prot · G409124 · 1980-12-31 00:00:00 — Därför undrar jag faktiskt vad menar meddetta påstående. Skälet från regeringens sida när man har infört en diskriminerandepolitik mot assyrier har ju varit att man vill minska invandringen av assyrier.Jag menar att det har fått orimliga mänskliga konsekvenser och vill alltså attassyrier och syrianer skall behandlas på samma sått som alla andra flyktingar.Jag vet inte vad det får för resultat när det gäller antalet assyrier ochsyrianer, och det ar inte heller själva poängen. Varje människa skall ha rättatt bedömas individuellt och utifrån sin flyktingsituation. Man skall inte hagenerella beslut som gäller hela grupper och diskrimir.era dem. Om asylräti för kristna flyktingar från Jag vill bara med anledning av förklara mig litet när det gäller det hårdnande trycket, I mitt svar har jag sagt att en förändring av praxis - omman skulle ta bort tillämpningen av "särskilda skäl" - inte får ledatill att invandringen från denna grupp drastiskt ökar. Den bedömningen byggernaturligtvis på att det är en oförändrad situation för de kristna i , Men självfallet följer vi hur förhållandena utvecklas -och det gör vi när det galler alla länder från vilka vi har asylsökande. Skulletrycket hårdna, så att dessa människor kunde bedömas som flyktingar, år detsjälvklart att de har samma oinskränkta rätt som alla andra flyktingar attstanna i landet. Men ingen har ju bedömt de kristna från somflyktingar. Man har bedömt dem som människor som har rätt att komma hit därföratt de politiska förhållandena i landet är sådana att de helst inte vill bo där.Det är med anledning av den bedömningen som man ofta har möjlighet att tillämpa Om åtgärder för att undanröja vissa oklarheter omjämställdhetslagens tillämpning desärskilda skäl som har godkänt. Det är alltså helt klart att omtrycket hårdnar och dessa människor skulle betraktas som flyktingar så kommervi att ställa upp. på samma sätt för dem som för alla andra flyktingar. Med anledning av senaste inlägg kan jagbara säga att påstående står mot påstående när det gäller förhållandena iTurkiet. Jag vill inte längre fortsätta den polemiken. Det är helt riktigt - vilket jag också har verifierat -att som förföljelse även betraktas sådan förföljelse som sker mellan olikagrupper, om icke skydd kan erbjudas av regeringen. Jag har inte ändrat någondefinition på den punkten. Vad jag ville framhålla med påståendet att fler turkiskaflyktingar genom särbehandlingen har fått asyl i än vad som annarsskulle ha varit fallet - det påstående som har väckt så mycken irritation - vardet faktum som alltid glöms bort, nämligen att det har skett enpositiv särbehandling av gruppen och inte bara en negativ särbehandling i formav tillämpningen av bestämmelsen om särskilda skäl. 42 i (fp): Några ord på den sista punkten: Den s. k.positiva särbehandling som skett - några beslut om familjeåterförening - harinneburit att man inom ramen för den grundläggande diskrimineringen av dennafolkgrupp har tillåtit några människor att komma hit. Om man, som KarinAndersson, menar att fler kristna från totalt sett skulle ha kommittill om vi inte tillämpat särbehandling, bortfaller hela motiveringenför särbehandling. Den enda lagliga motiveringen för att tillämpa bestämmelsenom särskilda skäl är ju att invandringen får sådan storlek att den leder tillproblem. Jag menar att det var felaktigt att tillämpa bestämmelsen om särskildaskäl och att det dessutom var orimligt att göra det under så långtid som härhar skett. Men säger , att om vi inte hade tillämpatbestämmelsen om särskilda skäl, då hade vi haft fler assyrier/syrianer här. Dåär det väl bara för regeringen att upphäva beslutet att tillämpa bestämmelsenom särskilda skäl! 9§ Svar på interpeilation 1980/81:127 om åtgärder för att undanröja vissaoklarheter om jämställdhetslagens tillämpning har frågat mig vilka åtgärder somjag avser att vidta för att undanröja de oklarheter som föreligger omjämställdhetslagens tillämpning inom det statliga området och