prot · G40943 · 1980-12-31 00:00:00 — Det har börjat med att än den ene, än den andre underlydandechefen har gått ut och talat om att så eller så många man måste avskedas, attså eller så många måste bort, och sedan kommer någon högre chef och säger attalltihop skall läggas ner. Det startade egentligen med att högste chefen talade omatt det här kunde inte gå. Sedan sade Per detsamma. Därefter komindustriverkets utredning som talade om att man borde lägga ned i stort setthela malmbrytningen. Och som grädde på moset kom sedan industriministern ochsade, i varje fall enligt tidningarnas braskande rubriker, att det inte fannsnågon chans att malmbrytningen någonsin kunde bli lönsam, det bar sig inte attbryta malmen där uppe - vilken överjordisk kompetens som industriministern nuhar för att avgöra det. Allt detta är ett ganska förödande sätt att bolla medmänniskors framtid. Ovanpå alltsamman kommer sedan att en av de chefer somverkligen har betytt någonting, som jag har upplevt som en positiv figur ochsom hade många nya uppslag att ge, nämligen chefen för prospekteringsbolaget,försvinner som genom en fallucka - honom behöver man inte. All dennasvartmålning startar man som industriministern säger att nu skall visatsa pengar för att bygga upp en ny industri där. Hur skall man lyckas meddet, när man skildrar allt så nattsvart att inte någon människa vill komma dit?Det är förödande för hela landsändan. Någon härförare lär ha sagt; Hundra man dog av pesten,hundra tusen man dog av skräck för pesten. Är det detta man bäddar för genomatt tala om att allt kommer att bli värre och värre? Man tror att man skall fådit industrier, och sedan säger man: Det gick inte att få dit någon industri.Nej, tacka för det, när man bär sig åt på det här sättet! Det är alldeles uppåtväggarna galet att man skall få hålla på så här. Därefter säger de två högsta cheferna; skall vi avgå.Och sedan vill man utse en person till ny chef. Då säger denne; Nej, jag stårinte till förfogande om man i förväg diskuterar mitt namn i tidningarna. Tyckerinte industriministern att detta mera liknar barnkammarlek än ett av Sverigesverkligt stabila företag? Jag vill ställa några konkreta frågor tillindustriministern utan att gå in på de detaljer som har skildrats såutomordentligt väl av andra talare här; Anser inteindustriministern att all denna nedsvärtning av området är farlig?Dels är den spexartad, dels förstör den för det som måste göras. Man talarsnarast för att avveckla alltsammans. Anser inte industriministern att det viktigaste är att setill att utredningar sysslar med hur gruvbrytningen skall kunna göraslönsam, vilka nya gruvor som kan tas upp, vilka nya produkter man kan satsa på? Tycker inte industriministern att man bör föra en annanpolitik när det gäller chefstillsättningar och personalpolitik över huvudtaget? Och det kanske allra viktigaste: Är industriministernberedd att ta sitt ansvar och se till att det blir en annan fason på alltihopså att dessa frågor inte sköts så fruktansvärt klantigt som ? Om utvecklingen för och malmfälten Det har här ifrågasatts om mina uttalanden ipressen var befogade. Det är faktiskt så att statsråd ibland måste svara påfrågor också utanför kammaren, och även om sådana intervjuer händelsevis kommeratt sammanfalla med en interpellationsdebatt måste den vägen till informationtill allmänheten om ståndpunkter också kunna användas utan att det berättigadedäri ifrågasätts. Jag hade emellertid aldrig i min livligaste fantasi kunnatföreställa mig att både en kammardebatt och en pressdebatt skulle kunnainitieras av det sätt på vilket en tidning har redigerat intervjun. Och man kanockså fråga sig om intervjun verkligen har blivit läst. Men nog nu om detta. I mitt svar har jag närmast dröjt vid de merakortsiktiga perspektiven. Med anledning av pressdebatten vill jag också ta uppde mera långsiktiga perspektiven när det gäller och malmfälten. Det finns anledning att stryka under atf gruvrörelsenunder överskådlig tid kommer att spela en central roll