prot · G40944 · 1980-12-31 00:00:00 — för att ombudsföretaget skall massproducera hans ansökning, tror jag attdet blir både bilhgare och enklare för vederbörande att välja ut vad som är avvikt och begära ett registerutdrag. Enligt min mening är det alltså inte frågaom någon allvarlig försämring. Sedankan vi gå över till informationsbiten, som ju och berörde. Jag är medveten om att det kan vara brister i informationen . men utskottet är enigt om att de registeransvariga skall ge information -oavsett om det är myndigheter eher andra. Jag tror inte att det är möjligt attsamla detta under en hatt. säger att datainspektionen har en väldigt liten budget. Ja, jag trorinte att man löser frågan genom att ge datainspektionen den här uppgiften. katalog som man ger ut och som innehåller viktig och bra information ompersonregister i talas det om datalagen, om hur man går till väga föratt ta ut uppgifter, osv. Man säger att har 25 000 ansökningar ompersonregister behandlats. Det torde vara en omöjlighet att en myndighet skallbygga upp en så stor byråkrati att man kan handha den härombudsmannaverksamheten. Isamband med diskussionerna i utskottet har jag sagt att - och vi har varitöverens om det - vederbörande i stället bör ha ansvaret för att upplysa om derättigheter som enskilda har. Försäkringskassorna gör det genom att på sinakontor lägga ut blanketter för ansökan om registerutdrag. Det är bara ett Det finns mångaandra sätt att gå fill väga på och som jag tycker att man också skall utnyttja. Anf.41 (vpk) replik: gled undan det som är viktigt i den här frågan, nämligenatt man nu ändrar lagen och gör det svårare för människor att i olika registerfå del av information om sig själva. Han talar om att utskottets ledamöter äröverens om att bättre information skall ges, och det är väl bra. Vad mandäremot inte berör är just de enhgt min mening lösa antaganden som man utgårfrån när man ändrar lagen. Det är fakfiskt så att de här kommersiellaombudsföretagen har gått ut och marknadsfört sig och talat om att den som villha reda på vad som står om sig själv i olika register kan göra så och så. Mångamänniskor har ju hitfills inte vetat hur de skulle bära sig åt, trots att dehaft dessa möjligheter. Om man då i stället för att enbart dra slutsatsen, attdet behövs mer information från samhällets sida, hävdar att vi nu skall ändralagen, så är det enhgt vår mening ytterst felakfigt och väldigt allvarligt. BengtKindbom svarade inte alls på detta i sin senaste rephk. Förmodligen håller hanmed oss om att det är fel att ändra lagen på de här grunderna. I stället börman förstärka medborgarnas möjhgheter genom att sprida mer information. Besparingari statsverksamheten, m. m. 42 ()replik: Det är ganska avslöjande att - som i det senaste inlägget- över huvud taget inte talar om den försämring som det här förslaget innebärnär det gäller insynsreglerna, men jag förstår det. och jag harnämligen i dafalagstiffningskommiffén tillsammans arbetat med dessa frågor, ochvi har varit helt överens om att det här är så viktigt att det måste vi slåvakt om. I stället föredrar han att tala om informationsfrågor. Detvar väldigt intressant att höra säga att det är registerförarnasom skall svara för den här verksamheten. De registerförare som fårdatainspektionens tillstånd att föra ADB-register skulle alltså svara för någonform av den informationsverksamhet som åligger den myndighet som har att tillseatt registerförarna följer de föreskrifter, de lagar och de förordningar somtillskapas i det här huset. Det är en mycket egendomlig form avinformationsverksamhet. , som för ett antalpersonregister, skulle alltså svara för informationsverksamheten när det gällerinsynsreglerna i 10 § datalagen. Det är ju fullständigt barockt, !Självfallet är det den myndighet som svarar för tillstånd och tillsyn som skallha informationsplikten och möjlighet och medel atf ge information på dettaområde. Vidaresade - och det kanske är det som är utgångspunkten för deborgerliga företrädarna i : Man