prot · G409154 · 1980-12-31 00:00:00 — Jag har noterat att i VärmlandsFolkblad har uttalat att han är förvånad över trepartiregeringens nonchalans -och min nonchalans - när det gäller framtid, att varslet har legat imånader utan att regeringen gjort det minsta för att skapa ny sysselsättning.Jag hoppas- fast det är citat - att det är en missuppfattning. Att på dettasätt uttala sig om pågående förhandlingar innebär ju ingenting annat än att manförsvårar för de företag som bedriver förhandlingar - och i ännu högre gradnaturligtvis för statens företrädare när det gäller att bedriva förhandlingarmed utsikt att nå positiva resultat. Med andra ord; Uttalanden av den här typenbidrar verksamt till att äventyra möjligheterna att ordna sysselsättningen vidde orter det är fråga om. Omutvecklingen inom Vänerskog, m. m. Ant.176 (); Beträffande den ena delen av frågan om vill jag gärna medgeatt dethar lagts ned stor möda på att få till stånd affären med Rasco, Om jagär rätt underrättad - och som jag också förstår av statsrådets svar - så äraffären förd i hamn och därmed ett 60-tal arbetstillfällen räddade. Mendet är klart att man nu är intresserad av de förhandlingar som pågårbeträffande den återstående delen. Det har sagts - och det vill jag gärna habekräftat eller dementerat - att de ansvariga för de förhandlingar som försi fråga om bruk har presenterat sina svar till staten i så pass godtid att ett regeringsbeslut i frågan kan förväntas i mitten av den här månaden.Eller är det så att de som för förhandlingarna har legat på detta ärende, såatt ni från regeringens sida har bedömt att ni har fått på er?Därvidlag går uppfattningarna isär, och det har skrivits en del om detta. Jag tror att det vore bra om industriministern kundegöra ett klarläggande här. Var någonstans ligger felet, när det plötsligt harblivit så bråttom på upploppet? AnL 177 IndustriministernNILS ÅSLING: Det är riktigt att affären med Rasco är genomförd. Trots de uttalandensom gjorts i tidningarna har vi alltså lyckats ro den affären i hamn. Vi hargoda förhoppningar om att också kunna genomföra den affär som Omfortsatt drift vid AB Eisers enhet i gäller - bådebruket och ett utvecklingsprojekt. Menjag kan, som jag sade inledningsvis, inte här ge mig in på att kommentera enpågående förhandling, varken när det gäller utsikterna - om kraven är sådanaatt vi kan acceptera dem - eller när det gäller frågan huruvida dentillgängliga tidsramen räcker. Det får det pågående förhandlingsarbetet visa.Och jag hoppas att den omständigheten att här inte tar upp sinatidigare uttalanden i innebär att han i realiteten har tagitavstånd från sina tidigare, som jag upplever det, förhastade uttalanden. AnL178 (); Jag återkommer: Har de som skött förhandlingarna delgivit regeringen sinaplaner i så god tid att det finns utsikter att få ett regeringsbeslut i enaeller andra riktningen omkring den 15 i ? Det är en förutsättningför att fabriken skall kunna leva vidare, och statsrådet måste förstå denoerhörda oro som finns bland de 220 anställda när fiden går, I detta sammanhanghar det sagts mig att själv i en intervju skulle ha uttalat att desom förhandlar kommit så sent med sina krav till staten att det har varitomöjligt att tidigare än nu göra några som helst utfästelser. Beträffandeuppgifterna i är det så att även statsrådet har riktatbeskyllningar mot mig. Jag skall emellertid inte kommentera dem här, utan vifår ta upp detta i annat sammanhang. Vivill alltså ha klart besked; Har det presenterats krav så att vi kan få besluti den här frågan ? Det är svar på den frågan jag vill ha! 15 § Svar på fråga1980/81:413 om fortsatt drift vid AB Eisers enhet i AnL 179 IndustriministernNILS ÅSLING: har frågat chefen för omregeringen, med hänsyn fill de akuta svårigheterna i , kommer attmedverka till fortsatt drift vid Eisers enhet i , Arbetetinom regeringen är så fördelat att det är jag som skall svara på frågan. Densvenska tekoindustrin har befunnit sig i stora svårigheter.Detta gäHer även den statliga