för sysselsättningen påmalmfälten. som vi kan överblicka kommer vi att ha engruvrörelse på malmfälten. Det finns också anledning att vänta att ny teknikoch naturligtvis också rafionaliseringsåtgärder kommer att höja gruvornaskonkurrenskraft. Jag anser också aft för den händelse nordnorska gasfyndigheterger underlag för import av naturgas kommer detta att väsentligt påverkaNorrbottenmalmernas användning och konkurrenskraft. Det är dock ett omfattande arbete som framtill 1985 behövs för att planera för den fortsatta gruvdriften. Det finnsnaturligtvis, realistiskt bedömt, en rad osäkra faktorer med i bilden. a.har en ny syn på statliga företag och företagsengagemang tydligen börjat trängasig fram i svenskt politiskt liv - det var det som motiverade intervjun med TT,och jag svarade på frågorna ur ett mer allmängiltigt perspektiv. Varken frånhöger eller vänster i svensk politik har man i debatten velat uteslutamöjligheten att staten accepterar konkurs i statsägda företag som hamnar iekonomiska svårigheter- det har debatten visat. Förmig är det en orimlig tanke när det gäller företag som har en vidare uppgift änden rent företagsekonomiskt motiverade. Denna debatt har skapat oro i landet och har väckt enbetydande uppmärksamhet utanför vårt lands gränser. Den fråga som man nu möterär: Omutvecklingen för och malmfälten Hur avser ni att ha detmed statliga företag ? När det gäller och malmfältskommunernamotiverar alltså den här debatten enligt min uppfattning vissa klarlägganden,och det var det jag försökte ange som min utgångspunkt i TT-intervjun. Förstoch främst måste det klarläggas om en riksdagsmajoritet verkligen är beredd attgenerellt överge den garanti som reellt om också inte formellt hitfills hargällt för stathga företag. För de partier som inte har velat utesluta konkursensom ett alternativ kan ju ett undantag från en hävdvunnen princip inte gällabara ett företag. I så fall bör det sägas klart ut, så att t. ex. ledning ochanställda i vet att debatten i det avseendet inte gäller deras framtid ochderas arbete. Dessutommåste enhgt min uppfattning malmfältskommunernas invånare få en klardeklaration från statsmakternas sida, att oavsett vilken kapacitetsnivå somgruvrörelsen kan få bör samhället vara berett att vidta sådanaåtgärder att sysselsättning och boende i malmfältskommunerna kan säkras - ävenom det kommer att kräva mycket betydande insatser av samhället. Till sisthandlar hela denna fråga ändå om en solidaritet i samhället utan vilkennäringslivets strukturomvandling inte kan . Dettavar bakgrunden till mina inlägg i den intervju som har refererats. Jag gav intepå något sätt uttryck för någon tveksamhet beträffande gruvrörelsen som sådan.Ingvar hänvisade till att jag skulle ha hävdat att aldrig mer kanbli lönsamt, men det är alltså inte med sanningen överensstämmande. För detomdömet finns det ingen täckning i den intervju som jag har givit. Låtmig så gå in på en mer konkret debatt om de kompletterande frågor som EvaWinther och övriga debattörer har ställt. EvaWinther tar upp frågan om vi är beredda att ställa upp med de resurser somerfordras. Det är den fråga som jag tycker att man skall aktualisera under årenfram till 1985, medan planerar för sin nya gruvrörelse och medan vi medregionalpolitiska instrument gör de andra insatser som måste göras i regionen.Under den tiden måste man planera för malmfältens samhällen och derasmöjligheter att ha en allsidig arbetsmarknad . Vadjag aktualiserade var mera ett försök att driva debatten. Jag vill konkretiseravilken storleksordning det kan röra sig om, när jag ifrågasätter om svenskafolket är berett t. ex. att diskutera en momshöjning på under fem års tidför att i sohdarisk uppslutning möjhggöra en sådan här trygghet på malmfälten.Det är en fråga som jag gärna riktar tillbaka till de tidigare talarna. Jag ärför min del beredd att ta upp den debatten när den blir aktueh. Fraktavtaletär nu föremål för en närmare diskussion. Jag skall inte föregripa den - jag vhlbara konstatera att enligt