måste tänka på de privataregisterförarna. Det kostar pengar för de privata registerförarna att geutdrag enligt 10 § datalagen. Besparingari statsverksamheten, m. m. Mensäg då detta rent ut - att vi inte har råd med insyn enligt 10 § datalagen. Deprivata företagen har inte råd att tala om vad de registrerar i fråga om sinaanställda. Är det det som är utgångspunkten? I så fall tycker jag att detavslöjar de borgerliga ledamöterna ganska bra i denna fråga. Anf.43 () replik: Jag återgår till diskussionen mellan utskottsmajoriteten ochreservanterna. Vår invändning är den att förslaget leder till ökade svårigheterför de registrerade att utnyttja insynsrättigheten, och det har inte kunnat bestrida. Såvitt jag förstår har han inte anfört några argumentför att så här klåfingrigt ändra i den paragraf som han själv anser vara synnerligencentral ufifrån kravet att skydda den enskildes integritet. Sedankan vi alltid diskutera vad efterfrågan fill de här privata ombudsföretagenbetyder. Jag tror att den kan indikera ett behov av förbättrade kontaktermellan myndigheterna och medborgarna. Men det kan ju tillgodoses just genomökade informationsinsatser. Det bör inte fillgodoses genom att man urholkarinsynen i den centrala portalparagrafen i datalag-sfiftningen, 10 §. Anf.44 () replik; Jag vill ge en del uppgifter om utvecklingen hos en enda myndighet,, som har många register. 1974 fick byrån ca 12000förfrågningar, 1975 ca29 000,1976 ca 11 000,1977 ca 6 000,1978 ca 7 000 och1979 ca 11 000 förfrågningar. dök upp på marknaden . Det har alltsåförekommit toppar av förfrågningar som varit högre innan de här ombudsföretagendök upp. Men växer volymen. Jagupprepar vad jag sade inledningsvis. Jag tror att vi, eftersom man startatdessa diskussioner orn avgiftsbeläggning och annat, riskerar att få en debattom tionde paragrafens vara eller inte vara, om utvecklingen via de kommersiellaföretagen fortsätter. Jag vih hänvisa tih att läsa det somstår på s. 9 i utskottsbetänkandet. Då får han veta vad vi har sagt ominformafion. blandar här äpplen och morötter. Jag tycker det äravslöjande att inte anser att skuhe haansvar för att tala om hur man går till väga för att få utdrag ur derasregister. 45 (); Jag har för avsikt att något kommentera de inlägg om somtidigare har gjorts av och . Riksdagenhar som bekant vid upprepade fillfällen och med allt större majoriteterbeslutat att den skall flytta tillbaka till de gamla riksbyggnaderna påHelgeandsholmen, när dessa genomgått nödvändiga renoveringar och ombyggnader. På grundval av detta beslut har förvaltningsstyrelsens byggnadskommittéagerat, och ombyggnaden är i full gång. Tidsprogrammet har varit att byggnaderna skall stå färdigaför inflyttning . Enligt de upplysningar som utskottet fått frånbyggnadskommittén kommer detta tidsprogram att hålla. De yrkanden som kommit från folkpartister och vpk-are omatt ombyggnadsarbetena skall avbrytas är i frågans nuvarande läge minst sagtunderliga. Arbetet har - som utskottet kunnat se vid en okularbesiktning iförra veckan och som vi i övrigt är väl underrättade om - kommit en god bit påväg. Vad folkpartister och vpk-are är ute efter är således inte enbart attändra på ett beslut, utan vad det gäller är att avbryta en verksamhet som är ifull gång. Det försöker man, i något slags dimmig verklighetsflykt, bortseifrån. Detsamma gäller de tidningar som med braskande rubriker brukade gripa ini den här debatten. Men särskilt underligt är det att man från folkparti- ochvpk-håh anför sparsamhefsskäl för aft avbryta ombyggnaden. Att följafolkparfisterna och kommunisterna i den här frågan skuhe vara det verkligastorslöseriet. Man kan ju inte bara, som folkpartister och vpk-are tycks tro,blåsa av verksamheten och dra en presenning över inkl. dettaklösa och urblåsta riksbankshuset och sedan visslande gå sin väg i tron attallt är i sin ordning. Bygget är redan i gång, folk är anställda och kontrakt ärundertecknade. skulle naturligtvis få stå för alla de kostnader somett avbrott skulle föra