prot · G409125 · 1980-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1980/81:125 Om rätten till tillträde till mark för geologiska undersökningar 1 S Talmannen meddelade att ansökan om ledighet frånuppdraget som riksdagsledamot inkommit dels frånSten för tiden - . dels frånBörje för tiden - . Kammarenbiföll dessa ansökningar. Talmannen anmälde att () och i (c) skulle tjänstgöra som ersättare för StenAndersson resp. . 2 § Meddelande om svar på interpeilation 1980/81:121 AnL 1 Utbildningsministern : Herrtalman! Med hänvisning till riksdagsordningen får jag meddela följande. Jag avsåg att lämna svar på en interpeilationav om Svenska filminstitutets verksamhet . Pågrund av mellankomniande hinder den dagen fick svaret uppskjutas. Enligtöverenskommelse med avser jag att besvara hans interpeilationden . 3 $Svar på fråga 1980/81:366 om rätten till tillträde till mark för geologiskaundersökningar har frågat justitieministernom han vill medverka till att geologiska undersökningar av känslig natur intemed åberopande av allemansrätten utförs utan kontakt med eller tillstånd avberörda markägare. Frågan haröverlämnats till mig. Frågan harställts med anledning av att geologiska undersökning Om rätten titi tillträde till mark för geologiska undersökningar (SGU) vidutförande av geologiska undersökningar som beställts av Svensk KärnbränsleförsörjningAB (SKBF) har fällt träd och orsakat annan åverkan i naturen utan att berördmarkägare var vidtalad. Enligt vad jag har erfarit har SKBF och SGU i det aktuellafallet inhämtat nödvändiga tillstånd från den markägare som varit berörd avundersökningen. Under arbetet har emellertid SGU gått utanför det område somtillståndet gällde. Det som inträffat har således inte skett med åberopande avallemansrätten och är inte heller möjligt att utföra inom ramen för denna. Dendrabbade markägaren är naturligtvis berättigad till ersättning för den skadahan lidit. Sådan ersättning har också, enligt vad jag erfarit, erbjudits honom. Enligt minmening saknas anledning att vidta några åtgärder. Anf.3 (): Allra först vill jag framföra ett tack tillstatsrådet för svaret på frågan. Jag har ställt den för att bringaklarhet i ett juridiskt invecklat problem, men det är också en fråga som iallra högsta grad berör svenska folket. Såvitt jag förstår finns det ett hundratal platser i vårtland där det pågår geologiska undersökningar i syfte att hitta en plats för denslutliga förvaringen av det radioaktiva avfallet - ett avfall som ar så giftigtatt det måste hållas skilt från allt mänskligt liv . Detta äringen populär verksamhet. Det vet kanske energiministern bättre än någon annansom sitter här i kammaren. Jag behöver bara påminna om demonstrationerna i bl.a. och . Jag sätter mycket stort värde på att det genom statsrådetPetris svar är klarlagt att allemansrätten inte får tas till intäkt för dennaverksamhet. Allemansrätten skall vi vara rädda om. Den är till förfriluftslivet, inte för sådana hår undersökningar. Vad man kanske borde ta sig en funderare på är denomständigheten att det här smusslas och smygs, I detta fall kontaktade man markägare -ett av de största skogsbolagen i området - och där fick mansitt tillstånd. Därför visste allmänheten ingenting. Men man hade inte fåtttillstånd om man hade gått till den rätte ägaren, på vars mark man bedrev dennaverksamhet - från det område där man hade rätt att hålla till. Det är inte bra aft sådana här saker sker i tysthet. Enortsbefolkning har rätt att veta vad som planeras från myndigheternas sida. Jagskall inte gå närmare in på detta men vill följa uppmed en fråga. Är det egentligen nödvändigt att vi inriktar oss på en såomständlig väg till slutlig förvaring, vars följder vi inte vet någonting omoch vars säkerhet är omstridd? Är det inte båttre att överväga om vi skallförvara detta avfall i obearbetat skick vid kärnkraftverken? Då lår viåtminstone en chans att ha det under uppsikt och slipper det smygande som nupågår. Jag skulle vara tacksam om ville kommentera denna