prot · G40915 · 1980-12-31 00:00:00 — Föratt detta skall vara tekniskt och ekonomiskt möjligt bör det ocksåfinnas utrymme för en viss export, och importerar ungefär lika mycketförsvarsmateriel som vi exporterar. Låt mig också konstatera att liksom vi i anser attvi behöver ett försvar måste vi också acceptera att en del andra länder anseratt de behöver ett försvar. Låt mig också konstatera att om skullefinna det lämpligt att helt avstå från export av krigsmateriel innebär det attländer ingalunda därmed kommer att avstå från att köpa vapen, utan i ställetkommer att vända sig till t. ex. stormakterna, vare sig det är fråga om USAeller . De länder som vill köpa vapen kan då lätt få bindningar av en typsom inte nödvändigtvis gör världen bättre. Världen är full av konflikter ochhot. Detta är djupt tragiskt. Men i den värld som vi befinner oss i måste vi tahänsyn till svenska säkerhets- och försvarsintressen. Det är förMaj Britt , som älskar att hävdaden högsta av moraliska dygdeprinciper, ändå värdefullt att funderapå om det är särskilt moraliskt att göra till ett försvarsvakuum mellanöst och väst i det mycket känsliga området i . Jag anser att det voreen utomordentligt dålig moral som kraftigt skulle öka riskerna för internationellaförvecklingar. Om har pretentionen att vara såutomordentligt tvärsäker, vore det bra om hon kunde erkänna att det här finnsproblem och att vi bör resonera om dem, i stället för att bara blunda förproblemen.och skrymtaraktigt framställa sig som moralens störste förkämpe. Om den svenska vapenexporten 21MAJ (): Handelsministerns anförande gav onekligenintryck av att man när argumenten är dåliga höjer rösten och talar om någontingannat. Och det var intressant att höra att det skulle bli en försvarsdebatt närvi talar om svensk vapenexport. Jag har över huvud taget inte hävdat att skallställa sig helt försvarslöst, om nu handelsministern och är nöjdamed det svaret. Men det är inte vad diskussionen handlar om. Den handlar istället om huruvida de regler som vi i denna riksdag har uppställt tillämpasoch följs på det sätt som avsåg. Jag menar alldeles bestämt attsvensk lagstiftning fungerar dåligt och måste skärpas, om det uppträder svenskavapen i länder där de enligt våra regler inte skall finnas -och det gör detalltså i , och jag har frågat handelsministern om detta. Världen är full av konflikter och hot, sägerhandelsministern. Ja, men det kan rimligen inte vara vår uppgift att bidra tillfler konflikter och hot i världen, och det är allmänt erkänt att vapenexport ärett bidragande krigshot i världen. Vi har för den skull i denna riksdag bestämtoss för att vapenexport i princip, av utrikes- och neutralitetspolitiska skäl,skall vara förbjuden. Från denna regel får undantag göras, när det inteföreligger särskilda utrikes- eller neutralitetspolitiska skäl. Däremot fåraldrig undantag göras när det finns ett FN-beslut mot vapenexport eller ettland befinner sig i krig, har yttre eller inre väpnade konflikter ellerbefinner sig i närheten av ett krig - enligt beslut behöver landetinte ens ha avgett en krigsförklaring. Det är inte moraliskt förkastligt om man påpekar att det verkarsom om de svenska reglerna inte följs, om man berättar om och visar bilder påhur svenska vapen - som handelsministern själv sade troligen licenstillverkadei - återfinns i andra länder än i de länder som vi har såltlicensrätten till. Man är på nu medveten om attlicenstillverkade svenska vapen uppträder i . Men jag har inte fåttsvar på min fråga om handelsministern känt till att de svenska Boforskanonernatillverkats för och andra länder och inte heller hur denna hemligalicenslista ser ut. Enligt den information som gavs när senast, 1971,fattade beslut om svensk vapenexport skall krigsmaterielinspektören ochregeringen vara underrättade om varje licensärende. Då borde regeringen kännatill varje licensärende som har lett till att svenska vapen finns på ställendär vi inte har tänkt oss att de skall finnas. Om den svenska vapenexporten