med sig - kanske ellerbortåt halva den kostnad som hela ombyggnaden beräknas dra. Och när man sedan-någon gång i en oviss framtid - skulle dra i gång bygget igen skulle man fåkasta in några nya hundratals miljoner efter dem som redan blåst bort. - De somverkligen har spenderbyxorna på i den här frågan är således folkpartister ochvpk-are. Det är rätt märkligt atf ni i det bekymmersamma läge som vi befinneross i vill förorda ett så besinningslöst slöseri. Konstitutionsutskottetsmajoritet är mera aktsam med statens medel. Jag ber,fru talman, att få yrka bifall fill utskottets hemställan. Besparingar i statsverksamheten, m. m. 46DANIEL TARSCHYS (fp): Det är ganska överraskande att höra enföreträdare för den majoritet som har drivit igenom återflyttningen tala omaktsamhet med statens medel. Detta är dock en satsning, en flyttkarusell imiljardklassen, som kommer att ge oss ett riksdagshus som inte är bättre än detnuvarande. Det är mot den bakgrunden jag har kallat det för ett gigantisktslöseri. Och det vill jag gärna upprepa. Om hade lyssnat på mitt anförande, hadehan också noterat att vi inte alls kräver att den nuvarande byggnadsetappenavbryts. Vad vi föreslår är i stället att förvaltningsstyrelsen får i uppdragatt undersöka, om det finns möjligheter att avbryta planerna på återflyttning.Då får man självklart fullfölja det byggande som pågår och finna lämpliganvändning för lokalerna. 9 protokoll 1980/81:43-44 Besparingari statsverksamheten, m. m. 47 (vpk): Berfil Fiskesjö anser att förslagen om att avbryta arbetet ärunderliga, att det är en verklighetsflykt, och jag vet inte allt vad han hademer för uttryck. Hansförsök att räkna fram kostnaderna är enligt min mening dåligt underbyggda.Bertil Fiskesjö vet fortfarande inte vad den slutliga kostnaden blir för attfullfölja äventyret med - och det blir säkert betydligt dyrarepå sikt. BertilFiskesjö undviker, lika väl som utskottstexten, att ta upp själva kärnfrågan idet här betänkandet, nämligen att det bygger på regeringens olika sparförslag.Här finns det ett konkret område där man kan spara betydande belopp utan attdet drabbar några enskilda människor eller några svaga i samhället. Jag måsteupprepa min fråga: Anser det viktigare att fullfölja riksdagensflyttning än att säkra pensioner och andra sociala reformer som är i fara? Såsent som i dagens tidningar kan vi läsa om vad som kommer att drabbapensionärerna . Nej,Berfil Fiskesjö, återflyttning till ter sig alltmerskandalartad i takt med att de verkliga kostnaderna rusar ifrån kalkylerna. Attfortsätta de här galenskaperna, som det talas om behov av besparingaroch som attacker sätts in möt angelägen samhällsservice, är heltenkelt oförsvarbart. 48 (); valde att tala om någonting annat än vad frågan gäller- och det förstår jag. är det ju så att t. ex. gruppledare,, och bostadsministern reser land och rike runt ochtalar om att ombyggnaden skall avbrytas, som om det gällde att bara knäppa medtummen och pekfingret. Det hedrar naturligtvis , som kan mycketmer om den här frågan, att han har litet kalla fötter. Det hade hedrat honommest om han avstått från formuleringarna i reservationen. De verkar tillkomnaendast för att tillgodose en viss folkpartistisk image i media. NilsBerndtson återkom till den märkliga frågan om det inte vore bättre att läggapengarna på folkpensioner och barnbidrag. Jag skulle vilja formulera det såhär, att de hundratals miljoner som spar på att inte följa NilsBerndtsons förslag lämpligen kan användas tih barnbidrag och folkpensio- Anf.49 () replik: Det är klart att det allra bästa hade varit om , ochsocialdemokraterna aldrig hade drivit igenom denna olycksaliga flyttning. Nuhar det misstaget skett, och vad vi då kan göra är att undersöka om det finnsmöjligheter att avbryta ombyggnaden och spara pengar. Det uppdraget anser vibör ges till förvaltningsstyrel- 50 (vpk) replik; Det hade, , varit möjligt att bromsa betydligt fidigare,om viljan hade funnits. Från vpk;s sida har vi konsekvent vid varje tillfällenär