prot · G409122 · 1980-12-31 00:00:00 — Vid hearingen inför utskottet sade en av de fackligarepresentanterna: upplever det här förslaget som en ytterst ovänlig handlingmot de fackliga organisationerna. Jag är, herr talman, beredd att instämma idet yttrandet. Anslag m. m. titi ,m. 72 (vpk); Det finns säkra tecken på - eft är väl detsom nu har talat om - att den borgerliga regeringen för enpolitik som gynnar företagsägarna. Forskningen är ett exempel.Arbetarskyddsstyrelsens möjligheter att agera gentemot intressen som företrädsav är ett annat. borde veta hurdet är ute i arbetslivet och vilka hårdnande villkor som gäller framöver. Detär utifrån den verklighetsbilden man måste fråga; Vad skall vi ha föryrkesmedicin? Vad skall vi ha för företagshälsovård? skall inte säga att vi inte vill satsa påindustrin. Någon sådant har vi aldrig sagt. Vad det är fråga om är hur mansatsar på industrin. vill på alla sätt understödja denekonomiska politik som ökar lönsamheten i företagen på ett sådant sätt att detdrabbar arbetslivet. Se på vad som händer : Krav på ökad övertid, minskadledighet, föriängd arbetstid - allt detta står ochregeringspartierna för. Ni propagerar ständigt för detta, som denkraftfulla kamporganisationen blåser under. Och gömmer sig ytterligare en sak: arbetsformer gör att han inte kan svara påom vi skall ha en företagshälsovård för alla arbetare. Både utredningen ochriksdagens arbetsmetoder gör alltså att de borgerliga inte kan svara på fråganom arbetare skall ha en godtagbar företagshälsovård. Det är väl ändå att gömmasig bakom paragrafrytteri i den här frågan, och det avslöjar vad man egentligenstår för. Mom. 1-3(yrkesmedicinsk verksamhet m. Utskoftets hemställan bifölls med 283 röster mot 17 förmotion 1475 av m. fl. i motsvarande del. 5 protokoll 1980/81:122-123 Punkt 2 (forskningsmedelfrån arbetarskyddsfonden) Utskottets hemställan bifölls med 151 röster mot 150för reservationen av m. fl. 1980/81:26 om flyttning avfosterbarn m. m. betänkande 1980/81:29 om föräldrautbildning. 73 (vpk); Huvudfrågan i det här betänkandet är om samhället skall ta ansvar föroch förmedla den utbildning och den information som blivande och nyblivnaföräldrar i de allra flesta fall behöver. Alternativetkänner vi väl till från mödravårdscentraler och barnavårdscentraler- det är demånga skrifterna från de olika företag, som säljer blöjor och barnmat. Deninformationen har förekommit , och den är oftast detenda som finns till hands. Detär väl i och för sig inte fråga om någon felaktig eller missvisande informationsom företagen tillhandahåller i sina skrifter. Det är ingen information somdirekt är till skada för föräldrarna och indirekt för barnen. Den verkan föregna syften som företagen får ut av verksamheten via mödravårds- ochbarnavårdscentraler är huvudsakligen ett förtroende hos allmänheten, enframtoning av oklanderlig pålitlighet och därmed ökade möjligheter att säljasina produkter. Dennegativa verkan som möjligen kan bli av det är en kanske onödigt storkonsumtion av burkmat och av mjölkersättning. Det finns också en risk att deansatser som görs från samhällets sida att tillhandahålla information drunknari det stora kommersiella utbudet, som ju betalas med barnmats-ochblöjfabrikanternas reklamkonton. Ettexempel på det fick man när gav ut bokenSpäda barn i goda händer, som landstingen då erbjöds att köpa till lågt pris.Den innehöll i stort sett samma material som företagens skrifter i samma ämnen- om graviditet, förlossning och spädbarnsvård. Men det gick trögt förkonsumentverkets bidrag till information. Endast ett fåtal landsting anskaffadeboken. materialtill blivande föräldrar, och en del material har redan kommit ut, påpekarutskottet. Det är också positivt att utskottet har uttalat att dettasamhällsproducerade material skall ersätta det kommersiella. Frågan är dock fortfarande varför offentliga inrättningarsom mödra- och barnavårdscentraler skall distribuera privata företagsinformation, oavsett hur denna informafion är beskaffad. Det har uppenbarligenunder fördröjt eller hindrat initiativ från attproducera information till blivande föräldrar. är det arbetet i gång, ochdet är bra. Utskottet betonar också vikten av att arbetet med att framställamaterial, som täcker även övriga behov av neutral information utöver vad somhittills getts ut, fortsätter. Men vad hindrar då att vi begär ett förbud mot kommersiellreklamutdelning på mödra- och barnavårdscentralerna? Herrtalman, jag yrkar bifall till motion 1193. 