för att hosstatliga myndigheter inskärpa vikten av att lagen tillämpas i enlighet medriksdagens intentioner, hänvisar bl, a, till en promemoria som harupprättats av universitetsförvaltningen vid och som gällertillämpning- en avjämställdhetslagen vid tillsättning av akademiska lärartjänster. Resonemangen ipromemorian genomsyras enligt av ett syfte att visa attjämställdhetslagen inte är tillämplig i sådana tillsättningsärenden, SonjaRembo tar vidare promemorian till utgångspunkt för slutsatsen att det merallmänt råder oklarhet om jämställdhetslagens tillämpning inom det statligaområdet. Jag vill inte uttala mig om universitetsförvaltningenspromemoria. Vad som är av intresse år frågan om det råder någon utbreddoklarhet om tillämpningen av jämställdhetslagen inom den statliga sektorn avarbetsmarknaden - t, ex. vid tjänstetillsättningar - och om det i så fall börvidtas särskilda åtgärder för att undanröja den oklarheten eller för attinskärpa vikten i största allmänhet av att de statliga myndigheterna följerjämställdhetslagen. Om detta vill jag säga, att det nog inte är särskiltovanligt att det till en början kan råda oklarhet om hur en ny lag skall tillämpas.Det är rättstillämpningens, dvs. domstolarnas och besvärsinstansernas, sak attundanröja sådan oklarhet genom att fastställa lagstiftarens intentioner. Detkräver inte några särskilda åtgärder vare sig från regeringens eller frånriksdagens sida. På en viktig punkt vill jag dock upprepa vad som har sagtsi andra sammanhang av regeringsledamöter när jämställdhetsaspektens betydelsevid tjänstetillsättningar har behandlats här i . Strävan att åstadkommaen jämnare fördelning mellan kvinnor och män inom olika tjänstekategorier kanenligt gällande uppfattning redan före jämställdhetslagens tillkomst vara ensaklig grund för statlig tjänstetillsättning i den mening som avses i 11 kap. 9§ regeringsformen. I flera fall och senare har jämställdhetsaspektenf. ö. fällt avgörandet när sökandena varit jämbördiga i fråga om förtjänst ochskicklighet. Denna uppfattning kom till uttryck i jämställdhetslagensförarbeten och har godtagits vid lagrådsgranskningen. Det finns därför enligtmin mening inte några oklarheter som behöver undanröjas i fråga omjämställdhetslagens tillämpning på det statliga området. När det sedan gäller utvecklingen av jämställdhetsarbetetmer allmänt inom statens område - en fråga som faller inom personalministernsansvarsområde - finns redan en särskild myndighet för bl. a. detta ändamål,nämligen statens arbetsmarknadsnämnd. För jåmställdhetslagens efterlevandesvarar jämställdhetsombudsmannen, när det gäller både det statliga och detprivata området. Det är självfallet en uppgift för dessa myndigheter att vidbehov inskärpa vikten av att de statliga myndigheterna tillämparjämställdhetslagen i enlighet med intentioner. Om åtgärder för att undanröja vissa oklarheter om jämställdhetslagenstillämpning 44SONJA REMBO (m): Jag tackar statsrådet för svaret. Den här interpellationen var svåradresserad, eftersomflera statsråd berörs, men jag valde att ställa den till statsrådet den som har det övergripande ansvaret inom regeringen förjämställdhetsfrågor. Nr 124 Orsaken till min interpeilation ären PM utfärdad av (o . . med anledning av etttillsättningsärende, där prövning enligt jämställdhets- '8" ''"'' '''""' Denna PM genomsyras av en ambition att i största möjliga utsträckning O åtQ" d r fri reducera betydelsen av lagen inom det Statliga områdeti allmänhet och inom ., det högre utbildningsväsendet i synnerhet, attundanröja vis- s b j kin ht n Statliga tjänster skall tillsättasenligt sakliga grunder, såsom förtjänst och " stnlidh / InQp skicklighet. Härom torde det inte råda några delade meningar, Universite- tll"mnni q '' huvudargument är att det intefinns lag eller annan författning som stöder uppfattningenatt strävan att uppnå jämställdhet mellan könen är att betrakta Vi har här i kammaren fått det viktiga beskedet attuniversitetets uppfattning på denna punkt är felaktig