minföljdfråga. Först vill jag konstatera att vi år heltöverens om att man inte kan åberopa allemansrätten i sådana hår fall, när manvill göra undersökningar. Det finns särskilda lagregler enligt vilka man kanfå tillstånd av myndighet. Naturligtvis måste man i sådana här fall i förstahand begära tiHstånd av markägaren. Den följdfråga som ställde gäller om viskall fortsätta verksamheten med omhändertagande av avfallet. Jag håller med omatt det naturligtvis inte är någon populär verksamhet, men det är mycketnödvändigt att vi bedriver verksamhet som gör det möjligt för oss att ta handom avfallet från våra kärnkraftsreaktorer. Den metod som vi nu arbetar efter,KBS-metoden, är den bästa vi känner till . Därför bör vi fortsätta attbedriva undersökningsverksamhet enligt den. Men jag vill understryka att detinte är den enda metoden. Vi bör - och det sker också - parallellt undersökaandra möjligheter att ta till vara kärnkraftsavfallet. Men det ena utesluterinte det andra, och jag kan inte se att det finns något skål att avbryta denverksamhet som pågår och som endast har till syfte att få fram det säkrastesättet att förvara det kärnkraftsavfall som vi kommer att få här i landet. Om tullskydd för svensk ttilverkning av bildäck 5 (): Låt oss notera behovet av att den verksamhetsom nu pågår i fortsättningen sker på ett korrekt sätt och med tillräckliginformation, inte bara till den markägare som berörs utan också till denallmänhet som berörs. Jag sätter också värde på att inte villutesluta att man i fortsättningen ägnar de alternativa förvaringsmetoderna ettstörre intresse. Jag vill i det sammanhanget säga att jag är glad över att dettrots allt blev som svarade på min fråga. Om det hade varitjustitieministern hade jag inte kunnat ställa den här följdfrågan, som juligger helt inom energiministerns arbetsområde. Jag ser alltså fram mot ettinitiativ från just för att lösa de speciella problem som jagaktualiserade i följdfrågan. 4§ Svar på fråga 1980/81:367 om tullskydd för svensk tillverkning av bildäck har frågat mig om jag avservidtaga åtgärder beträffande tullfriheten för däck från vissa länder. Frågan gäller importen av bildäck. Tullen enligt tulltaxanär med en minimitull på . Bildäck importeras tullfritt från EG- och EFTA-länderna samt från de länder som åtnjuter tullfrihet inom ramenför det allmänna tullpreferenssystemet för u-landsprodukter. Huvuddelen av importen av personbilsdåck, eller ungefar , kommer från EG-EFTA-området, Importen från de preferensberattigadeu-länderna Nr 125 var fram t, o. m, 1978 heltobetydlig, men har importen Tisdaopn den av billiga personbilsdäck från några av dessa länder ökatkraftigt, från knappt 28 anril 1981 3 till i andel av importen. Importpriset föru-landsdäck är ca . lägre än de svenska tillverkningskostnaderna, som är ca 130kr. Om tullskydd för ''''' svensktillverknins har begärt att regeringenvidtar åtgärder /-I j.- I mot lågprisimporten av däck, bl, a.mot bakgrund av nedläggningarna under avFirestone-Viskafors och däckstillverkning i . Låt mig till en början konstatera att våra ekonomiskaproblem inte löses genom protektionistiska ingrepp eller subventioner av olikaslag. Helt avgörande för vår ekonomiska välfärd år att vår industri kanförbättra sin konkurrenskraft gentemot utlandet. I det aktuella fallet gäller att vi handelspolitiskt intekan ingripa mot importen från . U-lånderna åter har visserligentullpreferenser, men det ar knappast u-landsimporten som har orsakatnedläggningarna inom och , utan bristande konkurrenskraft iallmänhet. Det är tveksamt om det skulle ha någon större betydelse att nu slopau-landspreferenserna, dvs, återinföra en tull på på importen avu-landsdäck, då priset på de däckskvaliteter som kommer i fråga vid import frånu-länder ändå är så pass mycket lägre än priset på de svenska däcken, Tilldetta kommer att en allmän översyn av preferenssystemet pågår. Jag vill därförinte på nuvarande stadium förorda att regeringen föreslår att upphävapreferenstullfriheten för gummidack. En annan sak är att har ifrågasattom inte försäljningen från vissa länder sker till dumpingpriser. Om sådandumping verkligen förekommer och den skadar eller hotar att skada en industri iSverige, kan det bli tal om att införa antidumpingtullar i enlighet med (det allmänna tull- och handelsavtalet) regler. För att avgöra omförutsättningar finns att inleda en antidumpingundersökning i enlighet meddessa regler bör förhållandena i det aktuella fallet ytterligare belysas. 