prot · G40945 · 1980-12-31 00:00:00 — Jagvill sedan kommentera inkomstmålet. Det är väl fel att säga att vi inte leverefter vad beslutat. Det beslutat är en målsättning litetmer på lång sikt. Och där vill jag bestämt säga; Det är långt kvar innan vi nårupp fill den. Sedansäger att man måste bygga upp ett betydande kapital för attkunna driva ett jordbruk. Det är ett rätt intressant resonemang att höra frånPer , med hans ideologiska utgångspunkter. Men inbyggt i detresonemanget finns en underlig självklarhet som inte accepteras i någon annandel av näringslivet, nämligen att man inte skall ha någon förräntning på egetkapital. Och där har vi kanske ett av de vikfigaste problemen när det gällersvenskt jordbruk: man har på något sätt stihatigande accepterat att det egnakapitalet inte skall förräntas. Det innebär att de som råkar ha htet kapitalinte behöver förränta det- de har då i stället en viss arbetsersättning försitt insatta arbete. Men de som är tvingade att låna allt kapital och skakafram alla kostnader för detta kapital - räntan befinner ju sig, som jag tidigaresagt, på en absurd nivå - har kanske den situafionen atf de nätt och jämntlyckats skrapa ihop till kapitalkostnaderna och de får väldigt låg eller ingenersättning för sht arbete. Deexemplen blir alltmer vanliga. Och det är kanske det - jag vill säga det fillGunnar - som gör att man blir så bekymrad när man märker ansatser föratt ytterligare klämma åt jordbrukarna. Besparingari statsverksamheten, m. m. Besparingari statsverksamheten, m. m. Jagskall titta på den utvärdering som är på väg. Men beträffande den sortsjordbrukare som jag umgås med och känner - där jag kan förhållandena ganska bra- är det mycket stora svårigheter. Nukom det fram i inlägg - och det vill jag ge honom en komplimangför - att det som är oklart är resonemanget om var vi ämnar gå vidare. Men vihar inte tagit ställning till det i detta betänkande, och vi har inte krävt avGunnar att han skall ta ställning till det. Ifråga om det som det krävs att vi skall ta ställning till finns detexakta siffror, och där går det inte att litet luddigt säga att man inte kanöverblicka resultaten. Anf.63 PER (vpk): Vi har bytt meningar och kommer inte så mycket längre i den härdebatten, men jag vill ändå säga några ord med anledning av det som EinarLarsson sade i sitt tredje anförande. Han sade att icke subventioneradelivsmedel inte precis är baslivsmedel. - Det är en definitionsfråga. Vihar sagt när tidigare motioner har behandlats, där vi har krävt attmomseffekten på livsmedel skall tas bort, att det första man skall göra är attfå fram en definition på vad som är livsmedel. Det kan vara engränsdragningsfråga, och den måste man klara ut först. Sedan skall man klara utvilket system man skall använda. Jag lutar, liksom , åt att viskall ha kvar systemet med subventioner, eftersom vi ändå har en apparat föratt ta in momsen. Viför vår del kräver då att subvenfionerna skall höjas till* en nivå som svararmöt de momsmedel som kommer in. Sedan skall subventionerna fördelas så attkonsumtionen styrs i en ur näringssynpunkt önskvärd riktning. sade att han tror att det blir mer byråkratiskt om man bara tar bortmomsen och att det är lika bra att ha kvar subventionerna. Jag lutar alltsåockså åt det. Vidare var inne på frågan omjordbrukarnas eget kapital och sade att det har smugit sig in en uppfattningatt man skall acceptera att jordbrukarna inte skall ha någon ränta på dettaegna kapital. Det var väl underförstått att man inte i jordbruksförhandlingarnavill godta den synpunkten. Men det finns ytterligare en komplikation i denbilden, nämligen den värdestegring på fast egendom som inflationen leder till,och det är inte så väldigt enkelt att ta med i beräkningen denkapitalvärdestegring som sker när man skall göra en jämförelse med jämförbaragrupper. Den värdestegringen kan ju inte realiseras förrän man avvecklar sinegendom. Jag har ingen patentlösning vad gäller det problemet - jag vill barafästa uppmärksamheten på att det finns med i bilden. 