och attjämställdhetsaspekten också räknas som saklig grund vid tjänstetillsättning.Det förändrar givetvis inte grundförutsättningen att sökandena i övrigt skallvara lika meriterade. anför vidare att man vid tillsättning påakademiska lärartjänster måste beakta dessa tjänsters särskilda natur;"Sökande har ofta speciminerat för den utlysta tjänsten. Inomämnesområdet finns ofta mycket få antal alternativa tjänster att söka. För densom blir förbigången kan det vara sista möjligheten att förbli i en verksamhethan utbildat sig för." Dessa hör till de argument som använts föratt hindra kvinnor från att erhålla högre tjänster. Man kan fråga sig att anse som saklig grund vid tillsättning av akademiska tjänster.Det är ju sökandenas faktiska meriter som skall vara avgörande, inte den tid deanvänt för att skaffa sig dessa meriter. Det visar sig också att det råder oklarhet om hurbegreppet "arbetsplats" skall definieras. Avses en institution, ensektion eller hela ? Och när det gäller tjänster som tillsättscentralt av UHÄ eller regeringen, skall man då se på könsfördelnigen över helalandet? Det tycks också vara svårt att inom universitetsvärlden avgöra vad somär att betrakta som nyanställning och vad som år befordran. Jag utgår ifrån att de fall som är aktuella hos UHÄ -ett fall avgjordes - skall bli vägledande för hur dessa ärendeni fortsättningen skall bedömas. Enligt 6 § jämställdhetslagen åligger det en arbetsgivareatt inom ramen för sin verksamhet bedriva ett målinriktat arbete för att aktivt främja jämställdhet i arbetslivet. Statliga myndigheter har varit ålagda att göra upp en jämställdhetsplan. Tydligen har också gjort upp en sådan, men där har uppenbarligen inte föreslagits några åtgärder för att rätta till den sneda könsfördelningen på de högre lårar- och forskartjänsterna. Andelen kvinnor bland professorerna vid univer sitet utgör endast och bland docenterna . Det hade därför inte skadat att man hade funderat något över hur skulle komma till rätta med detta förhållande. 48 En annan anmärkningsvärd punkt äratt anser att man för att kunnavidta aktiva åtgärder på statens område i syfte att uppnå jämställdhet mellankönen, får avvakta särskilda bestämmelser i kollektivavtalen mellanarbetsmarknadens parter. Man fäster alltså större avseende vid ett kollektivavtalän bestämmelser fastställda i lag. I budgetpropositionen anmäldes att statensarbetsmarknadsnämnd kommer att ta kontakt med de myndigheter där insatserna isyfte att åstadkomma ökad jämställdhet varit blygsamma. Jag hoppas att Uppsalauniversitet står högt på SAMN:s lista. Efter att ha läst promemorian från Uppsalauniversitet kunde jag inte undgå att fråga mig om lagen om jämställdhet mellankvinnor och män i arbetslivet har något som helst värde på det statligaområdet. Detta är en viktig principiell fråga, eftersom vi måsteförvissa oss om att den lagstiftning som beslutas av denna kammare ocksåtillämpas på det sätt som var kammarens avsikt. Statsrådet anser emellertidinte att det krävs några särskilda åtgärder för att undanröja oklarheter itillämpningen av den aktuella lagstiftningen. De kommer enligt statsrådet attundanröjas efter hand som besvärsinstanserna behandlar sådana här ärenden.Efter vad som har kommit fram tror jag att klara riktlinjer i fråga omtillämpningen borde avsevärt kunna påskynda utvecklingen och dessutom bidratill att besvärsinstanserna inte i onödan belastas. Det måste ju vara nedslående för det statsråd somsignerade lagförslaget att finna att en institution som ,som ju rimligen har tillgång till kvalificerad juridisk expertis, inte tycks haens den mest rudimentära uppfattning om hur lagen skall hanteras. Jag villdärför fråga statsrådet om hon har för avsikt att vidta några åtgärder för attintensifiera informationen om tillämpningen av lagen om jämställdhet iarbetslivet. Om åtgärder för att undanröja vissa oklarheter om jämställdhetslagenstillämpning Det finns sannerligen mycket att göra, SonjaRembo, innan vi uppnår jämställdhet i det här