en arbetslös vägrar att ta lämpligt arbete skall hanenligt gällande bestämmelser stängas av från ersättning. Vad som menas medlämpligt arbete finns angivet i förarbetena till gällande lagar samt i AMSanvisningar. Det är givetvis nödvändigt att ta relativt stor hänsyn till denarbetslöses personliga förhållanden, men det innebär inte alls att en arbetslöskan ställa anspråk som är uppenbart orimliga i förhållande till den efterfråganpå arbetskraft som finns på orten. Finns det ett arbete som den arbetslöseskäligen kan ta, så kan han eller hon inte räkna med att bibehållaarbetslöshetsersättningen om han eller hon väljer att avstå från arbetet. Jagvill betona att det här är fråga om svåra avvägningar som det är svårt attuttala sig om generellt. Problemet är dock väl känt och diskuteras fortlöpande. 611STEN (): Jag ber att få tacka arbetsmarknadsministernför svaret. Det är klart positivt, och jag har fått intrycket att det är välgenomarbetat, även om det finns anledning för mig att be om precisering på ettpar punkter. Innan jag ställer några följdfrågor om detta, vill jag förstutveckla några av de synpunkter som jag har gett uttryck för iinterpellationen.