64 (): Jag skall kanske inte förlänga debatten alltför mycket. Jag vill barasäga till Per att det inte alls är självklart längre att envärdestegring pågår, utan det är ett förhåUande som har förändrats Det finnsexempel nu som visar att man riskerar att prisnivån kan komma betydligt underde nya taxeringsvärdena. Vi har statistiskt underlag som visar att prisnivån påjordbruksfastigheter har kraftigt sjunkit bara . Vadsedan beträffar den svåra avvägningen mellan vad som är baslivsmedel och intekan jag bara säga att det totala uttaget av moms från livsmedel rör sig om 9-10miljarder- och av det kommer nästan hälften från moms på malt-och läskedrycker.Detta är en ganska hissnande uppgift, men den är faktiskt sann, och jag är inteberedd att gå med på att ta bort momsen på malt- och läskedrycker. Besparingari statsverksamheten, m. m. Bidragtill skogsvård, m. m. Utskottetsmotivering godkändes med 156 röster mot 155 för godkännande av den ireservafion 1 av m. fl. anförda motiveringen i motsvarandedel. Mom.1 (markförvärv för jordbrukets rationalisering) Hemställan Utskottetshemställan bifölls med 294 röster mot 17 för hemställan i motion 106 av LarsWerner m. fl. i motsvarande del. Utskottetsmotivering godkändes med 156 röster mot 154 för godkännande av den ireservation 1 av m. fl. anförda motiveringen i motsvarandedel. 1 ledamot avstod från att rösta. Mom.2 (prisreglerande åtgärder på jordbrukets område) Utskottets hemställan biföllsmed 156 röster mot 155 för reservation 2 av m. fl. Mom.3 (bidrag till permanent skördeskadeskydd) Utskottets hemställan bifölls med156 röster mot 155 för reservation 3 av m. fl. Mom.4 (statsbidrag till miljövårdsinvesteringar) Utskottetshemställan bifölls med 156 röster mot 155 för reservation 4 av . Mom. 5(kursverksamhet för jordbrukets rationalisering m.m.) Utskottets hemställanbifölls med 156 röster mot 155 för reservafion 5 av m. fl. Mom.6 (avgifter för fillståndsprövning och kontroll av miljöfariig verksamhet) Utskottetshemställan bifölls med 156 röster mot 155 för reservation 6 av . Upphävandeav kontrollen av bankkontorsetablering 1980/81:12 om handeln medskrot m. m. 1980/81:3) 1980/81:25 om ändring i kreditupplysningslagen, m.m. (tystnadsplikt) (prop. 1980/81:10) 18§ Upphävande av kontrollen av bankkontorsetablering betänkande 1980/81:26 om upphävande av kontrollen avbankkontorsetablering (prop. 1980/81:37). 65 (): Vi har under en mycket - ja, faktiskt -haftnågon form av kontroll över bankernas kontorsutbyggnad. Formerna har dock fidefter annan varierat något, men , , har vi haft enfullständig etableringskontroll. Regeringenföreslår nu att denna kontroll, som utövats av nämnden förbankkontorsetablering, skah upphävas. Detta innebär att det blir upp tillbankerna själva att avgöra hur deras kontorsnät skall vara utformat. Proposifionentalar om att bankinspektionen fortlöpande skall följa utvecklingen på detsättet att bankerna åläggs att till inspektionen anmäla beslut om inrättande avnya kontor. Vihar på socialdemokratiskt håll inte kunnat dela uppfattningen att en fri etableringsrättpå detta område skuhe innebära någonting positivt. Tvärtom -och det framgårockså av vår reservation - menar vi att en fri etableringsrätt innebär riskerför en från samhällsekonomisk synpunkt orationell etablering av kontor. Jagvill hävda att det nuvarande systemet fungerar bra. Att så är fallet framgårinte minst av att nämnden sedan sin tillkomst i nuvarande form harhandlagt ungefär 750 tillståndsärenden. Av dessa har 18 överklagats tillregeringen, som i 5 fall har ändrat nämndens beslut. Dessa uppgifter tyder på,menar jag, att det nuvarande systemet fungerar bra. Det är en uppfattning somockså delas av flera enhgt min mening tunga remissinstanser, såsomSparbanksföreningen, LO, TCO och . Samtliga dessa önskar bibehålladen nuvarande ordningen. Denövervakning som bankinspektionen enligt propositionens och utskottsmajoritetensförslag skulle utöva kan inte få någon reell betydelse ietableringsfrågor, då den kommer