tekokoncernen , Den av antagnamålsättningen för AB Eiser är att koncernen fr, o, m, skall visa rimligavkastning på arbetande kapital. Av detta skäl har styrelsen i Eiser beslutatatt avveckla sådana enheter som saknar långsiktig bärkraft, t, ex, enheten iSollefteå, Riksdagenhar behandlat frågan om verksamheten vid Eisers enhet iSollefteå, Därvid har anvisat medel, (prop,1979/80:49, NU 1979/80:37, rskr 1979/80:228), för att ge rådrum att försöka bereda deanställda en ny varaktig sysselsättning. Avsikten har således inte varit att getäckning för permanenta driftunderskott i verksamheten. De anvisade -nedlenräcker till att upprätthålla sysselsättningen t, o, m, , Desysselsättningsproblem som kan komma att uppstå i samband med enhetensavveckling får lösas i annan ordning. Härvid kan det bli fråga om att användade medel för arbetsmarknads- och regionalpolitiken som har anvisat, AnL180 (vpk): Det är sedan vi här i fattade ett beslut somrörde , och vi betecknade det som ett dråpslag. Det gällde 1 000arbetsfillfällen som skall försvinna genom nedläggning av NCB:s enheter iKöpmanholmen, och , Mittemellan de berörda kommunerna, och , ligger Sollefteåinträngt. Och där har man - om Eiser läggs ned - förlorat avindustriarbetstillfällena . Dennanedläggning av Eiser drabbar kvinnor. Det är ett 80-tal kvinnor som fått jobbdär, och kastas de ut på arbetsmarknaden - men det finns ingaersättningsjobb att tala om i kommun, Eiser är praktiskt taget denenda kvinnoindustrin. Det är bara några få kvinnor som kan få andra jobb. Detbetyder att det blir många som får problem - inte bara kommunen utan ocksåfamiljerna. Visåg i TV-rutan hur en kvinnlig sjukvårdsminister som blivit arbetslöshade en bekymrad min, och vi hörde henne uttala att hon inte hade något arbeteatt återvända till. Men samma sak gäller, herr industriminister, 80-faldigt omSollefteåkvinnorna, Detstår i svaret att det här problemet får lösas i annan ordning genom att mananvänder de medel för arbetsmarknads- och regionalpohtiken som haranvisat. Jag skulle då vilja ställa en följdfråga till industriministern:Vilka konkreta åtgärder har myndigheterna planerat för att ordna med jobb åt de74 kvinnor som vi vet inte kommer att ha någonstans att ta vägen?Finns det någonfing konkret planerat med hjälp av de medel som myndigheternasäger sig ha? Viskall också komma ihåg att har många industrilokaler som redan nu ärlediga. Vi har Lättmetallverken som tillkommit genom statlig akfivitet medlokaler som står tomma. Vi har fått Polarvagnen i som också fillkommitgenom statlig aktivitet och som har utmärkta lokaler. De står också tomma. Nuförväntar sig naturligtvis denna hårt pressade kommun och de människor som ärberörda av arbetsmarknaden där att några åtgärder vidtas av de myndigheter somändå har initierat möjligheterna till lokalerna. Jagvill alltså konkret ställa frågan: Finns det några åtgärder från myndigheternassida planerade för att skaffa fram de jobb som vi vet behövs för att i förstahand klara den kvinnliga sysselsättningen i ? Omfortsatt drift vid AB Eisers enhet i AnL 181 IndustriministernNILS ÅSLING: Jag vill erinra om att har anvisat medel, somjag säger i mitt svar, för att ge rådrum beträffande Eisers anläggning iSollefteå, har alltså anvisat en bestämd ram för den fid under vilkenverksamheten i Eiser skulle kunna upprätthållas. har, enligtvad jag har låtit mig underrättas, arbetsmarknadsmyndigheterna varit febriltverksamma med att söka efter alternativ sysselsättning till de anställda. Jagvill inte påstå att arbetet har varit överväldigande framgångsrikt. Såvitt jaghar förstått har man inte lyckats placera alla i annan sysselsättning, men iviss utsträckning har arbetsförmedlingens verksamhet ändå gett resultat. Det ärju den vägen som man måste gå i situationer av det slag det här gäller, medutnyttjande av arbetsmarknadsinstrumenten. Man måste naturligtvis fortsätta medverksamheten att med regionalpolifiska medel fillföra orten ny sysselsättning. AnL182 (vpk): Det överraskar mig att