7 (): Jag ber att fåtacka handelsministern för svaret. Bakgrunden till min fråga är att den allt störrelågprisimporten av personvagnsdäck till har väckt oro. inte minst blandde anställda på gummifabrik. Situationen för däcksindustrin i vårt land är väl känd.Två av de svenska tillverkarna har ju upphört med sin produktion, och vi har nubara en tillverkare av personvagnsdäck kvar, gummifabrik. Det manhaft anledning att förmoda har redan besannats,nämligen att importen från de länder som åtnjuter tullpreferenser ökar mycketkraftigt. Det harproblemet har uppmärksammats inom EG, där man har vidtagit åtgärdenatt begränsa importen genom att sätta vissa tak för hur stor den tullfriaandelen får vara. I och med åtgärder av det slaget från EG:ssida ökar 76 självfallet trycket på den svenskamarknaden nar det gäller denna import. Problemet har uppmärksammats också i en promemoria från statens Nr 125 industriverk , där man nekade på att det under1979 påvisats en t , tendensmot ökad lågprisimport. Om denna tendens fortsätter, kan den ~ ,, ,r,oi ="' inhemska tillverkningen bli allvarligt hotad redan under första hälften av l98()-talet. Det ar därför motiverat att noga följa dennautveckling, så att ., , , , åtgärdersnabbt kan vidtas om det visar sig vara befogat. ° ' for proposition Handelsministernsäger i sitt svar att man inte löser problemen genom , Jag reagerar litet mot detta, för det är inte fråga Det år inte fråga om att särbehandla denna import genom atttullbeUigga den utan i stället att ta bort en särbehandling som kanske varmotiverad när den infördes, men som man nu kan ifrågasätta om det ärrimligt att ha kvar. Jag vill påminna om hur utvecklingen har varit när detgäller marknaden för svensktillverkade däck - siffrorna gäller resp, år, 1979 var andelen svensktillverkade däck , och 1981)hade den sjunkit till . är den enligt branschen troligen ännu lägre. Vad handelsministern sade om dumping var bra. Det har inomEG gjorts en utredning, och en överenskommelse om prisavtal har träffats medvissa länder på grund av den hår dumpingen. Och det finns ju skäl för det, Jag vill erinra om att taletiden är . 5 § Svar på fråga 1980/81:368 om tidpunkten förproposition om barnomsorgen har frågat mig når regeringenkommer att lägga fram den aviserade propositionen om barnomsorgen. Avsikten är att en proposition om förenklade statligaregler inom barnomsorgen skall föreläggas . 10 INGA (vpk); Jag skall be att få tacka socialministern fördet korta svaret. I förteckningen över propositioner som skulle lämnas undervåren 1980 fanns en proposition om förenklade statsbidragsregler ochkvalitetsfrågor inom barnomsorgen med. Den propositionen skulle ha kommit den10 . Den kom inte. Motioner om barnomsorgen fick dras tillbaka islutet av , därför att man väntade på den här propositionen, I åretsförteckning \'ar denna proposition aviserad till . Vi inom vpk väckte en motion om barnomsorgen under denallmänna motionstiden, men vi hade tänkt att ytterligare precisera våra krav bl. a. när det gäller kvaliteten inom barnomsorgen i motioner med anledning av denna proposition. Den har som bekant ännu inte kommit. Om tidpimkten för proposition om barnomsorgen börjar det komma cirkulärfrån tillkommunerna. kom information om ytnormering i förskola ochfritidshem, där det sägs att kommunerna nu kan räkna med att avsätta bara 7.5 istället för per plats på fritidshem och daghem med plats förmindre ån 15 barn. har också - - bettregeringen om en skyndsam översyn av planeringen av förskolor och fritidshem. I cirkuläret från