74MARGARETA (); Enligt utskottets mening hade vi motionärerrätt i våra farhågor. Invandrarföräldrarnas möjlighet att utnyttja den avriksdagen beslutade iätten till föräldraundervisning blev fördröjd. Ipropositionen saknades en riktig beskrivning av hur mycket som i verklighetenåterstod att göra innan en stor grupp av våra föräldrar skulle kunnatillgodogöra sig reformen. Av de 98 000 barn som föddes i hade 7000 föräldrar med utiändskt medborgarskap. Det innebär av samtligafödda barn. Men andelen utländska medborgare är ! Denna stora grupp har kanske det största behovet av hjälpoch stöd för att klara föräldrarollen i vårt land. Men de flesta har interesurser att ställa krav! Därför får de - liksom övriga resurssvaga - finna sigi att vänta . Måste det alltid vara så? Målen för föräldrautbildningen beskrivs så här:Utbildningen bör kunna leda till 1. ökade kunskaper, 2. möjlighetertill kontakt och gemenskap, 3. möjligheter till medvetenhet om och påverkan avsamhälleHga förhållanden. Tänk om dessa föräldrar redan hade nått detta mål! Dåskulle det inte lyckas med försök att med tystnad gå förbi obehagliga sanningar. Men till dagsläget: Utskottet konstaterar attförberedelser för föräldraundervisning för och med invandrarföräldrar - även omdet är mycket försenat - nu är inne i sitt slutskede och att det pågår vissförsöksverksamhet. Men dagens lösenord från alla borgerliga håll är: spara!Att spara genom att skjuta upp genomförandet av denna reform är dock inte attspara utan i stället att slösa. har sagt: Att spara har aldrigför tänkande människor varit detsamma som utt undvika utgifter, att låta bliatt använda sina inkomster. Det har betytt att använda sina inkomster tillstörsta möjliga nytta inte bara för ögonblicketutan också i längden. Enligtmin mening kan detta påstående vara giltigt i fråga om att använda samhälletsresurser för att börja erbjuda invandrareföräldraundervisning. Det är inte de som skall avstå och vänta igen! Regeringenfår därför inte acceptera att landstingen krymper sin verksamhet genom attförhala den redan försenade reformen för våra invandrarfamiljer, när detäntligen synes bli möjligt att starta den. Regeringen borde i stället uppmanasamtliga landsting: Sätt i gång så fort som möjligt! Jagundrar om utskottet väntade med att besvara min motion för attslippa en ny . Jaglovar att följa denna fråga i fortsättningen, och lovar återkomma om detinträffar ytterligare förhalningar. Vårainvandrarfamiljer - både föräldrarna och barnen - behöver stöd och hjälp föratt kunna utvecklas i vårt samhälle. Jag vill ha detta sagt,men jag avstår från något särskilt yrkande. 75 (): Jag instämmer i vad sade om att våra ekonomiskabekymmer inte får leda till att -vi skjuter upp det stöd åtinvandrarföräldrarna som vi diskuterar här . Däremotinstämmer jag inte i vad sade. Det kan nog vara så att vårtsamhälle behöver en del förbud - det tror jag också. Men ett förbud som videfinitivt kan klara oss utan är det förbud som kommunisterna föreslår motutdelning av material på mödra- och barnavårdscentralerna. Detta är inte någotsom staten skall lägga sig i, utan huvudmännen för dessa mödra-ochbarnavårdscentraler kan mycket väl ta ställning till den här frågan själva utanvår hjälp. Jag yrkar bifall tillutskottets förslag. Utskottetshemställan, som ställdes mot motion 1979/80:1193 av m. fl.,bifölls med acklamation. 1980/81:22 om åtgärder för att underlätta delningav stora jordegendomar, m. m. Föredrogs arbetsmarknadsutskottets betänkande1980/81:22 om anslag till invandrarpolifiken för /82 (prop.1980/81:100). Anf.76 (): När vi nu behandlar arbetsmarknadsutskottets betänkande nr 1980/81:22tänker jag inte göra en grundlig genomgång av invandringsfrågorna och deinvandrarpolitiska frågor som handläggs av arbetsmarknadsutskottet. De harfått en noggrann genomlysning dels i de socialdemokratiska motioner sombehandlas i betänkandet, dels i själva betänkandet. Jagvill ändå framhålla att detta bara är en liten del av alla de frågor sominvandrare och flyktingar möter i sin vardag - en vardag fylld av bekymmer försysselsättning, språksvårigheter, känslan av maktiöshet när barnen behöverhjälp i skolarbetet och många andra komplicerade situationer. Dessa bekymmerdelar invandraren som saknar språkkunskaper och svensk utbildning med mångakortutbildade svenskar. Det innebär, att när den kortutbildade svenskenriskerar sitt jobb på grund av robotisering och samma sak händer för hansinvandrarkamrat som saknar kunskaper i svenska och svensk utbildning i sinhelhet, måste samma åtgärder till för att båda två skall kunna sköta ett meravancerat