att ske i efterhand och utan möjlighet förinspektionens styrelse att i detalj följa etableringsärendena. Riskerna för enöveretablering måste betraktas som stora. Jag tror visserligen att bankernanoga prövar behovet av nya kontor utifrån företagsekonomiska utgångspunkter,men man skall komma ihåg att lönsamhetskraven på ett visst kontor varierar,liksom den tid som krävs för att ett kontor skall visalönsamhet. Jagskulle kunna tillägga att jag inte tror att det kommer att bli så väldigt månganya kontor i de utbyggda kommundelarna - där handlar det mest om omflyttningar- men att det däremot kommer att bli en anhopning av nya kontor i nyakommundelar. Och detta kan ju inte anses sammanfalla med den hittillsvaranderegeln att etableringar skall vara till nytta för det allmänna, något som jagmenar bör vara riktmärket också för framfiden. Jagser alltså framför mig en uppenbar risk för överetablering inom vissa orter ochområden, och vem får betala detta? Jo, det får bankernas kunder göra. Man kaninte heller utesluta möjligheten att bankerna kommer att använda nyetableringav kontor som ett konkurrensmedel. Denna konkurrens kan bli oskäligtkostnadskrävande och därmed inverka menhgt även samhällsekonomiskt sett. Alltdetta sammantaget, fru talman, leder mig fram till att det nuvarande systemet,som fungerar bra, bör bibehållas. Jag yrkar därför bifall till den vidbetänkandet fogade reservationen. Upphävandeav kontrollen av bankkontorsetablering Underdetta anförande övertog förste vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. 66 (vpk): Bankkontor i gårdagens samhälle är något annat än bankkontor! är bankkontor en serviceinstitufion som alla behöver, ochvanhgen behöver man dem ofta. Ipraktiken är lokaliseringen av bankkontor närmast att jämföra med lokaliseringav allmänna insfitutioner som grundskola och post. Det kan då rimligtvis intevara en ensak för bankföretagens ledningar hur lokaliseringen av kontor skallgå till. a. en strävan att expandera på varandras bekostnad. De relaterar därförsina etableringar till i långa stycken andra faktorer än vad som skulle varafallet, om man helt utgick från allmänna underlagsbedömningar och kundernasintresse av service. Ocksåsjälva den geografiska placeringen av kontor påverkas härav. Vissa orter ellerbostadsområden kommer i sämre läge än andra, därför att bankföretagensutgångspunkter och värderingar är andra än de som majoriteten av kundernarepresenterar. Det är ju som bekant inte den hlle genomsnittiige kundensintressen som styr bankledningars handlande. Existerandelagstiftning bör av dessa enkla skäl bibehållas. Regeringens proposition bördärför avslås. Heladetta problem hade naturligtvis blivit betydligt enklare om man inte haft destora privata affärsbankerna utan t. ex. posten också kunnat fungera som denledande banken, där bankärenden och betalningar av alla slag kunnat utföras.Man hade då sluppit den irriterande företeelsen att lokala bankkontor behandlarkunder från andra banker olika jämfört med de egna, att vissa kontor inte utförvissa typer av tjänster eller att t. ex. posten av påtvingad hänsyn fill deprivata bankintressena inte får gå kunderna till Upphävande av kontrollen av bankkontorsetablering hända ivissa hänseenden. Utgångspunkten får ändå vara att det är kunderna,människorna som skall prioriteras, inte bankirintressena. Med dessaord, fru talman, yrkar jag bifall till reservationen. 67 (): Både och jag har under ettflertal år suttit i . Vi har således rätt såstor praktisk erfarenhet av handläggningen av olika ärenden som rör bankernasetableringar. För min egen del kan jag säga att erfarenheterna från detarbetet i och för sig har varit av skiftande karaktär. Jag har väl inte allagånger varit så nöjd med vare sig handläggning eller beslut, och det gällerframför allt överklagningsärenden som har skapat många problem. problem i sinverksamhet, därför att de principer som vi har arbetat efter i storutsträckning har raserats. Utan principer är det svårt för nämnden att arbeta.Följden