heter det: "Med hänsyntill att nuvarande norm är kopplad till statsbidraget kan inteta slutlig ställning till regelsystemet förrän regeringen lagt sin aviseradeproposition om förenklade statliga regler inom barnomsorgen." Och därför avvaktar också kommunerna med största otålighetregeringens proposition. Kommunerna väntar på besked för att kunna klara sinplanering. De måste få veta vilka bestämmelser som kommer när det gäller ytor,storlek och standard. I säger man att man fått bordlägga ett nyttprogram för barnomsorgen. I säger man att hela situationen är osäkeroch att denna osäkerhet hämmar både planeringen och utbyggnaden av barnomsorgen. har jag fått eft svar av som utlovar attpropositionen om barnomsorgen skall komma . Detta innebär attbeslutet, om jag har förstått det rått, inte kan fattas i förrän tillhösten. Är det säkert att vi får den hår propositionen ?Det är min första fråga. Den andra är: Varför har det dragit ut inästan för att få fram den här propositionen? Redan 1979var, såvitt jag förstår, den promemoria som ligger till grund för propositionenklar. Vad har hänt inom regeringen när man på detta sätt låst och blockeratkommunerna då det gäller både utbyggnad och planering av barnomsorgen? Jag förstår den otålighet-som finns runtom ilandet, och även här i , över att propositionen om förenklade reglerinom barnomsorgen ännu inte har lagts fram. Den förklaring som härefterfrågade har hon delvis själv givit. De förenklade reglerna, som liggerutanför själva statsbidragsbestämmelserna, är nämligen kopplade till varandra.Därför hårde förhandlingar som försiggått , bl, a, medKommunförbundet, om statsbidragsbestämmelser i allmänhet och även om de reglersom gäller barnomsorgen dragit ut pä tiden, men de är när det gällerstatsbidrag till barnomsorg inne i ett intensivskede. Det är därför minbestämda avsikt att den här propositionen skall komma i den tid som jag här haraviserat. 12INGA (vpk); Beträffande frågan om förenklade reglerbardet också kommit fram klara bevis på att kommunerna intekommer att klara den utlovade femårsplanen på 100 000 nya daghemsplatser. kommer attfattas inte mindre än 35 000 platser. Och det kommer att fattas 20 1100 platseri fritidshem av de 50 000 som utlovats. Innebär förenklingarna av reglerna att man också skallkunna placera många fler barn på samma yta som man har , dvs. plocka infier barn på avdelningarna, och på det viset också försämra den kvalitet som påmånga håll år mycket dålig? Innebär de förenklade reglerna sådanasaker, vill man helst se att propositionen får en helt annan inriktning. Vidare tycker jag det är skandalöst att dröja ett och etthalvt år med denna proposition, eftersom kommunerna sitter i klistret - de vetinte vilka normer och regler de skall räkna efter. Det tlrabbar förstås allakommuner lika, men vi vet ju att utbyggnaden a v barnomsorgen hargått snett,och som alltid är det de kommuner som har det sämst ställt som får svårast attklara en utbyggnad av barnomsorgen, både kvalitativt och kvantitativt. Om tidpunkten för proposition om barnomsorgen Det är inte så att det år ett regellösttillstånd. Det finns regler och normer som kommunerna har att rätta sigefter. Det som aviserats är förenklingar av dessa regler. Det finns alltså ettbra underlag för planering. [ övrigt vill jag inte avslöja vad propositionenkommer att innehålla, utan det uppdagas vid presentationen. 14 INGA (vpk): Redan nu finns det ju prejudicerande utslagsom innebär att man tillåter 7.5 kvadratmeters yta per barn mot fastställda . Det måste man väl se som en ganska kraftig kvalitetsförsämring. Jag förstår att inte kan gå ut och tala om vaddenna proposition kommer att innehålla. Men det man kunnat läsa ut, bl, a. detsom kommit fram i anvisningar till kommunerna, inger enberättigad oro för att kvaliteten inom barnomsorgen kommer att ytterligareurholkas, 6 S Föredrogs och hänvisades Motionerna 1980/81:2160och 2161 till socialutskottet /81:2162-2164 till utbildningsutskottet 7 S Föredrogs men bordlades åter