särskilt många skulle ha fått möjlighet fillersättningsjobb i , Jag talade senast med ordföranden ifackföreningen där på företaget och fick bekräftat att det bara var några få sommöjhgen skulle kunna få ett ersättningsjobb. Det är alltså någonting som intestämmer här. Mankan också i detta sammanhang ställa frågan; Vore det inte att vibörjade bevaka beredskapssynpunkterna när det gäller Teko? Vi är nu nere i ensjälvförsörjningsgrad på , mot de som är planerade. Detta kan intefortsätta. Skall vi ha ett decentraliserat beredskapsförsvar, måste vi rimligenbörja slå vakt om de enheter som finns ute i regionerna. Den synpunkten skullejag också vara intresserad av att få kommenterad av industriministern, som oftahar uttryckt önskemålet om en decentralisering av särskilt urberedskapssynpunkt intressanta sysselsättningsobjekt. 16 § Svar påfråga 1980/81:420 om sysselsättningen i AnL 183 IndustriministernNILS ÅSLING; har frågat mig vad ASEA i samarbete med mighittills åstadkommit när det gäller nya arbetstillfällen i och vilkaåtgärder jag nu ämnar vidta för att ställda utfästelser om ersättningsarbeteskall uppfyllas. Jaghar tidigare - både här i kammaren och i olika överläggningar med ASEA ochföreträdare för de fackliga organisationerna - framhållit att jag anser detvara värdefullt att företagen - så som sker i - aktivt medverkar tillatt skapa ersättningssysselsättning på verksamhetsorter som utsätts förproduktionsinskränkningar. Jaghar tidigare också - vilket jag bl, a, redovisat för i regeringensproposition om vissa frågor angående stålindustrin m, m, (prop. 1980/81;67) - förordat att lokaliseringsstöd får utgå till att bygga kommunalaindustrihus i , trots att kommunen inte tillhör stödområde 4,Jag har också föreslagit att regionalpolitiskt stöd får utgå till särskiltangelägna projekt i med högre subvention än som normalt utgår istödområde 2, som kommunen tillhör. har också accepterat dessaförslag. Enligt vad jag inhämtat har ASEA kommit mycket långt meddet åtgärdsprogram man redovisade för mig och som jag fortlöpandefått information om. Mycketkortfattat kan jag här redovisa att ASEA avstyckat och sålt en tomt, som överiåtits tillNorbergs , Regeringen kommer att fatta beslut omstatligt lokaliseringsstöd till Industrilokaler i , som enligt minbedömning därmed borde ha goda möjligheter att erbjuda intresserade företagändamålsenliga lokaler, att drygt 50 personer omskolas f, n, i ASEA;s regi förframtida sysselsättning i ASEA-företag .som lokaliseras till . Detgäller främst ugnsrenovering och bilkabelnättillverkning. Den senare kommer iproduktion i i provisoriska lokaler och beräknas behövanyrekrytera ca 35 personer, att AMS har eller har haft närmare 40 personer dels i enallmän preparandkurs, dels i en kurs för bergssprängning ovan jord, att ASEA har placerat 11 personer i en elektriskinstallationsavdelning samt dessutom omplacerat ett mindre antal arbetsledareoch tjänstemän till andra arbetsuppgifter inom samt att ASEA har erbjudit ca 50 personer korttidsutbildning iLudvika med löfte om anställning där. Ingen har dock accepteraterbjudandet med hänsyn till det långa pendHngsavståndet på ca 7 mil. Av de avskedade vid Spännarhyttan är det 27 somännu inte placerats i utbildning eller kunnat få nya arbeten. Fr, o, m, ,, avskedas ytterligare ca 50 kollektivanställda, som också måsteberedas arbete eller utbildning. Därefter återstår ca 10 personer förefterarbeten inom företaget samt ungefär lika många äldre tjänstemän. Jag vill avslutningsvis understryka att ingaansträngningar får sparas från vare sig statens, kommunens eller företagenssida när det gäller att finna ny sysselsättning för dem som drabbas avinskränkningar i samband med strukturförändringar inom industrin. Det framgårav vad jag sagt att jag för egen del är beredd att medverka till åtgärderi detta syfte. 