min uppfattning är det klart oförmånligt för LKAB.Men har man ingått ett avtal med SJ får man självfallet uppfylla deavtalsenliga förpliktelserna, och vi får ta sikte på att försöka förändra dethär för framtiden. Frågan om Viscariagruvanär föremål för beredning i . och min förhoppning är attvi, om inte annat så med lokaliseringspolitiska medel, skall kunna startaprojektet. Men beredning pågår. Överhuvud taget kan man alltså fråga; Hur möter man behoven av fler jobb? Jo, detgör man genom att fortsätta det regionalpolitiska arbete som med ökadintensitet har utvecklats . Jag noterar att inte heller iNorrbotten är det någon brist på regionalpohtiska lån eller regionalpohtisktstöd för etablering. Det gäller bara - och det är för resten inte bara - att fåen atmosfär som gör att företagen engagerar sig i de orter där vi behöver denhär kompletterande sysselsättningen. EivorMarklund säger tvärsäkert att siktet från regeringens sida är inställt påavveckling av gruvrörelsen. Men jag säger nej och åter nej. Vi vill söka finnaen sådan form för ;s verksamhet att har chans att bli lönsamt, och därfår man enligt min uppfattning också vara tolerant och inte kräva att det måletskall kunna uppnås inom . Man får alltså acceptera år av förluster ien rörelse av den här karaktären. Sedanvill jag säga till : Läs texten när jag uttalar mig och inte bararubrikerna! Den parlamentariska kommittén, som jag förutsatte skulletillsättas, borde närmast - när man vet hur planerar sin verksamhet ochvilka framkomstvägar som finns på gruvsidan - få fill uppgift att skissera ettlångsikfigt utvecklingsprogram in för malmfältskommunerna. Karl-ErikHäh åberopar olika uttalanden. Ja, det är olyckligt om uttalanden föregriperfaktiska beslut, och det är olyckligt också om uttalanden som inte är negativauppfattas på det sättet. Jag är den förste att beklaga om så sker, men den härdebatten bör ju kunna klara ut saken. Jag tycker att vi har ett gemensamtansvar här. Jag har haft fillfälle att i debatten om Norrbottensframfid ifrågasätta om den svartmålning som görs också från Norrbottensbänkenär det bästa sättet att driva en debatt om framtid. Vidaretog upp samma frågor som och tidigaretagit upp. När det gäller inbjudan till , så är jag beredd attacceptera den , när det kan vara lämpligt. Jag trorinte att jag behöver någon skyddshjälm för det - jag är beredd att komma ändå. TillIngvar vill jag avslutningsvis säga att jag alltså delar hansuppfattning att all svartmålning är farlig. Vi bör försöka få faktaredovisningoch diskutera frågorna i en konstruktiv anda. Det bör också vara så att den häröverlevnadsgarantin, som jag eftersträvar att vi skall kunna gemalmfältskommunerna, bidrar till atf debatten kan föras i avspända former. Omutvecklingen för och malmfälten 41 (): Allt tal om svartmålning är allvarligt för utvecklingen - det tror jagvi är överens om. är det viktigaste att satsa . NilsÅsling frågar hur vi har läst intervjun. Jodå, vi har läst innantill så gottvi har kunnat, och där står det: Det står klart att den nuvarande Om utvecklingen för och malmfälten malmbrytningeni malmfälten är olönsam och att den inte heller blir lönsam . LKABär uppe i en förlust av 500 milj. kr. Det var väl detta som NilsÅsling dementerade dagen efter, fast det då stod på en mera undanskymd plats. Svaret, säger till oss, gäller utvecklingen imalmfälten på kort sikt. Men min fråga gällde i hög grad också hur det skallbli på lång sikt. Och är det väldigt viktigt att staten tar sitt ansvar förmalmfälten. Det var också därför som staten gick in och övertoggruvverksamheten. säger att staten skall ställa upp, att fråganskall aktualiseras fram tiU 1985 och att vi skall planera för att få ett merdifferentierat näringsliv. Det är vikfigt att det sker insatser snabbt och attde avgöranden som väntar i departementet kommer snabbt och blir positiva. NilsÅsling sade att man skall ta sikte på att förändra fraktavtalet och attViscariaärendet bereds. Jag kommer då att tänka på talesättet att medan