samhället. Det är klart att detkan vara nedslående för en jämställdhetsminister att få höra sådant somtydligen har genomsyrat en promemoria som utarbetats vid ,men jag måste erkänna att mina förväntningar i fråga om den akademiska världeninte har varit större än de varit när det gällt andra områden. Jag tror inteatt den akademiska världen skiljer sig särskilt mycket från andra, vilket man ioch för sig kunde ha hoppats. Jag är förhindrad att gå in på ett enskilttjänstetillsättningsärende, men jag vill såga att det i och för sig kanske merär regeringsformen än jämställdhetslagen som skall äga fillämpning vidtillsättandet av statliga tjänster just när man har jämställdheten somkriterium och saklig grund. I regeringsformen görs inga undantag över huvudtaget för några särskilda tjänster, och det görs inte heller undantag förspeciella arbetsplatser. Det är alltså fråga om att tillämpa regeringsformen,och som jag sade har förutvarande ministrar gjort det, I en radtjänstetillsättningsärenden har jämställdhetsaspekten vägts in påett sådant sätt att den har avgjort ärendena. 4 protokoll 1980/81:124-125 Frågor som rör det målinriktade arbetet för jämställdhet,som jämställdhetslagen också omfattar, och de jämställdhetsplaner som allastatliga myndigheter skall utarbeta faller som sagt under personalministernsansvarsområde. Det är arbetsmarknadsnämnden som har ansvaret för dessa. Jagkänner väl till att det finns skillnader i jämställdhetsplanerna, men det är demyndigheter jag nänmt som har ansvaret i det sammanhanget. Självfallet hållerjag mig väl informerad, och jag har också överläggningar om de här frågorna medde berörda myndigheterna och med personalministern. När det slutligen gäller informationen omjämställdhetslagen kan jag glädjande nog tala om att jämställdhetsombudsmannenalldeles har gjort en undersökning av hur medvetna människor är omlagen och att denna gav ett förvånansvärt positivt resultat. Jag tror inte har gett offentlighet åt utredningen ännu, men jag har fått information omresultatet. Människor börjar nog bli ganska medvetna om att lagen finns ochskall tillämpas. Uppmärksamheten kommer ju också att öka, när mål dras införarbetsdomstolen för att man skall se till att lagen efterlevs, men det årdelvis en annan historia. 46 (); Det var glädjande att höra det sista som statsrådet sade. Det som skrämmer mest i promemorian från är denbrist på god vilja som man där visar. Det som vi närmast behöver bearbeta arkanske attityderna till jämställdhet. är ju inte vilken institution somhelst. Universiteten spelar en stor roll när det gäller att påverka ungamänniskors attityder och normbildningen i samhället. Därför är det särskiltviktigt att man där visar respekt såväl för bokstaven som för andan i gällandelag samt visar god vilja att följa den. Vi vet också hur viktigt det år att kvinnor erhåller högretjänster och kan tjäna som förebilder för ungdomarna. Jag tycker att vårauniversitet i stället för att motarbeta jämställdhetssträvanden borde vinnläggasig om att gå i bräschen för ett samhälle där kvinnor och män ges likamöjligheter. 10§ Svar på interpeilation 1980/81:125 om kärnkraftsprogrammet har frågat ekonomiministern omman inom regeringen gjort någon analys av den samhällsekonomiska lönsamheten ide investeringar, inkl. följdinvesteringar, som återstår i kärnkraftsprogrammetsamt om ekonomiministern i så fall inför vill redovisa de samhällsekonomiskamotiven för att fullfölja kärnkraftsprogrammet mot bakgrund av vad vi nu vet omelbehovets utveckling. Frågan haröverlämnats till mig. beräkningar rörande eventuell överkapaciteti det svenska elsystemet synes inkludera även el från oljekondenskraftverk ochgasturbiner i den tillgängliga kapaciteten. För egen del anser jag att man sålångt det över huvud taget år möjligt inte bör räkna med oljekondens- ochgasturbinkraftverken för energiproduktion annat än som en reserv eller vidtoppbelastning och under torrår, El från oljekondenskraftverk kostar nämligendrygt /kWh och el från