Jag är framför allt ute efter attfrån regeringen få ett klarläggande om man är beredd att skärpa lagstiftningenpå detta område. Det svar som handelsministern här har gett pekar i stället påatt regeringen är beredd att öppna gränserna för en ökad vapenexport. Riksdagenvar mycket bestämd när den sade ifrån att vapenexport icke får ske avsysselsättningsskäl eller av ekonomiska skäl. Att industrin önskar det ärnågonting helt annat -har avvisat det. Jag skulle bli mycket glad om jag har fel när jag i deuttalanden som handelsministern har gjort har läst in en nyorientering. Och jagskulle bli mycket glad om regeringen verkligen är beredd att hålla fast vid ochtillämpa de stränga regler som vi har samt se till att de luckor som finns ilagstiftningen täpps till. Det är ju inte bara i som det finnssvenska vapen. Det finns tyvärr i en mängd andra länder dit vi inte har getttillstånd för vapenexport och där vi inte har tänkt oss att svenska vapen skallfinnas. Det är inte av sensationslystnad som jag tar upp dessafrågor, handelsministern. Det är min uppgift som riksdagsledamot att följa defrågor som har fattat beslut om. Det är min uppgift att ställa frågortill en minister hur vederbörande har verkställt sina skyldigheter. Det ärockså min uppgift att fråga en minister: Vad har ni för amibitioner på dettaområde? Om jag då läser in fel ambitioner i interpellationssvaret, så varvänlig och tala om det. Säg då att ni inte har ambitioner att öka den svenskavapenexporten utan att ni vill hålla den på en rimligt låg nivå. Men faktum är att den svenska vapenexporten har ökatkatastrofalt , och man frågar sig: Vad finns det för viljabakom detta? Hur kan det komma sig att ökade sinförsvarsenhet med 600 människor? Jo, därför att exporten från har ökatså kraftigt. Om minskar sina vapeninköp, så måste man enligt industrinöka exporten. Är det regeringens uppfattning att det skall gå till på detviset? Vapenhandeln blir ju inte svart när andra sysslar med den och vit närSverige gör det. Den är lika svart i båda fallen. Har vi beslutat i lag att en vapenexport i princip skallvara förbjuden och att vi bara skall göra undantag för neutrala länder och förländer som inte befinner sig i konflikt, så måste vi också se till att denlagstiftningen fungerar. Jag har inte fått något svar från handelsministern, omhan är beredd att skärpa lagstiftningen på detta område och om han är bereddatt se till att licenstillverkningen verkligen förs in under den svenskalagstiftningen. Jag har heller inte fått veta hur den hemliga licenslistan serut, den lista som handelsministern självfallet borde känna till. 22HANS (): Jag tänker begränsa mig till att ta uppfunderingar kring frågan i vilken mån vapenexporten är värdefull för att viskall kunna behålla en sådan försvarsindustri som vi behöver i det här landet.Bakgrunden är att utvecklingen när det gäller försvarsanslagen har lett till ensuccessiv minskning av den andel som går till materieltillverkningen, och enlång rad av de försvarsmaterieldelar med vilka vi har kunnat försörjaoss själva kommer inte att kunna tillverkas, om vi bara har detsvenska försvaret som kund. Överbefälhavaren har i sin programplanredovisat några av de sektorer som skulle komma att drabbas, och jag skallnärmare beröra dem. Innan jag gör det vill jag emellerfid tillägga att det förhållandetatt en inhemsk tillverkning av ett vapen upphör inte nödvändigtvis behöverbetyda att vi går miste om vapnet i fråga. Vi kan i de flesta fall köpa detufifrån. Men frågan är för vilka områden det är särskilt angeläget att ha enkompetens inom landet och för vilka områden detta har mindre betydelse. Jagtror att behovet av egen kompetens varierar från område till område. Låt mig först ta pjäsmaterielområdet. Efter den nuvarandearméhaubitsen och pjäserna för det rörliga kustartilleriet har vi inga order påkanoner eller haubitser. ÖB säger att utvecklingskompetensen på det här områdetbedöms gå förlorad under innevarande programplaneperiod, alltså inom denärmaste