betänkanden /81:20-23 betänkanden /81:20 och 21 Näringsutskoftets betänkande 1980/81:47 Åtgärder för vård och bevarande av kulturhistorisktvärdefidl bebyggelse 8 §Åtgärder för vård och bevarande av kulturhistoriskt värdefull bebyggelse Föredrogs kulturutskottetsbetänkande /81:23 om åtgärder för vård och bevarande av kulturhistorisktvärdefull bebyggelse (prop. 1980/ 81:122). Jag vill giirna uttrycka mintillfredsstiillelse över att regeringen har funnit det möjligt att - i dessabistra ekonomiska tider -bredda statens insatser för byggnadsvård. Det är ocksåmycket tillfredsställande att kulturutskottet med nästan total enighet harkunnat ställa upp bakom de förslag som regeringen nu har presenterat. Byggnadsvårdsreformen bygger i huvudsak på det förslag somhar lagts fram av byggnadsvårdsutredningen under ledning av en av minaföreträdare, . Reformen innebär i korthet bättre ekonomiska villkor för byggnadsminnesförklaringarsom skydd åt våra mest värdefulla byggnader, stimulans i form av bidrag till vård av övrigkulturhistoriskt värdefull bebyggelse, stöd tillrestaurering av medeltidskyrkor. Resurserna för den föreslagna satsningen, som beräknasuppgå till ca 20 milj, kr, , har tagits fram huvudsakligengenom omprioriteringar. Jag är medveten om att reformen inte kommer att undanröjaalla de problem som är förknippade med bevarandet av kulturhistoriskt värdefullbebyggelse. Den utgör dock en milstolpe när det gäller samhällets insatser pådetta område. Jag ser den politiska enighet som finns i denna fråga som en godgrund för en fortsatt positiv syn från samhällets sida på den del avkulturarvet som byggnadsminnesvården representerar. Anf.16 HANS (): kommer en mängd kulturminnesvårdare över hela vårtland att dra en lättnadens suck: Äntligen har vi, efter otaliga påstötningar,fått riksdagsbeslut - eller vi kommer i varje fall om , hoppasjag, att få riksdagsbeslut - om åtgärder för vård av kulturellt värdefullbebyggelse. Jag kanske redan från början bör påpeka att med kulturelltvärdefull bebyggelse menas inte bara enstaka byggnader, utan därmed menas ocksåt. ex. en gammal förfallen kvarn, en valvbro eller någonting sådant. Når det gäller vården av vår kulturellt viirdefullabebyggelse har vi ingalunda saknat bestämmelser , men de har inte varittillräckliga; därom vittnar väl det förfall - i många fall irreparabelt - somövergått vårt värdefulla byggnadsbestånd. Vi måste i det här sammanhanget göraklart för oss att vi haren hel del skyddsföremål som är av sådan art attunderhålls- eller reparationsarbeten kan eftersättas någon tid utanallvarligare följder men även andraföremålskategorier som inte tål något uppskov alls utan katastrofala följder.Är sädana ömtåliga föremål en gång förstörda, år de också borta- en rekonstruktion, som kanske företas när det ekonomiska läget blir bättreoch gör vårdarbetena möjliga, är och förblir ett surrogat och ingenting annat.Med andra ord: Det ekonomiska läget får vara hur dåligt som helst, men vill vibehålla stämpeln kulturnation måste vi också se till att det samband med detförflutna, förutan vilket den stämpeln inte kan användas, också hålls levande. Av de årliga kostnader på 120 milj. kr. sombyggnadsvårdsutredningen beräknat vara nödvändiga har utbildningsministernvisserligen bara föreslagit en bråkdel. Men det vore otacksamt att inte ändå,mot bakgrund av dagens statsfinansiella läge, ge honom ett erkännande därför;det är åtminstone ett steg på rätt väg som presenteras i propositionen 122,Utredningsarbetet är klart, och de startsvårigheter som fördet mesta brukarinställa sig bör snart kunna övervinnas så att, nar ljusare tider randas, denkulturhistoriskt värdefulla bebyggelsen skall kunna beredas ett fullgott skydd. Att denna bebyggelse än finns kvar i så storutsträckning som faktiskt är fallet har vi huvudsakligen dess ägare att tackaför. Med stora ekonomiska och andra uppoffringar har de - det gäller härbokstavligen både slott och koja - klarat vården på egen hand. men nuhar kostnadsläget på många håll lagt