gasturbinkraftverk /kWh enbart irörliga kostnader. Regeringen har i proposition 1980/81:90 om riktlinjer förenergipolitiken redovisat ett elproduktionsbehov av , Dennasiffra bygger på långtidsutredningens beräkningar och på en ökad övergång tillelvärme främst i befintlig bebyggelse. Med detta elbehov kommer det inte attfinnas någon överkapacitet, om man utgår från att oljekondensen och gasturbinernaendast skall utnyttjas på sått som jag har angett, I stället kommer detatt fordras ett tillskott av vattenkraft och mottrycks-kraft. Då det gäller investeringarna i blocken ochOskarshamn 3 gäller följande. har 2 300 milj, kr, lagts ner i och 1300 milj, kr, i 3, Om projekten skulle avbrytas nu innebär det dockinte att kostnaderna skulle stanna vid dessa belopp. Praktiskt taget all utrustning till de båda anläggningarnahar beställts hos tillverkarna. Tillverkningen av denna pågår f, n, för fulltoch sysselsätter många människor hos leverantörer. Det borde vara uppenbart föralla att inte kostnaderna för projekten kan fås att upphöra i samma ögonblicksom ett beslut om att avbryta utbyggnaderna fattas. Det år däremot svårf attexakt avgöra hur stora de kostnader är som man skulle få betala även vidavbeställning. Enligt vad jag har inhämtat bedömer Forsmarks KraftgruppAB att man inkl, vad som redan är utbetalt skulle få betala 5 500 milj, kr, viden avbeställning, bedömer denna kostnad till 4 500miljoner, I dessa belopp är inte räntekostnader och kostnader för rivninginkluderade. Vid beräkning av beloppen har förutsatts att den arbetskraft somf, n. är sysselsatt med byggena, ca 1 500 man på vartdera stället, kan sägasupp . De för en diskussion om att fullfölja eller avbrytaprojekten relevanta kapitalkostnaderna är skillnaden mellan kostnaden för enfärdig anläggning och de redovisade kostnaderna. Eftersom de båda bolagen avseratt fullfölja projektenutgår jag ifrån att de har bedömt det som lönsamt. Regeringen har vid en samlad bedömning inte heller funnitsamhällsekonomiska motiv för att nu avbryta byggandet av ochOskarshamn 3, Regeringen har därför i energipropositionen räknat med attanläggningarna skall byggas färdiga och tas i drift. Den el som de båda anläggningarna beräknas producera kanersätta olja på olika sätt, vilket från samhällsekonomisk synpunkt är mycketangeläget. Det får emellertid inte ske på ett sådant sätt att den beslutadeavvecklingen av kärnkraften försvåras eller förhindras. Om elektriciteten frånde båda reaktorerna används för att ersätta lätt eldningsolja försmåhusuppvärmning så sparas ca 1,5 milj, ton . Denna olja kostar redani dag ca 2 300 milj. kr. Om tung eldningsolja imottryckskraftverk ersätts, sparas ca 1,2 milj. ton . Importvärdet avdenna oljebesparing är med dagens priser ca 1 200 milj. kr. 48 (): Jag ber att få tacka energiministern försvaret på min interpeilation. Som framgår av svaret var interpellationen ställd tillekonomiministern . Det var inte någon slump att jag hade riktatinterpellationen till just honom. Det första skalet är att den fråga som jag hår tar uppinte i första hand ar en energipolitisk fråga, utan en samhällsekonomisk fråga.Det var alltså en bedömning av effekterna för vår samhällsekonomi som jagefterlyste. Det måste vara ekonomiministern som har det övergripande ansvaretför sådana bedömningar inom regeringen - det var i alla fall den bedömning jaggjorde nar jag formulerade min interpeilation. Det fanns dessutom ett annat skäl. Eftersom det härar enfråga som berör den folkomröstning som vi har haft ansåg jag det värdefullt attfå diskutera den med en företrädare för ett av de partier vilkas alternativsegrade i folkomröstningen i det här fallet, och som därför anses sitta innemed tolkningsföreträde när det gäller innebörden av orden "högst tolvreaktorer". Jag tycker alltså att Gösla borde ha svarat påinterpellationen med hänsyn till det sätt som den var formulerad på och medhänsyn till den inriktning den har. skulle ju svaret, om man så hade velat, ha kunnat görasmycket kort. Svaret på