blev att den förre ordföranden avgick. Jag skah hålla mig till den här propositionen, som i ochför sig är tung. har redogjort för bakgrunden. Under ett 30-talår har vi haft någon form av kontroll. - - hade vi frietableringsrätt. Men så etablerade några banker fler kontor än vad dendåvarande rekommenderat. Man skrev dåtill departementschefen, och sedan kom en proposition. Därav kommer det sigatt ett par av ledamöter har suttit i nämnden. I utskottsbetänkandet står det att man har gått igenom ca750 tillståndsärenden och att det bara är 18 ärenden som har överklagats. Dåskall man ha klart för sig att av de ca 750 tillståndsärendena gäller - skullejag tro - högst nyetableringsärenden. Övriga ärenden - ungefär 690 -gäller omflyttning. En bank vill kanske ha nya lokaler eller också vill manflytta på grund av ombyggnad och liknande. Inströmningen av ärenden, som gällerbegäran om att få öppna nya kontor, har inte varit särskilt stor. var inne på det. Kostnaden har förändrats väsentligt när det gäller banketableringar.Dels har bankerna öppet längre, dels har personalkostnaderna och annat medförtatt man inte har samma lönsamhet. Då frågar man sig; Hur skall det bli i fortsättningen? Vikommer att få en bankinspektion med parlamentariskt inslag som skallövervaka detta. I propositionen står det att man skall kunna repliera på ensärskild nämnd. Jag har emellertid väldigt svårt att förstå varför man skullebehöva ha en speciell nämnd. När man nu får det här kunnandet ibankinspektionen borde det rimligtvis räcka, men jag tror att det kommer attbli tillfredsställande. Det står uttryckhgen i propositionen att om bankernainte tar detta ad notam kommer det att leda till att behovet av skärpt kontrollpå nytt får övervägas. Till vill jag säga att det inte är alldelesriktigt att påstå att man inte tar hänsyn till den lilla kunden iaffärsbankerna. Jag tror att det snarare är så att man tar väsenflig hänsyntill den lilla kunden. nämligen den kategorinkunder som genom sitt stora antal är den stora kunden så att säga. T. ex.pensionskonton och lönekonton av olika slag är något mycket eftersträvansvärtför bankerna. Med det sagda vill jag yrka bifall till näringsutskottets hemställan idess betänkande nr 26. Anf.68 (vpk): Jag vih ställa ett par frågor till . Jag tycker att detta ärende enbart från en intern aspekt - hur det har gått till i detorgan som han och har tillhört. Det handlar om litet mer ändetta. Minförsta fråga lyder; Erkänner att det i samband med etableringoch fördelning av konforsnät inom bankvärlden finns en intressebrytning mellanbankledningarna å ena sidan och den stora majoriteten kunder å den andra sidan?Eller lever i den enligt min mening illusionära tro, som jumånga borgerliga politiker i särskilt hög grad gör f. n., att vad som är braför SE-bankens ledning är bra för svenska folket i allmänhet? Menom man erkänner att en sådan intressebrytning finns och att det finns ett behovav en sorts medveten kontroll över etableringen av bankkontor, får man ocksåerkänna att det måste finnas någon som utövar denna kontroll, och dä förstårjag inte hur man kan komma fram till den slutsats som kommitfram till. Det förslag som kommer att rösta på vid voteringenutgår emellerfid ifrån den föreställningen att det inte existerar någon sådanhär intressekonflikt. Vad SE-banken gör och inte gör fogas av några gudomligakrafter automatiskt fill något som kommer att helt överensstämma medallmänhetens intressen. Jag bestrider att det är på det sättet. Därför tillhörjag dem som vill ha kvar etableringskontrollen. Minandra fråga lyder; Vad kan det ligga för värde i det argument som SvenAndersson framför, när han säger att harhandlagt särskilt många nyetableringsärenden utan att ärendena företrädesvisgällt omflyttning? Om det gäller fördelningen av kontorsnätet såsom en organiskhelhet, som ständigt är utsatt för förändringar med avseende påbefolkningsförflyttningar, bebyggelse, affärsrörelsens variation etc, spelardet ju ingen roll om det är fråga om en