oöverstigliga hinder i vågen. Det aktuellaärendet gäller, som jag sade, både slott och koja. Och för att kammarensledamöter skall få en liten uppfattning om de överkostnader som ett gammaltslott drar med sig vill jag bara nämna ett exempel från , där ett godsskulle säljas. Köparen - jag vill minnas att det var domänverket - erbjöd för helakomplexet en summa, men om bröts ur, så att affären bara skulle gällajord och skog. bjöd han 5 milj, kr. Men även för en koja kan kostnaderna bli avsevärda. Närdet gäller att bevara en byggnad ar risken överhängande att man använder fel materialoch fel byggnadsmetod. Detta är en arbetsledningsfråga. De kompetentaarbetsledarna hade man hoppats få genom de regionala byggnadshyttorna. Även hår ett åskådningsexempel, den hår gången från denförvaltning som jag själv svarar för:' Det finns där en sydgötisk loftstuga.Den är i sig själv unik, men den måste restaureras från grunden. Det gäller däratt skaffa fram rätt sorts näver som skall ligga mellan taket och den grästorvsom skall vara överst. Det gäller att få fram rätt fottrå, och det gäller attfå rått tegel till skorstenen, m. m. Allt detta är saker som sannerligen inteens den skickligaste så att såga moderna byggmästare kan klara av. Det är ettskriande behov av sakkunskap i sådana hår avseenden, inte bara genombyggnadshyttor på och i Bergslagen. Det finns anledning att medtacksamhet notera utskottets positiva inställning till just den har detaljen. De svåra skatteförhållandena bär den största skulden tillbristande bebyggelsevård. föreslog därför stödformerpå den skattemässiga sidan, men då bara sådana som medförde omedelbara Åtgärder för vård och bevarande av kulturhistorisktvärdefull bebyggelse 6 protokoll 1980/81:124-125 Åtgärder för vård och bevarande av kulturhistorisktvärdefull bebyggelse effekterför den som vårdar sin kulturhistoriska egendom. Någon allmän nedsättning avtaxeringsvärdet var man inte inne på. Men man ansåg att den värdefullabebyggelsen borde bli befriad från garantibelopp. Museibyggna-der är ju det.Med tanke på att den bebyggelse vi här talar om vad beträffar exteriören jukommer alla kommuninvånare till godo tyckte man i utredningen att det var enrimlig motprestation att kommunen avstod från sin rätt till garantiskatt. Jagbeklagar att varken proposition eller utskott gått på den linjen. Inte minst urpsykologisk synpunkt hade det varit värdefullt. Per sade en gång till mig: "Det ärförunderligt vilka bördor en skattebetalare kan ta på sig frivilligt, om hantror att han därmed lurar finansministern på några kronor." Den sanningenvill jag verkligen inte bestrida, och jag tycker att vi borde ha utnyttjat deni det här fallet. Jag yrkar bifall till utskottets hemställanutom i vad avser de delar som berörs av reservation, till vilkenjag till slut yrkar bifall. Anf.17 (); var som ur flera synpunkter kanbetraktas som märkligt ur byggnadsvårdens synvinkel. Detta gäller bådeinternationellt och med tanke på våra egna förhållanden. deltog aktivt i arbetet kring det som kalladesEuropeiska . Den allmänna opinionen påverkades då avutställningar och kongresser både här hemma och i andra länder, och massmediaägnade byggnadsvårdsfrågorna ett stort intresse. När regeringen på våren 1976tillkallade särskilda sakkunniga för att utreda "formerna för stödåtgärderför vård och bevarande av kulturhistoriskt värdefull bebyggelse", tog denett initiativ som låg helt i linje med de rekommendationer som utfärdade . Dessa rekommendationerproklamerades av byggnadsvårdsårets avslutningskongress i i oktober1975 som en europeisk stadga rörande arkitekturarvet. En utförligarerekommendation, som riktade sig till medlemsländerna, angående lagar ochförordningar för "integrerad byggnadsvård" antogs på ett ministermötei . Begreppet integrerad byggnadsvård definierades då som "allade åtgärder som syftar till att bevara kulturarvet och attbibehålla det som del av en av människan eller naturen skapad miljö, däriblanddess användning och anpassning till samhällets behov".