min fråga är helt enkelt nej. Men regeringen har integjort den typen av samhällsekonomisk analys av effekterna av att byggakärnkrafts-programmet färdigt som jag efterlyser i min fråga, om jag har tolkatsvaret rätt. Den andra frågan, om ekonomiministern för skullevilja redovisa resultatet av sådana överväganden, har också i praktikenbesvarats med nej. Det tycker jag år synd; det här är faktiskt en fråga avganska stor ekonomisk räckvidd. Det vi här diskuterar ar stora belopp, och vivet alla att det samhällsekonomiska läget är sådant att vi inte kan hanteramiljarderna precis hur som helst . Sedan finner jag, når jag läser svaret, att min frågakanske inte har förståtts helt, i varje fall inte resonemanget i mininterpeilation. Jag förutsatte når jag skrev interpellationen - det måste jagmedge - att man inom industridepartementets energienhet följde denenergipolitiska debatten och att jag därför inte skulle behöva vara övertydlig.Det är möjligt att detta var en felbedömning från min sida. Jag skall därförförklara mitt resonemang litet utförligare än vad jag gjorde när jag skrevinterpellationen. Det ar ju så att man kan använda el på många olika sätt:dels finns det användninesområden där el är klart överlägsen andra enereibarareeller där man kan säga att el är det enda vettiga alternativet. Detfinns också områden där efterfrågan rimligen kan tänkas bära de elkostnader somvi får - också i nybyggda kärnkraftverk. Men sedan har vi också områden där detäven finns andra alternativ - där det alltså finns en betydande priskänslighet- och där man inte kan tåla hur stora elkostnader som helst. Ienergipropositionen anger statsrådet vad han kallar den nödvändigaelanvändningen till ungefär 103 ä . Det gäller således sådanaanvändningsområden där el är den klart överlägsna energiformen. Når jag i mininterpeilation talar om överkapacitet menar jag skillnaden mellan dennödvändiga elanvändningen och den el som vi faktiskt har till vårt förfogande.Det var för att ta reda på hur man skulle göra med den hår mellanskillnaden somvi var tvungna att tillsätta en särskild utredning. Avsikten är att vi skallanvända denna el för bostadsuppvärmning. Jag utgår från att vi kan göra av med den el som kommeratt produceras , även om det säkerligen blir svårt. Men jag förmodar attdet går. Det år emellertid inte detsamma som att säga att vi har ettelbehov av . Vi har tillgång på , och vi hoppas på att kunnaprångla ut den på den svenska energimarknaden på något sått. Det är den storaverkligheten. Om vi alltså jämför energipropositionens siffror med desiffror som jag har här upptäcker vi att vi har ett utrymme att diskutera på istorleksordningen 15 ä . om vi utgår från . Denhittillsvarande utvecklingen går under . Därför kan vi räknamed att den lediga kapaciteten, överkapaciteten eller vad man vill kalla den, ärt, o. m. större än siffran . Jag har pekat på att det kan röra sig ombortåt . Om den nuvarande nolltillväxten på elanvändningssidan somvi haft blir bestående , vilket vi innerligen får hoppasinte blir fallet, eftersom det skulle tyda på permanent dåliga tider - men låtoss leka med denna i och för sig otrevliga tanke -, skulle hela den utbyggnadsom vi genomför bli så att säga ledig kapacitet, och dåhandlar det om uppemot , vilket jag också har angivit i interpellationen. När det gäller de siffror jag anfört räknar jag alltsåinte med tillgängliga kondenskraftverk eller gasturbiner, utan jag räknar medprecis samma produktionskapacitet som statsrådet gör ienergipropositionen, vilket vid medelvattenflöde innebär 132 ä bruttoårligen , Det år alltså detta överskott, den lediga kapaciteteneller vad man vill kalla det, som då skall användas för elvärme och, som detstår i propositionen, i huvudsak genom att introducera elvärme i befintligbebyggelse. Jag har själv haft förmånen att vara med om att utreda just denfrågan. Men då skall vi vara på det klara med att det är mycketstora mängder el som vi skall introducera i befintligahus med befintliga värmesystem.