184KARL-GUSTAF MATHSSON (s): Jag ber att få tacka industriministern försvaret på min fråga, en fråga som framställts mot bakgrund av den förstatreparfiregeringens utlovade sysselsättningsplan för bruksorterna och framförallt mot bakgrund av de utfästelser om ersättningssysselsättning i Norbergskommun som industriministern gjort till de anställda vid den nu nedlagdamasugnen i Spännarhyttan, 11 protokod 1980/81:153-154 Den olycka som har drabbat är till stordel ett resultat av den borgerliga regeringens handlingsförlamning. Det som nuskall rädda är den s. k. Åslingdoktrinen, en doktrin som visatsig vara helt resultatlös. Läget är mycket dystert för befolkningen i för hela Kolbäcksdalen i , Metalls avdelning i ser mörktpå sin situation , och man anser att varken företaget ellerindustriminister har uppfyllt sina löften i samband med nedläggningenav Spännarhyttan, Jag delar deras uppfattning. Dagens svar från industriministern ger mig inte helleranledning att ändra den uppfattningen. För vad är det som har skett? Jo,hitfills har endast 90-100 arbetsfillfällen anordnats i av de 300 somman ställt i utsikt. Risken är uppenbar att framför allt den yngrebefolkningen flyttar från , om inget positivt sker påsysselsättningsfronten. Ingen klarhet har heller kunnat ges om det s, k,företaget X,som skulle etableras iNorberg och som skulle skapa ca 100 arbetstillfällen. Vet månneindustriministern något om detta? Speciellt oroande är den uppgift som ASEA i brev gått utmed till de anställda. Efter att ha erbjudit dem arbeten i och Västeråsanser man att man har uppfyllt sina förpliktelser. Vad säger industriministernom det? Jag vill dock uttrycka min glädje över det besked somindustriministern nu har gett om att regeringen kommer att fattabeslut om lokaliseringsstöd fill uppförande av kommunala industrilokaler iNorberg, Det är ett besked som man från kommunen mycket länge har väntat på.Säkerligen blir man glad över att få höra det här beskedet. Men, herr talman, det väsentliga i min fråga återstårfortfarande; Vad görs egentligen från industriministerns sida när det gälleratt se till att utställda löften uppfylls? Jag har i mitt svar givit en, för att vara iett svar av denna karaktär, rätt fyllig redovisning av de åtgärder som ärgenomförda och av dem som är planerade, och jag har också redogjort föreffekterna av detta. Till detta vill jag lägga den kommentaren attansträngningarna från företagets sida självfallet fortsätter. Vår press påföretaget att klara sina åtaganden ligger kvar, och vi kommer frånindustridepartementets sida att lämna vår medverkan i detta sammanhang. 1 övrigt tycker jag att anförandeinte erfordrar någon ytterligare kommentar. säger nämligenatt Spännarhyttans nedläggning är beroende av regeringens agerande. Har man denattityden och den verklighetsförankringen och ser man på problemen i detperspekfivet, är en konstruktiv debatt meningslös. AnL 186KARL-GUSTAF MATHSSON (s): Jag vidhåller att en väsentlig anledning tillden situation som uppstått i och som vi nu brottas med är denborgerliga regeringens handlingsförlamning. Delar industriministern den uppfattning som ASEA har givittill känna i sitt brev fill de anstäHda, nämligen att företagets löften nuskulle vara infriade i och med de erbjudanden det givit om anställningar iVästerås och i , innebärande pendlingssträckor om totalt per dag?Vet industriministern vidare något om det s. k. företaget X, som enligt uppgift skall etablerasi ? AnL 187 Industriministern : Jag har ingen anledning att kommentera ASEA;sskrivelse till de anställda. Vad jag är angelägen om är att ASEA fullföljersitt åtagande, dvs. att klara sysselsättningen för ett antal arbetstagaremotsvarande det antal som förlorade sysselsättningen vid inte presenteratnågra planer för industridepartementet, och jag har därför inte heller någonuppfattning om vilken realism som finns i det projektet. Får jag säga att Spännarhyttan gått med förlustfrån , sedan man byggde om hyttan till dess nuvarande karaktär.Att under sådana förhållanden ge den borgerliga regeringen, som tog säte ochstämma , ansvaret för Spännarhyttans nedläggning är verkligen atthårdra argumenteringen på ett sätt som jag