fem åren, I klartext betyder det att i den mån skall fortsättaatt tillverka kanoner under det närmaste årtiondet så måste det till stor delröra sig om tillverkning för export, eftersom den svenska marknaden mer ellermindre faller bort om . Frågan är då: Är det värdefullt för oss attha den här kompetensen inom landet? Den frågan kan jag inte svara på. Jag vetvisserligen att det för vissa av de här kanonerna, t. ex, för luftvärnskanonerna,finns utomordentligt bra industrier också i andra länder, men när det gäller t.ex, kustartilleripjäser vet jag inte hur det förhåller sig, I alla händelserligger de svenska beställningarna så långt fram i tiden att det är svårt attöver huvud taget ha en uppfattning i den här frågan , men man kan ändå vågakonstatera att kompetensen när det gäller pjästillverkning kommer att försvinnaur landet om vi bara räknar med de beställningar som det svenska försvaretkommer att göra. Om det sedan är värdefullt att kompetensen bevaras eller inte,vet vi inte , men naturligtvis bidrar fillverkningen på export fillatt vi behäller en viss handlingsfrihet på det här området. När det gäller tillverkningen av övervattensfartyg -alltså, i klartext. - säger att denna kommer att befinnasig i en kritisk situation . Sanningen är ju att maninte har en enda beställning på fartyg i plåt att arbeta med efter det attminfartyget nu snart är färdigt. De beställningar som gäller nyaytattackfartyg är aktuella tidigast . Här kan man sägaatt det är alldeles uppenbart att icke kommer att finnas kvarsom varv om man bara har beställningar från det svenska försvaret. Men kanvarvet upprätthålla verksamheten med hjälp av tillverkning på export, finns deten möjlighet för det svenska försvaret att i slutet av innevarande årfiondelägga beställningar där. Är det värdefullt eller inte för försvaret attKarlskronavarvet finns kvar? Ja, det är också svårt att svara på. Patrullbåtar har gjorts i - utmärkta sådana.Torpedbåtar har tidigare gjorts i . Nästa generation avytattackfartyg, där skall ange specifikationerna, är det kanske möjligtatt bygga på Om den svenska vapenexporten 3 protokoll 1980/81:15-17 Om den svenska vapenexporten I så fall skulle vi i och för sig ur försvarssynpunkt kunna avstå ifrånKarlskronavarvet. Men det vet vi alltså inte . Det finns en osäkerhet här. Visar det sig att de svenskaspecifikationerna för ytattackfartyg är speciella och att inget utländskt varvär berett att till rimliga kostnader göra en serie enkom för , då stårvi i en besvärlig situation. För egen del gör jag den bedömningen att det förmodligenär värdefullare för oss att behålla än , om jag barahåller mig till pjässidan. Nästa fråga gäller torpedverkstaden, som finns i Motala.Situationen är ju den att verkstaden f. n. hålls uppe genom dels svenskabeställningar, dels också export till och . ÖB säger attverkstaden svårligen kan upprätthållas senare del utan enomfattande export - och den gäller fortfarande våra två närmaste grannländer. Jag tror att man ifrån försvarssidan mycket klart kan sägaatt det vore väldigt tråkigt om torpedverkstaden försvann. Vi vet ju att justpå det här området, i den här nischen, ligger långt framme. När detgäller prestanda, styrbarhet och även framtida målsökning går det inte att köpatorpeder av samma kvalitet utifrån. Risken är alltså att om torpedverkstadenramlar bort blir det svårt att få moderna torpeder i framfiden. Jag tycker att det här är ett typiskt exempel på ettområde där det finns starka försvarspolitiska skäl för att hålla uppe enindustri. Men det blir dyrt med bara de svenska beställningarna. Och här kanman tillägga att det har varit aktuellt med beställningar bara frånvåra nordiska grannländer och veterligen inte från några andra länder, i varjefall inte i närtid. Något som överbefälhavaren talar ganska mycket om ärammunitionssidan. Tyvärr är väl det ett område där exporten gör varken tilleller ifrån. Det är i stället risk för att vi blir helt importberoende,åtminstone på vissa punkter. Och det kan vara