denna fråga varit uppe fill behandling pekat på farorna av att man härbinder sig för ett projekt som inte är befogat och som framför allt kommer atfbli kostnadskrävande. Nuhar vi den situationen att kostnaderna ökar. Det har också sagts attarbetskraftssituationen i är sådan att bostadsbyggandet kommer i farapå grund av att man satsar på . Kritiken mot husetsfunkfionsmöjligheter på ökar. Därfill kommer behovet av attspara på statsutgifterna. sätter man in besparingarna på områden som drabbarmånga angelägna områden. MenBertil Fiskesjö och står fast vid tidigareställningstaganden. Detta tycker jag är en orimlig position. Här borde manverkligen ta tillfället i akt. Det finns säkerligen andra möjligheter attfillgodogöra sig de arbeten som utförs på och ge byggnaderna enannan användning, medan stannar kvar vid . Men BerfilFiskesjö vill infe diskutera den saken och lyssna fill den argumentationen,utan han vill traska vidare. Därmed blir han också ansvarig för de slutligaföljderna av det här projektet, för aft infe säga det här äventyret. Besparingari statsverksamheten, m. m. Anf.51 () replik: Jag har lyssnat efter argument, men jag har inte kunnat höra några.Både och föredrar att tala om det förgångna. Detär klart att hade vi aldrig beslutat om en återflyttning fill ,så hade vi inte befunnit oss i den situation som vi nu är i. Men hur vore detom ni i stället utgick från det läge som råder ? Då hävdar jag bestämt attden verkliga slöserilinjen är den som förordas av och DanielTarschys. Det innebär att utan att få ut någonting av pengarna låtermiljonerna rulla i en strid ström. Anf.52 (vpk) replik; Det är inte alls så att vi bara talarom det förgångna, även om vi pekar på ansvaret för att vi befinner oss i dethär läget. Vi har klart sagt att vi anser det mofiverat och möjligt att nuvidta åtgärder för att avbryta det fortsatta arbetet på . Detstår vi fast vid. 53 (): Jag hade inte tänkt lägga mig i den här debatten. Vi har ju under tolvårs fid haft en debatt om ombyggnaden på , och den debatten harju varit tillräcklig i omfattning och intensitet. Men jag vill heh kortframhålla att vi inom folkpartigruppen inte är så alldeles eniga om den linjesom och har förordat i konstitutionsutskottet.Det finns andra uppfattningar, och själv hör jag till dem som har varit för enåterflyttning till . Jag är också i Besparingar i statsverksamheten, m. m. dagslägetangelägen om att arbetena skall fullföljas. Jag delar den uppfattning som Berfil Fiskesjö har förtfram här i debatten, att det inte är så enkelt att avbryta ett pågående arbete- med de processer och allt det bråk som kommer att följa. Sedan kan man gärna säga att vi väl alltid kan undersökadetta. Ja, det är väldigt enkelt att komma ifrån problemet på det sättet. Mennär vi har diskuterat förutsättningarna för återflyttningen,tycker man ändå att har fått en rätt fullödig bild av bådeutvecklingen på och kostnadsstegringarna - som vi har stor deli själva. Många av dem som är emot en återflyttning har ju starktmedverkat till förseningen. Den utgrävning som har skett framför huset påHelgeandsholmen innebar försening av vissa arbeten. Med detta, fru talman, vill jag bara deklarera att vi inomfolkpartigruppen inte har exakt samma uppfattning som ochKerstin Sandborg. En stor del av gruppen vill återflytta till ,och vi ser fram emot att arbetet skall fullföljas. Utskottets hemställan bifölls med 158 röster mot 156 förreservation 1 av m. fl. i motsvarande del. Utskottets hemställan bifölls med 295 röster mot 19 förmotion 102 av m. fl. i motsvarande del. 2 ledamöter avstod från attrösta. I en förberedande votering biträddes reservation 2 avHilding m. fl. med 145 röster mot 19 för motion 104 av m.fl. 148 ledamöter avstod från att rösta. I huvudvoteringen bifölls utskottets hemställan med 158röster mot 156 för reservation 2 av m. fl. Utskottets hemställan bifölls med 289 röster mot 19 förhemställan i motion 96 av m. fl. i motsvarande del. 7 ledamöteravstod från att rösta. Utskottets motivering godkändes med 263 röster mot 42 förden i reservation 3 av och anförda motiveringen.11 ledamöter avstod från att rösta. Utskottets hemställan bifölls. 