tycker talar för sig självt. Om upphandlingen av isbrytarunderhåll 17§ Svar på frågorna 1980/81:416 och 421 om upphandlingen av isbrytarunderhåll har frågat mig om jag avservidta någon åtgärd så att de av angivna riktlinjerna för upphandlingav isbrytarunderhåll bättre iakttas, har med hänvisning till en uppgift vid upphandling av isbrytarunderhåll inte beaktatriksdagens beslut, frågat mig om jag avser att rätta fill det misstag sombegåtts, och har ställt sinafrågor med hänvisning dels fill beslut med anledning av regeringensproposifion (1979/80:165) om vissa varvsfrågor, dels fill uppgifter om attLunde Varv inte fått någon beställning på isbrytarunderhåll. Orsaken till attLunde Varv inte fått någon beställning skulle enligt uppgifter som RolfSellgren åberopar vara att en särskild avståndskostnad lagts till varvetsoffererade pris. Vid behandlingen av den sjöfartspolitiska propositionenoch propositionen om vissa varvsfrågor uttalade bl, a, attupphandlingskungörelsen skulle tillämpas vid upphandling av isbrytarunderhållmen med den Om upphandlingen av isbrytarun-derhåU inskränkningenatt underhållet skulle ske inom landet. Dessa riktlinjer har också följts i detaktuella fallet. Något misstag har aHtså inte begåtts. Det är riktigt, som säger, att försvaretsmaterielverk vid jämförelsen av olika anbud lagt på en särskildavståndskostnad. Denna har emellerfid inte, som påstår, varitutslagsgivande för att Varv inte fått någon beställning påisbrytarunderhåll, AnL 189 (); som jag tackarkommunikationsministern för svaret på min fråga måste jag konstatera att dettyvärr bara innehåller vaga besked. Jag får inget svar på själva kärnfråganhuruvida han avser att vidta några åtgärder. Visst har beslutat att upphandlingskungörelsenskall tillämpas vid upphandling av isbrytarunderhåll. Men i anslutning filldenna har också sagt att hänsyn skall tas fill försvars-,sysselsättnings- och försörjningsberedskapsskäl. En myndighet får alltså medregeringens medgivande göra konkurrensbegränsande undantag som kan vara motiveradeav de uppräknade skälen. Jag anser att flera av dessa skäl föreligger i dettafall. Och frågar jag statsrådet om myndigheten gjort någon sådanhänvändelse. Om inte, anser statsrådet att regeringen borde ha tillfrågats? Statsrådet bekräftar att särskilda avståndskostnader lagtspå olika anbud, men att detta inte varit utslagsgivande för att Varv intefått någon beställning. Det påståendet är i högsta grad besynnerligt, LundeVarvs offert låg , lägre än offerten från Varf, som fickbeställningen. Men Varvs offert hade vid jämförelse med de två övrigaofferterna belastats med ytterligare 1,8 milj, kr, eller , Finnbodafick däremot inget påslag som ändrade nivån på offerten. Jag vill ställa två frågor i anslutning till detta. Fördet första; Var inte detta påslag utslagsgivande? För det andra: Kan statsrådetlämna en specifikation på hur dessa påslag är fördelade? Som kommunikationsministern förstår är svaret som jag nufått helt otillfredsställande för att jag skall kunna föra det vidare fill deanställda vid , Som politiker från länet anser jag det angeläget meden öppen redovisning här , Varv är det enda varvet av dennastorleksordning i de nordliga delarna av landet. Det ligger alltså i hjärtat avisbrytarnas normala operationsområde, och det måste vara en plusfaktor vidoffertbe-dömningen. Varvet har kunnande och erfarenhet av isbrytarunderhållliksom underhåll av fartyg inom handelsflottan. Företaget har också satsat hårtpå att få underhållet av isbrytarna och för att kunna hållasysselsättningen på normal nivå. Varvet är dessutom beläget inom en ursysselsättningssynpunkt hårt drabbad region. Jag hoppas att statsrådet i sitt andra svar skall kunna geen mer uttömmande redovisning än vad jag här har fått. AnL190 (): Jag ber att få tacka kommunikationsministern för svaret, även om jag, ilikhet med , inte är nöjd med det. Jagvill gärna beskriva hur ärendet har fortlöpt i näringsutskottet och i kammaren,Det är rikfigt, som kommunikafiönsministern