mycket besvärande, särskilt somdet leder till att vi i fred måste skaffa sådant som vi annars kunde få genoms. Det sista jag vill ta upp - och det finns inte berört iÖB:s programplan - är gevärsfaktoriet i , som icke har någrabeställningar från det svenska försvaret mer än några nödlösningar utan somväsentligen bygger på export. Där kan man säga att nästa objekt som är aktuelltär ett nytt handeldvapen för armén. Det kan i och för sig importeras, och därär det inte fråga om reservdelar och långa bindningar. Det finns alltså intenågra starka försvarspolifiska skäl att ha kvar gevärsfaktoriet. Och kanske ärdet då lika bra att säga: Lägg ned det, för det finns inte några försvarsargumentutan möjligen sysselsättningsargument för att behålla det. Den industri som man vill bevara är till stor delelektronikindustri och liknande industri. Men det handlar alltså om att göra engradering av industrierna: somliga är angelägna att ha kvar, andra är inteangelägna att ha kvar. Och låt oss då skilja ut att ibland är detförsvarshänsyn och i andra fall sysselsättningshänsyn som är viktiga. 23 (vpk): Handelsministern tog inte upp ett enda av minaspörsmål. Därför vill jag återvända till i varje fall två punkter. Handelsministern talar om en kanonad avmisstänkliggöranden i de här debatterna. Det är klart att man måste reagera närman tittar på handelsstatisfikenoch finner en tydlig höjning av vapenexportensandel. hade vi en relativt stabil nivå - det kunde röra sig om0,av totalexporten under eller över denna nivå - och så har det varit sedan1960-talet. Men har vi alltså en väldigt kraftig ökning med 20 %.1979 blev det ytterligare en ökning . Det är alltså fråga om en klaravvikelse från trenden . Det är klart att man reageraroch frågar sig vad detta beror på. Jag upprepar alltså min fråga till handelsministern: av handelspolitiska skäl som regeringen just dessa år - vi vet ju att vihar ekonomiska svårigheter o. d. - släpper fram den här ökade vapenexporten? Om vi skall tala om de försvarspolifiska skälen måste detframhållas att vi har klarat oss med en nivå på vapenexporten med ungefär 0,5 %av totalexporten - om man nu godtar argumentet att vi måste exportera en del. I20 års tid har det ju räckt med en begränsad export för att upprätthållatillverkningen av de omtalade långa serierna. Även det kan vara diskutabelt,men låt oss t. v. lämna den frågan. Vad jag vill veta är varför det blev ensådan ökning 1978/79. Jag vill också veta hur handelsministern ser på denfortsatta utvecklingen. Vi är snart framme vid slut och har såledesflera månaders statistik att titta på. Hur tänker sig regeringen utvecklingenför vapenexporten 1981/82? Det måste väl finnas något slags planläggning ocksåpå det området? Man låter det väl inte gå på en slump. Det är vad som ärintressant att få veta någonfing om. Sedan fill frågan om , som försvarsministernenligt min mening väldigt "lätt" hoppade förbi. Det är verkligenintressant att ta del av det som står i interpellationssvaret, kombinerat meduppgifterna i pressen . Vi har debatterat förut, men då medandra handelsministrar. Jag tror att var handelsminister då det begav sig. Han hade all möda i världen att försvara den mycketegendomliga exporten av svenska vapen till . Det rörde sig då, som iså många andra fall, om luftvärnskanoner. Via har viuppenbarligen fått en export fill , och denna har tydligen godkäntsav krigsmaterielinspektionen och . Är det så? I så fallmåste man komma tillbaka fill frågan: Hur är det med och ÖstraTimor? Är det inre oroligheter, är det krig eller vilka förhållanden är det idessa stater som spelar in? Och varför har - enligt pressuppgifter -beslutat sig för att lägga ned sin röst när det gäller omröstningen omFN-resolufionen att fördöma ? Dessa frågor är mycket viktiga, och de är intressantasåväl för det svenska folket som för den internationella opinionen. Jag tyckeratt handelsministern inte bara kan gå förbi dem under tystnad utan att han ärskyldig att svara på dem. Om den svenska