gräsetväxer dör kon. Och det är fara värt att så blir fallet här. Det behövs alltsåsnabba beslut. Vi är överens om att vi i hela landet måste satsa solidariskt påmalmfälten. Jag skulle ändå vilja beröra frågan om malmfrakterna litetnärmare, även om vi är överens om att det måste göras någonting. Malmfrakternahåller ju på att bli något av en följetong i , och det kommer de attförbli till dess vi har fått någon ordning på dem. Den modell som vifortfarande har som grund för fraktavtalet var naturligtvis ett mycket bra sättatt föra över pengar från till staten när varprivatägt och gick med hög vinst, när man hade så mycket pengar att man intevisste vad de skulle användas till. Men det borde inte vara så att ett inhemsktstatligt monopolföretag skall slå undan benen på ett utlandskonkurrerandestatligt företag och därmed hota livsmöjligheterna för två stora samhällen. Detta behöver kanske sägas till riksdagsprotokollet, förjag har en känsla av att det finns en del människor som tror att ochGällivare är några pyttesmå byar någonstans långt uppe i norr. De vet inte attKiruna faktiskt är en ort med 26 000 personer i tätorten och 30 000 totalt ochatt har omkring 20 000 personer i tätorten och 25 000 totalt i kommunen.Vad som är speciellt allvarligt med fraktavtalet och som försämrarmöjligheterna för är ju att det gäller i ett läge där vår handels- ochbytesbalans verkligen behöver rättas till och då vi är beroende av attexportera, få in pengar och erövra nya marknader. Det allvariigaste hotet mot är att det nya avtalet -som man väl till en början trodde skulle bli bra - indexreglerades med 1977 årsmalmpriser som utgångspunkt. räknar man nu med 440 milj. kr. ifraktkostnader, dvs. av de totala kostnaderna. har begärt ettfraktstöd på 370 milj. kr., vilket betyder att det överpris som SJ tarut är ungefär så stort. Jag skulle vilja fråga industriministern: attfå det stödet? Frakterna är förstås en fråga som vi brukar debattera medkommunikationsministern, men jag är glad att också industriministern känneratt detta berör honom, eftersom han är den högste ansvarige för Statsföretagoch . Skillnaden i pris är också mycket anmärkningsvärd. Påbandelar där SJ inte har några konkurrenter, dvs. på , tar man ut ettpris på per tonkilometer, men där det finns andra möjligheter att fraktagods kan man ta . När kan vi vänta betänkandet från den utredning som nuhåller på att göra en samhällsekonomisk bedömning av vad fraktavtalet betyder?Kan industriministern säga någonting om det? Jag ställde en massa frågor, och jag har stor förståelseför att industriministern kanske inte kommer ihåg rikfigt alla. Men jag skullevilja upprepa en som jag tror är oerhört viktig för den framtida utvecklingen iNorrbotten: Är industriministern beredd att förorda en samordning av deprospekteringsinsatser som utförs av , och SGU var för sig? Om utvecklingen för och malmfälten 42EIVOR (vpk): Läs texten, säger som replik tillmig sedan han först bedyrat atf rubriken fill och redigeringen av intervjun medhonom inte har täckning. Jag är glad att också tog åt sig av dettaoch började med citaten ur texten. Jag skall inte fästa mig så mycket vid det närmastoförskämda i att förutsätta att en som har sin förankring bland de oroligamänniskorna i malmfälten skulle nöja sig med att bara läsa rubriker när detgäller sådant som angår de här bygderna. Jag vill fortsätta där slutade att citera. Ifortsättningen står det - och de orden ligger enligt tidningen iindustriministerns mun: skall ha klart en företagsekonomiskanalys om vilken omfattning malmbrytningen skall ha i framfiden. Då kan jagbedöma i vilken takt avvecklingen skall gå. talar dessutom i intervjun om att enparlamentarisk kommitté skall analysera och styra avvecklingen i malmfälten,som man skall utveckla alternativ sysselsättning - ja visst. Nog har jag läst texten, och jag har litet svårt att seatt rubricering och redigering varit så sökta. Men O.K. - har sagt en del efter den chansvi serverade honom att ge ytterligare och mer konkreta och