pekar på, att det är proposition1979/80:165 som ligger till grund för dessa frågeställningar, I dennaproposifion sägs på s, 22: "Det underhållsarbete, som f. n, utförs vidvarven i och vid Varf i bör, enligt kommissionen,överföras till och också omfatta isbrytarunderhållet med undantagav det isbrytarunderhåll som avses komma att ske vid varv," sade isitt betänkande 1979/80:69 följande; "Vadsom anförs av kommissionen för de mindre och medelstora varven om vikten av attvisst isbrytarunderhåll kan föriäggas till Varv vill utskottet instämmai," Iår - i det ärende som kammaren har att behandla , dvs,näringsutskottets betänkande 1980/81:63 - beskriver utskottet hur vissaintressen har lyckats när det gäller Varf och att man fråndepartementets sida har sagt att vissa pengar skulle kunna överföras förförlusttäckning, I anslutning till detta säger utskottet; "Idetta sammanhang vill utskottet erinra om uttalande omvikten av att visst isbrytarunderhåll kan förläggas fill Varv. Aktuellaproblem beträffande isbrytarunderhåll vid Varv har tagitsupp av () och () i två tillindustriministern riktade frågor (1980/81:387,1980/81:389), vilka till följd avden dåvarande regeringens avgång har förblivit obesvarade," Detsäger näringsutskottet , och detta betänkande skall vi behandla undermorgondagen, om tiden så medger. Jagvill fråga kommunikationsministern; Anser kommunikafiönsministern att riksdagenhar uttalat sig för att ett visst isbrytarunderhåll skall ske vid Varv?Och hur skall man då gå till väga för att rätta till detta, som jag anser varaett misstag, även om kommunikationsministern säger att det ingalunda är ettmisstag? Jag är helt på det klara med att , som har hafthand om upphandlingen, inte har kunnat följa annat än upphandlingsförordningen.Jag skall återkomma till vad jag menar i det avseendet. Jag kan förstå att varken eller kanvara nöjd, därför att det varv som ligger inom deras område inte har fått någotav isbrytarunderhållet i den anbudsgivning som har skett. Det är fulltbegripHgt, Vi kan ha olika uppfattningar om varför det har blivit på dettasätt. Men jag måste ju, som ansvarig för detta område, tala om attupphandlingsförfarandet har skett efter de riktlinjer som harfastiagt. Och mot den bakgrunden får man se detta slutresultat, som blivit detatt Varv inte har fått någonfing av isbrytarunderhållet. Om upphandlingen av isbrytarunderhåll säger att anbudssumman från Varv varlåg. Jag kan naturligtvis inte gå in på och diskutera anbudssumman, eftersomjag inte har tagit del av anbuden, av det enkla skälet att jag inte haftanledning att göra det, utan jag måste ta del av det material som den myndighetsom har hand om detta levererar till departementet. Det är inte heller alltidpå det sättet att det enbart är anbudssumman som är avgörande. Det finns junågonting som heter "det mest förmånliga anbudet", och det kan rymmamer än själva slutsumman. När det gäller avståndskostnaden så är det ingenfing nytt- det har förekommit också fidigare. Och jag upprepar vad jag har sagttidigare, nämligen att även om avståndskostnaden icke hade beaktats, hade idetta konkreta fall Varv icke varit aktuellt, eftersom andra varvoffererade förmånligare anbud för detta ändamål. När det sedan gäller stationeringsorten kan man alltiddiskutera om den skall vara eller någon annan ort, men det är liksomen annan fråga. AnL 192 (); Det enda som kom ut av detta var attstatsrådet förstår att vi inte är nöjda. Men när statsrådet nu ändå sitter innemed uppgifter om att avståndskostnaderna och andra påslag inte varutslagsgivande för att Varv inte fick någon beställning, då måste justatsrådet ha underlag för att verifiera det påståendet. Hur kan statsrådetannars stå här i talarstolen och säga att detta inte varit utslagsgivande? Jag vet att efter det att offerterna var rensade, kundeman konstatera att Varv ligger , lägre än Varf, ochnågot högre än , Men till detta lägger man 1,8 milj, kr, i påslag.Kan kommunikationsministern verifiera att detta påslag inte var utslagsgivande?