vapenexporten Om den svenska vapenexporten analys är av stort intresse urmånga synvinklar. Det perspekfiv som där framskymtar ger oss verkligen entankeställare. En jämförelse mellan de enorma summor som vi är beredda attsatsa på det ekonomiska försvaret och riskerna med att inte göra det framstårnaturligtvis som bekymmersam ur neutralitetssynpunkt. Anledningen till dessasatsningar är att vi vill att vissa industrigrenar inte skall komma under enviss storlek, eftersom det i ett krisläge skulle vara utomordentligt besvärligtför oss, och att industrier väsentliga för oss med hänsyn till vårt beroende av utlandet kan komma i sådana svårighetersom anger och som beror på att materielanslagen till det svenskaförsvaret har sjunkit så kraftigt. Men jag tror ändå inte att det kan få ledaoss till den slutsatsen att vi har särskilda riktlinjer för exporten avkrigsmateriel med hänsyn fill de i sig betydelsefulla hänsyn som Hans Lindbladtalar om. I grunden bör ligga bedömningar av den typ som görs i samband med attvi nu liksom tidigare tar ställning fill vilka länder som vi över huvud tagetskall exportera till. Sedan fill frågan om varför krigsmaterielexporten ökar.Också den frågan har besvarats fidigare i , men jag skallpå nytt besvara den. Låt mig påminna om att prisstegringar förekommer såväl pådetta område som på andra områden. Det gör att man får en stegring i deexportsiffror som vi här diskuterar. Dessutom är det säkert så attprisstegringarna på detta område, som är tekniskt synnerligen avancerat, kommitatt bli särskilt stora. Om vi i stället ser på hur stor andel av den svenskaexporten som försvarsmateriel har, finner vi att det har gått upp och nermellan åren. Det har fidigare varit år då försvarsmaterielens andel varit välså hög som den f. n. är. är ett spörsmål som inte förekommer i deninterpellation som jag f. n. besvarar, och det är dessutom ett spörsmål somhanteras av . Jag föreslår att ställer enfråga till utrikesministern, så får han tillfälle till debatt med honom. Jag kan försäkra att regeringen i dettasammanhang inte tagit några hänsyn till våra intressen av att exportera vapen.Det föreföll som om trodde det. Slutligen till : Det får inte bli någotmissförstånd i fråga om att har fullständig rätt att ställafrågor till mig rörande hanteringen av vapenexporten. Det är dessutom bra attdet ibland blir tillfälle till debatt om detta. Men vad jag sade - det är detsom inte bör missförstås - är att man genom att misstänkliggöra för attsälja vapen till inte tjänar svenska intressen utan snarare skadarsvenska intressen. 25MAJ (): Jag hälsar med fillfredsställelse att tonenhar dämpats något hos handelsministern när det gäller frågan om den öppna ochfria debatten. Självfallet skall det intemisstänkliggöras, om det inte förekommer någon export fill länder som vi intehar beslutat om. Tyvärr förekommer det svenska Boforskanoner i Sydafrikasförsvar. Tyvärr förekommer de där på grund av brister i vår lagstiftning därlicenstillverkning inte regleras. Vad jag med denna interpellation har avsettär att få ett besked om handelsministern är beredd att medverka till att debristerna undanröjs. Det förekommer som sagt svenska Boforskanoner i Sydafrikasflotta och i armé. Det kan vi hämta uppgifter om i internationella,mycket seriösa böcker. Jag har inte heller fått det förnekat här. Jag vill ha ett erkännande av handelsministern att det ären brist i lagstiftningen när vi i riksdag inte kan hållalicenstillverkningen under parlamentarisk kontroll. Varför skulle vi då vara så oroliga för att få enparlamentarisk beslutanderätt? Andra länder håller sig med detta. I denamerikanska lagstiftningen finns en parlamentarisk kommitté som fattar beslutom export av vapen. I vissa fall driver man frågan också upp i senaten. I vissafall - vilket jag kan förstå - är exporten hemlig, men det är i mycket få fallsom man gör den hemlig. Varför skulle vi i vara mera rädda för en öppendebatt omkring de exporter vi tillåter och de länder som vi tillåter exportfill? Det