1980/81:14 om villkoren för lönsparande påvinstsparkonto (prop. 1980/ 81:59) 11§ Beskattningen av realisationsvinst vid fastighetsavyttring Beskattningenav realisationsvinst vid fastighetsavyttring betänkande 1980/81:10 om ändrade regler för beskattning avrealisationsvinst vid fastighetsavyttring (prop. 1980/81:32). 54 (): betänkande nr 10 behandlar frågan om ändrade reglerför beskattning av realisationsvinster vid fastighetsavyttring. Nugällande bestämmelser för realisationsvinstbeskattning kan inte sägas varaeffektiva. Genom rätten att från den beskattningsbara inkomsten dra bort heladen värdestegring som inträffat man innehaft fastigheten plusrätten att tillgodoräkna sig tillägg för vart innehavsår blirskatten mycket låg. Lägger man härtill de speciella uppskovsregler som nugäller blir resultatet ofta att någon skatt ej utgår. Bestämmelsenatt man får göra avdrag för värdestegringen inte endast på det egna kapital somman satsat i fastigheten utan även på det upplånade kapitalet har gjort detspeciellt gynnsamt att placera lånade pengar i fast egendom. Inkomsttagaremed höga inkomster och god kreditvärdighet har lånat betydande belopp ochplacerat dessa i fastigheter. Genom möjligheten att utnyttjaavdragsbestämmelserna för gäldräntorna har inkomstbeskattningen kunnatreduceras avsevärt. När sedan egendomen sålts har värdestegringen varit föremålför en ytterst lindrig beskattning. Möjligheternaatt utnyttja bestämmelserna har varit och är alltjämt alltför inbjudande.Underskottsavdragen vid taxeringen stiger nu i allt snabbare takt och beräknaskommande budgetår uppgå till ca , varav merparten utgörräntekostnader för fastighetslån. Det råder enighet om att bestämmelserna förrealisationsvinstbeskattningen måste skärpas. Detförslag som regeringen nu har lagt fram om en skärpning av reavinstbeskattningenlider, anser vi socialdemokrater, av allvarliga brister. Förslaget innebär ikorthet en schablonmässig begränsning av rätten till indexuppräkning genom attuppräkningen man innehar fastigheten slopas. Dessutom innebärförslaget att rätten till det årliga 3 000-kronorstillägget upphör fr. o. m.1981. Vidareföreslås att beskattningen av realisatiorisvinsferna skall kunna utjämnas genommöjligheten att fördela vinstsumman enligt bestämmelserna om s. k.ackumulerad inkomst. Beskattningenav realisationsvinst vid fastighetsavyttring Viaccepterar förslaget att 3 000-kronorstillägget skall upphöra att gälla från 1981.Vi anser däremot att det finns enklare metoder när det gäller att skärpabeskattningen än den regeringen och utskottsmajoriteten stannat för. Förslagetmed fyraårigt initialt bortfall medför ytterligt komplicerade bestämmelser.Speciellt krångligt blir det när man haft förbättringskostnader, dvs. byggttill eller om fastigheten, under den s. k. inifialperioden som enligthuvudregeln skall räknas bort från den tid man innehaft den ursprungligafastigheten. Mendet blir inte heller särskilt lätt att klara ut de föreslagna bestämmelserna ide fall där man utnyttjar uppskovsbestämmelserna och skjuter upp beskattningengenom att anskaffa en ersättningsfastighet. Utskottsmajoritetenmedger att bestämmelserna är av förhållandevis komplicerad natur och att reglernaär svårtolkade. Har man den uppfattningen är det rätt obegripligt att manframhärdar i att genomföra propositionens förslag. Redanmed nuvarande regler är reahsationsvinstbeskattningen ett svårbegripligtkapitel för de flesta skattebetalare. De nu föreslagna reglerna blir inte barasvårförståeliga. De blir dessutom utomordentligt svårtolkade, även för dem somsysslar med taxering. Det är anmärkningsvärt att förslaget inte varit föremålför remissbehandling. Om så skett, hade företrädarna för skatteadministrationenhaft ahvarliga erinringar att anföra. Uppenbara risker föreligger att förslagetleder till betydande merarbete såväl inom taxeringsnämnderna