klara besked. Jagskulle vilja lägga på några frågor. Jag tycker i och för sig inte att jag harfått svar på dem jag ställde, men kanske nya, fräscha frågor ger litet merinspiration. Först och främst: Har och hans departementinnan man talar om detta med avveckling i malmfälten funderat över följdernaför de mellansvenska stålorterna? Var skall de ta malm ifrån om det inte finnsjärnmalmsgruvor i norr? En annan fråga: Enligt vad som framgått av informationfrån statsföretag har liknande lån utomlands som NCB, kortfristiga sådana.Ser industriministern det som ett bekymmer att ståhejet nu kring gruvorna ochderas framtid kan göra stockholmska lyxhotell till resmål och uppehållsplatsför nya bankirer från utlandet i väntan på besked från regeringen? Jag tyckeratt också min fråga om vilket besked regeringen har till Omutvecklingen för och malmfälten människorna i Norrbottenoch enkannerligen malmfälten har en långsiktig syftning. Det är som Karl-ErikHäll - jag tror det var han - sade förut, att bristen på satsningar gör attmänniskor flyttar därifrån och att människor inte vågar sig på att flytta dit. Någonhar sagt: Att ge upp gruvorna vore att såga av livsnerv, och nog ärdet så. Skall man inte såga av den livsnerven, skall man i stället försöka geden nytt blod, handlar det om att satsa på nya saker: att investera, att satsapå forskning, att inte som behandla t. ex. forskningsgruvan medarmbågen. Här hoppas man ju komma fram till nya metoder, som bygger pånoggrannare förundersökningar, storskalig brytningsteknik och renare malm. Mendå är det nödvändigt med satsningar. Visom arbetar med politik i ser inte alls som vår främsta uppgift -och verkligen inte som någon uppgift som vi vill ha - att svartmåla. Men vimåste ju få besked från dem som makten haver hur vi då skall måla annorlunda.Det är ju regeringen som målar svart. Sedan kan man tolka rubriker ochredigeringar i tidningar hur man vill - detta bhr ändå resultatet. 43 (): Låt mig börja med att tacka för beskedet om besök.Uppriktigt sagt tror inte heller jag att det behövs någon hjälm. Jag ser framemot det tillfälle som då erbjuds att på ett kanske annat sätt än som ärmöjligt här fördjupa sig i denna problematik. Statsrådetsade att ett statsråd då och då ställs inför kravet att göra uttalanden. Detförstår jag, och det kan nog ibland höra till det värsta som man måste göra.Men nog är det väl så att man som statsråd, hksom fallet är för vanligariksdagsmän, i någon mån ändå själv avgör när man skall göra uttalanden och hurman skall göra dem. Jag håller gärna med om, att om de uttalanden som man hargjort förvanskas eller medvetet tolkas negativt, trots att de inte är avseddaatt vara negativa, är det olyckligt. Jaghar verkligen inte försökt att tolka saker och ting negativt, det ligger inteför mig. Jag ser inte att det finns något som helst intresse a" att göradetta. Men om det nu är så, att tidningarna har förvanskat vad harsagt, hoppas jag att de tar rättelse eller åtminstone lyssnar på vad NilsÅsling säger. Här har alltså blivit felaktigt refererad. Enhgt vadsom nu sägs, och jag får väl tro på det, har aldrig sagt attgruvorna inte har någon framtid. Men,, vad spelar det egentligen för roll vad som har sagts? Olyckan harju skett. Tidningarna har informerat folk om att här uppfattningen, och det är detta som sprider paniken. Därför menar jagatt man måste vara mycket försiktig. Annars kan det bli möjligt att göra sådanahär tolkningar. Sedanvill jag bara konstatera att inte sade ett ord om mitt resonemang iskuggan av den stora satsning som och uppenbarligen regeringenvill göra - alltså de tio miljarderna. Jag kunde inte vinna något gehör för skall anslå nödvändiga pengar. antalmiljoner, men det sades inte ett ord om den saken. Inte heller sades det ettord om att ge vad vill ha, nämligen ett officiellt besked om att detär företagets uppgift att vara kommunerna behjälpligt att skapa nysysselsättning. Det sades inte ett ord om att anslå medel för att möjliggöradetta. Varje gång som vi säger att