borde tvärtom vara enklare och bättre för en regering att riksdagenregelbundet en gång fick diskutera principerna, fick de uppgifter denbehöver ha och kunde utkräva ett parlamentariskt ansvar av en parlamentarisknämnd som skall fatta beslut. Kan andra länder hålla sig med en sådanlagstiftning, kan naturligtvis också göra det. Det är inte fråga om att misstänkliggöra, utan det ärtvärtom en fråga om demokrati och inflytande. Får jag sedan bara påminna om , som vi vid ettflertal fillfällen haft uppe här i kammaren, och det Janusansikte, dendubbelmoral, som har hållit sig med under de borgerhga regeringarnastid - å ena sidan ett stöd åt befrielserörelsen på i dess kamp försjälvbestämmanderätt, å andra sidan tillåtelse till vapenexport tillIndonesien, som bekämpar samma befrielserörelse. Det är med beklagande - jag hoppas verkligen att det inteär sant - som man i dagens tidningar kan läsa att den borgerliga regeringen ärberedd att överge sitt stöd åt befrielserörelsen på . Sedan må detbli var och en fritt att tolka vad orsakerna fill detta är.Det vore att beklagaom den svenska utrikespolitiken skulle förändras så, att man inte skullefortsätta stödet till de befrielserörelser som man har stött. Det finns en fråga på handelsministerns eget område - somjag vågar ge mig in på, eftersom han i slutet tog upp den - nämligen frågan omprisutvecklingen. Låt mig säga att jag ganska ordentligt har granskat den menatt handelsministern egentligen borde vara mer kunnig än vad jag är på detområdet; dvs. Den svenska vapenexporten har ökat5,22 gånger eller . Inflationen, konsumentprisindex, har under sammatid Om den svenska vapenexporten Om den svenska vapenexporten ökat 1,75 gånger eller . Det innebär attvapenexporten har ökat snabbare än inflationen - och att inflationenbara kan förklara en tredjedel av vapenexportens ökning. Vapenexporten har ireella termer ökat . Kan den kostnadsfördyringen då, som handelsministernantydde, bero på någon form av teknikförbättring eller liknande? Det är välsnarare så att en prisökning egentligen mera är följden av frånvaron avegentlig konkurrens, dvs. att det finns ett kontraktsförhållande mellanvapenindustrin och staten. - Det finns välingen svensk jämförelse gjord på det här området, men det finnsinternationella. Om man granskar den internationella teknikförbättringen förstörre vapensystem - för t. ex. stridsvagnar ligger prisutvecklingen på 5-6 %mer än KPI och för krigsflygplan på mer än KPI - finner man attdet där har införts nya generationer vapen. Ett ungefärligt genomsnitt förSveriges del på, om jag räknar högt, över konsument-procentindex- men detär mycket osannolikt att vi skulle ha uppnått en sådan förbättring på vapnen iSverige - betyder en extra prishöjning med . Kvar står dåfortfarande en ökning av den svenska vapenexporten med mer än en fördubblingunder perioden . Hur man än räknar - med hjälp avkonsumentprisindex eller med hjälp av teknikförbättringar i internationellstatistik - kommer man fram till att den svenska vapenexporten har ökat mycketdrastiskt under dessa år. Det måste rimligen finnas något motiv bakom denborgerliga regeringens agerande. Jag skulle vara glad för att få svar av handelsministernpå min fråga, om han är beredd att medverka till att lagstiftningen skärps därdet finns luckor i den, dvs. att licenstillverkning av vapen förs inunder svensk lagstiftning. Jag skulle ha varit dubbelt glad, om han hade sagtatt det vore bättre med parlamentarisk beslutanderätt som i andra länderslagstiftning och parlamentarisk kontroll via årlig redovisning till . Då skulle det aldrig ha kunnat uppstå inflammerade debatter ochmisstänkliggöranden. En öppen redovisning är alltid av godo för ettdemokratiskt samhälle. Det vore av godo också för att regelbundet få enöppen redovisning av vår vapenexport och därmed också - vilket jag menar är encentral fråga - parlamentariskt beslutande över vapenexporten. Därmed kundemedborgarna i vårt land utkräva ansvar av sina politiker. 26HANS ():