omflyttning eller en nyetablering avbankkontor. En omflyttning kan i princip få precis samma ingripande verkningarsom en nyetablering. Helheten och intresset av att ha ett i förhållande tillallmänhetens behov vettigt planerat kontorsnät måste vara det viktiga. Därförmåste argument rimligtvis falla i detta sammanhang. Upphävandeav kontrollen av bankkontorsetablering 69 (); menar att det nog kommer att bli bra om riksdagenbifaller propositionens förslag. Han säger vidare atf vi inom nämnden förbankkontorsetablering inte har haft att ta ställning till särskilt mångaansökningar om nyetablering utan att ansökningarna i första hand Upphävandeav kontrollen av bankkontorsetablering gällt flyttning av kontor.Jörn har redan ställt en fråga till i det sammanhanget.Jag vågar inte exakt ange den procentuella fördelningen av ansökningarna, mennog är det fråga om ganska många nyetableringar. Inämnden har vi haft mycket bekymmer med de nya områden som håller på att växaupp i storstadsregionerna. Det finns nämligen knappast en bank med självaktningi det här landet som inte vih etablera sig i dessa områden. Jag kan nämna Nackacentrum som exempel - det har berett oss mycket bekymmer. Med hänsyn till denstora anhopningen av ansökningar om etablering där har vi tid efter annan fåttlov att bordlägga sådana ärenden. Det är det som jag ser som den stora faran omvi säger att det är fritt fram för bankkontorsetableringar. Det kommer inte attfungera tillfredsställande. Jaghar en känsla av att propositionsförfattaren inte själv har varit såhundraprocentigt säker på att det här kommer att utfalla till belåtenhet. Detfinns en liten uttalad underton av att systemet får ses över igen om det intefungerar. Man vill också att beslut om nyetablering av bankkontor skall anmälasfill bankinspektionen. Men det blir ju bara fråga om en anmälan i efterhand. Vihade något i den stilen och i början av 1970-talet.Bankkonsortierna struntade då vid ett antal tillfällen i de rekommendafionereller pekpinnar som man fick. Därför kom en reglering till stånd igen. hade fått arbeta vidare med att klara ut kriterierna för hurdessa frågor skall skötas - då bortser jag från ett par fall där regeringenbokstavligen har stökat till det - genom att bifalla överklagningar så skulledet ha blivit ordning på detta område. Om vi går propositionsskrivaren ochutskottsmajoriteten till mötes, så blir det en ordning som samhället ochbankkunderna dyrt kommer att få betala. 70 (): Nej, , jag är inte helt blåögd när det gäller bankernasverksamhet. Den måste självfallet baseras på lönsamhet. Vidare har manbankinspektionen över sig. Jagskall försöka besvara frågor. Om jag förstod hans andra frågarätt, så hkställde han flyttning av bankkontor med nyetablering. Jag hoppas attjag missuppfattade , men om ett kontor flyttas 50, till en lokal på samma gata och därefter flyttar tillbaka igen, så kan inte det likställasmed en nyetablering. Inomsåväl bankväsendet som andra branscher är man i behov av rationellt fungerandelokaler, säkra kassaskåp och andra former av skydd mot överfall. Det gör attbankerna emellanåt är tvungna att bygga om sina lokaler. BeträffandeJörn andra fråga förstår jag inte varför han blandar in SE-banken idetta sammanhang. Mest etablerad av nyetableringar är ju den statligaPK-banken, som allmänt sett väl är underrepresenterad i de större tätorternaliksom i de medelstora orterna. Bankernamåste, som jag sade, självfallet undersöka om det är lönsamt mednyetableringar. Sådana sammanfaller oftast med vad som är till nytta för Min bestämdauppfattning är att det, med den kostnadsutveck-hng som har varit inombankområdet, inte kommer att bli någon överetablering. Bankinspektionen, somkommer att få en viss parlamentarisk sammansättning, har dessutom möjligheteraft påverka bankerna. Det skulle gå snabbt att få fram en proposition omåterinförande av oktrojen. Anf.71 (vpk): Att jag blandade in SE-banken har med det välkända förhållandet attgöra att den är den största och mäktigaste banken. Följaktligen