det är ett slöseri att inte utnyttja ;sgoda namn och rykte och företagets kapacitet för detta syfte säger de; Viställer gärna upp, men vi har inte något sådant uppdrag, det är inte vårt bord.Ge dem då det uppdraget, , ge dem chansen att aktivt hjälpa till.Gör den insatsen! Jag tror att det skulle vara rätt värdefullt. Jagvet inte vilken orsaken är, men har inte heller sagt ett ord ombehandlingen av den fidigare anställde chefgeologen. Medanledning av anförande vill jag också säga att tidningsintervjunvar avsedd att ge svar på basis av de här allmänna synpunkterna. Tro nu inteför att jag förringar industriministerns uppfattning om de härsakerna, men det är ändå rätt angeläget för mig att veta; Är det talar i det här sammanhanget eller är det regeringen? Hur det än förhållersig kommer vi atf vara betydligt mer beroende av den samlade regeringens viljaoch uppfattning än av enskilda statsråd. Omutvecklingen för och malmfälten 44 (): ' Det kanske var nytfigt med den här debatten. Det har kommit htet andrabesked från industriministern nu än vad som framgick av intervjuerna. Mycketprutades ej, men hälften prutades genast, skulle man kanske kunna citera här. Viär nu överens om att malmbrytningen skall fortsätta framöversom det är möjhgt. Man skall försöka hitta nya produkter för , nyaverksamhetsfält. Allt detta kan vi vara överens om. Men varför då gå ut och geen sådan här intervju? Det är väl litet billigt att skylla alltsammans pä enjournalist vid en tidning, när detta har förekommit i alla tidningar. Jagstruntar i de braskande rubrikerna, som vi väl, herr industriminister, kan varaöverens om att vi inte skall fästa oss vid. Men även citerade enpassus, där industriministern säger att de här gruvorna aldrig kommer att blilönsamma. Om vi kan vara överens om att man skall fortsätta så länge det ärmöjligt, att man skall försöka göra verksamheten så effektiv som möjligt, skall ta upp nya brytningar osv., så är väl allt bra. Jagförstår att detta har varit bekymmersamt för industriministern. Han säger isitt svar - och det är ganska intressant - beträffande anledningen till att denhär intervjun kom att se ut som den gjorde: Det har ju under senare fid visatsig att man från olika håll ifrågasätter om inte stathga företag skall gå ikonkurs. Snälla industriministern, låt ett så betydelsefullt företag förNorrbotten som är stanna utanför knivkastningen mellan er ochekonomiministern! Aha har förstått adressen i vad ni sade. Om utvecklingen för och malmfälten Får jag först beträffande vad avslutningsvis sagt framhålla att det inte alls var fråga om någon internknivkastning. Anledningen till att jag tog upp den här frågan är ju att detinte minst internationellt har väckt ett visst uppseende att man har fört endebatt här om statliga företag och deras möjligheter att gå i konkurs. Låt migdå för att hyfsa den här ekvationen ställa följande fråga till : Delar herrarna uppfattning - ju socialdemokratins näringspolitiske talesman i många sammanhang - att ettstatligt företag bör kunna gå i konkurs? Jag skulle vara tacksam för ett svarpå det här . Det är nämligen en väldigt central fråga i den här debatten. Får jag sedan till säga att frågan om huruvidaLKAB kommer att få fraktstöd kan jag inte uttala mig om . Lika litet villjag ge mig in i en diskussion om vad en utredning eller en förhandling om ettnytt fraktavtal kan komma att innebära. Det skulle vara mycket att vinna på ensamordning av projekteringsinsatserna i , men det finns en radorganisatoriska problem som måste lösas, innan man kan se det hela realiserat. tog upp den semantiska frågan om vad jagmenar med avveckling. Ja, självfallet inte lönsam verksamhet. Jag har godaförhoppningar om - och det framgår också av vad jag sagt både här ochi den omdiskuterade intervjun - att med utnyttjande av ny teknik, medrafionaliseringsinsatser etc. skall bli lönsamt. Det är väl ingen vettigmänniska som över huvud taget talar om avveckhng i det sammanhanget. Måletmåste ju vara att få lönsamhet i gruvrörelsen.