som pålänsstyrelsernas skatteavdelningar. Med all säkerhet kommer ävenskattedomstolarna att få åtskilliga mål att handlägga som en följd av detillkrånglade bestämmelserna. Förslagetinnebär också att man i fortsättningen skall ha rätt att utnyttjabestämmelserna om ackumulerad inkomst. Den ändringen kommer att leda tillbetydande merarbete genom atf man inte kan utnyttja gängse rutiner itaxeringsarbetet utan måste utföra ett omfattande manuellt arbete i alla defall där det yrkats på att vinsten skall få fördelas på fyra beskattningsår. Vianser inte att det finns skäl att biträda det här förslaget utan yrkar påavslag även i denna del. Vårtförslag till skärpning av reavinstbeskattningen innebär att man endast fårindexuppräkna anskaffningsvärdet av den inträffade värdestegringen ifortsättningen. Härigenom begränsas den överkompensafion som uppkommer genomkombinationen av obegränsad rätt till avdrag för gäldräntor och fullindexuppräkning. Budgetministern har medgett att detta är den enklaste metodenatt skärpa beskattningen. Skattemyndigheterna har givit uttryck för sammauppfattning. Attutskottsmajoriteten inte kunnat biträda vårt förslag synes främst bero på anser att det är för gynnsamt för kortfidsinnehav av fastigheter och attdet drabbar de långa innehaven för hårt. Med samma mofivering kan man avfärdamajoritetens förslag som verkar i motsatt riktning - missgynnarkortfidsinnehaven och gynnar långfidsinnehaven. Menmajoritetens förslag har även den svagheten att det är chansartat. Enfastighetsägare som har sina fyra första innehavsår med snabba prisstegringardrabbas hårdare än en fastighetsägare vars fyra första innehavsår inträffar iett skede med måttliga prisstegringar. Det är alltså inget rättvist förslag.Lägger man härfill systemets betydande krångligheter, borde en saklig bedömningtala för att man väljer det system som vi föreslagit. Numenar utskottsmajoriteten att de föreslagna reglerna förväntas bli av kortvaraktighet. Budgetministern har redan föranstaltat om att en kommitté skall seöver uppskovsreglerna - och även angränsande frågor, får man förmoda - för atthitta bättre lösningar. Även sett ur den synpunkten hade det varit klokare attvälja ett enkelt system, som vi socialdemokrater föreslagit. Det hade kunnatfungera till dess aft utredningen kan presentera mer permanenta lösningar. Nufår man med majoritetens förslag eft ytterligt komplicerat handläggande, somförorsakar mycket merarbete i skatteadministrationen, blir svårförståeligt förallmänheten och dessutom rätt chansartat. Idet här sammanhanget har utskottet också haft att behandla ett antal motioner.Vi har i vår reservation tagit ställning för det av m. fl. imotion 1979/80:559 framförda kravet på en översyn av skattereglerna för sådanatillgångar som ädelstenar, guld och silversaker, konst, antikvifeter o. d. Ävenom vi är medvetna om svårigheterna att åstadkomma en skärpt beskattning pålösöre av det här slaget, talar starka skäl för att gå motionärerna till mötes.Uppenbart är att det förekommer en omfattande skatteflykt genom handeln medföremål av uppräknat slag. Realisationsvinstkommitténuppmärksammade den här frågan, men dess förslag ledde inte till någonlagstiftning, främst därför att kontrollmöjligheterna ansågs alltför små. Budgetministernhar i besparingspropositionen tagit upp frågan och anför: "Jag delar i ochför sig uppfattningen att kontrollsvårigheterna innebär ett argument motrealisationsvinstkommitténs förslag. Å andra sidan är det tydligt att vissa avdessa s. k. alternativa placeringar numera marknadsförs helt reguljärt just somalternativ till aktiesparande och att därvid den förmånliga skattebehandlingenblir ett avgörande argument. Det är enligt min mening svårt att i längdenacceptera att så kan ske. Det finns därför skäl att åter pröva möjhgheterna attskärpa beskattningen av dessa spekulativa placeringar." Vireservanter anser att en sådan undersökning som budgetministern har förordatlämpligen kan omfatta även de av mofionärerna upptagna frågorna.