spelar dessintresse av att ha ett kontorsnät en avgörande roll för servicenivån när detgäller kunderna. Det lär inte ens kunna bestrida, även om hanannars på allt sätt försöker bestrida att det sker en ekonomiskmaktkoncentration i samhället. a. detta "lilla" beslutförsöker ni, om än i begränsad mån, utöka denna maktkoncentration. Jagkan bara konstatera att i svaret på mina frågor försöker kommaundan det förhållandet att det existerar en intressebrytning mellan å ena sidanallmänhetens behov av en ordentlig service för fullgörandet av betalningar ochliknande transaktioner och å andra sidan de stora bankkonsortiernaslönsamhetsbedömning. Det betyder att en likvärdig servicenivå i olika orter,regioner osv. omöjligt kan garanteras av det som säger skallvara huvudprincipen, dvs. lönsamhetskravet -lönsamhetskravet fattat som ni påden borgerliga kanten brukar fatta det, nämligen som strävan efter vinstmaximering. Ioch med att det finns en sådan faktisk intressebrytning, vilket lyckats motbevisa, måste ju ett borttagande av kontrohen innebära att mansäger att bankernas intressen väger tyngre än allmänhetens intressen. Är detinte så? Det skulle vara rohgt att få ett klart svar på den frågan. Är det inteså att ni anser att bankernas bedömningar och intressen är viktigare änallmänhetens intressen och att det är därför ni vill fa bort den härkontrollen? Slutligentill frågan om flyttning över gatan och flyttning . Det är inte alls detta saken gäller. Här stirrar sig blind på detgrodperspektiv som man alltid hamnar i när man betraktar ett enskilt fall, närman sysslar med den rättsliga och juridiska handläggningen av ett enskiltärende. Det är inte detta det handlar om, utan det handlar om perspektivet attåstadkomma ett kontorsnät som är rationellt och från allmänhetens synpunkt sågynnsamt som möjligt. Detär så atf säga effekten av den totala rörelsen, summan av eventuellanyetableringar och eventuella flyttningar, som blir avgörande för huruvidalokaliseringsmönstret för bankkontoren överensstämmer på ett någorlundahyggligt sätt med allmänhetens intressen. Upphävande av kontrollen av bankkontorsetablering 72 (): kör som vanligt med den konspirationsteori som han ärmästare i att utveckla på ohka sätt, även när det gäiler banketablering. Upphävande av kontrollen av bankkontors etablering behöver bara stå i port och tittarakt ut över torget för att se en bank som inte är speciellt lönsam men somlämnar en enorm service till tusentals människor. Det finns över huvud tagetinga lönsamhetskriterier som säger att banken bör ligga på den platsen, menkontoret lämnar service till alla som frekventerar området, inte minst vidlunchtid. Jag vill bestämt hävda att bankkontorsnätet är uppbyggtför att bankerna skall kunna ge service till sina kunder. Om man inte får ettrationellt utbyggt nät för bankerna, då kan heller inte människorna få enordentlig service, vilket det ligger i bankernas intresse att ge. 73 BO (); Jag tror att det är vanskligt att som JörnSvensson använda marxistiska modeller som förklaring och ledning i varje fråga mandiskuterar. Risken är att man hamnar helt fel. Jag är inte säker på att är klar överproblemet. Han ställer naturligtvis, som en god marxist gör, upp den enskildamänniskans intressen mot bankernas intressen. Då frågar man sig; Vilka är denenskilda människans intressen? Jag kan bara ansluta mig till ochsäga att den enskilda människans intresse är förmodligen att ha så mångabankkontor som möjhgt. Det är det omedelbara intresset. Sedan är detnaturligtvis också i den enskilda människans intresse att bankerna inte skallbli för dyra. Emellertid kan upprättandet av några kontor. Det verkar som om inbillarsig att nämnden skall gå ut och fråga de enskilda människorna var de vill habankkontor. Det är bankerna själva som bestämmer om de vill sätta upp nyakontor, och då kan det alltså bli ja eller nej. Frihet att sätta upp kontorskulle få den effekten att man sätter upp ännu fler kontor och att detskulle gynna den enskilda människan.