arbete. Den enda skillnaden är att invandraren först måste rustas medspråkkunskaper och ges en grundutbildning för att hon skall kunna tillgodogörasig samma vidareutbildning som hennes svenska kollega erhåller. Detta är baraett exempel på de vardagssituationer som vi står inför. Frågornaär inte lättlösta, men vi måste lösa dem, om vi menar något med vårtinvandrarpolitiska beslut om jämlikhet, valfrihet och samverkan, I det arbetetmåste största möjliga hänsyn tas till den enskilda individens förutsättningar.Det har numera upptäckts aft invandrare inte är något enhetligt begrepp. Då vetvi att det inte finns några patentlösningar- vi måste finna en rad lösningar.Men vinner vi i säkerhet, när vi försöker rusta den enskildamänniskan att möta en ny livssituafion. Arbetslösheten bland invandrarna ärdubbelt så hög som bland svenskarna. Vi får inte acceptera detta som någotnödvändigt ont. Visocialdemokrater har i motion 1499 aktualiserat handläggningstiderna när detgäller utlänningsärenden. Den här frågan har blivit en följetong, som vi harkänt oss tvingade att upprepa. Vi måste göra det för de enskilda människornasskull. Det finns människor, vuxna och barn, som går i ovisshet i månader ochibland . Vi vill betona att det naturHgtvis är viktigt afthandläggningen av tillstånds- och överklagandeärenden sker med omsorg ochnoggrannhet. Det har också vidtagits en rad åtgärder för att ökahandläggningskapaciteten hos de myndigheter där flaskhalsar uppstått. Dessaflaskhalsar har flyttat sig , och vi anser att ansträngningarnamåste ökas för att dessa ärenden skall få ett jämnt flöde oavsett varbelastningspunkten ligger för ögonblicket. Vi har i vår mofionhemställt om kartläggning av tvåspråkig personal inom offentlig förvaltning ochmeritvärdering av tvåspråkighet vid tillsättande av tjänster.Utskottsmajoriteten har skrivit positivt om invandrarnas behov avsamhällsservice på deras eget språk; och utskottet har t. o. m. konstaterat atti många fall, t. ex. inom vården, är det helt nödvändigt för invandraren attdet egna språket talas för att vården skall vara meningsfull. Utskottetsmajoritet hänvisar också till de skrivelser och framställningar i denna frågasom statens invandrarverk har gjort . Likaså tarutskottsmajoriteten upp den försöksinventering som gjorts i två kommuner ochett landsting. Alla dessa konstateranden, all den välvilja gällande användandetav tvåspråkig personal och allt tal om tvåspråkighet som merit i skildauttalanden från regeringspartierna gav oss socialdemokrater anledning att tropå ett positivt beslut i denna fråga. Såblev nu inte fallet. Utskottsmajoriteten nöjde sig med att konstatera attregeringen känner till frågan och att det därför inte synes erforderligt mednågon åtgärd från sida. Visocialdemokrater menar att detta inte är till fyllest. En kartläggning avtillgången på tvåspråkig personal och av hur myndigheterna använder dennaresurs är en åtgärd som inte kräver någon ytterligare beredning i regeringskansliet.Denna kartläggning krävs för att vi skall använda våra knappa resurser på bästasätt och för att vi skall kunna planera utbildningen av tvåspråkig personaltill tjänster där denna kunskap utgör en merit. Jagyrkar bifall till den socialdemokratiska reservationen i arbetsmarknadsutskottetsbetänkande 22. Tillsist vill jag säga några ord angående det särskilda yttrande som är bifogattill detta betänkande. har administreratInvandrartidningens brevverksamhet. Vi motionärer hyser allvarliga farhågorför att hela denna brevverksamhet tvingas att upphöra av ekonomiska skäl, omInvandrartidningen inte får ekonomiska resurser för att på egen hand ta hand omdenna verksamhet. Vi har utvecklat vår syn på denna fråga i en motion och anseratt för invandrarnas skull måste frågan följas upp noga och alla berördainstanser verka för att frågespalt kan leva vidare. 77 ALEXANDERCHRISOPOULOS (vpk): betänkande 22 är en beklämmande läsning. Jagmåste fråga: Hur skall den verklighet se ut, hur tydlig måste den bli, som fården borgerliga majoriteten och den socialdemokratiska oppositionen att vaknaupp ur sin sömn och inse sina skyldigheter och sitt ansvar gentemotinvandrargrupperna? Vilka brott mot lagen om svenskundervisning tänker manacceptera från arbetsköparnas sida innan man förhindrar upprepning av dem? Hurstora får kunskapsbristerna i svenska vara innan man gör något för attförbättra undervisningen? Hur uppenbar får isoleringen av de hemarbetandeinvandrarkvinnorna bli innan man gör något för att bryta den? Hur omfattandeoch hur definitiv måste utslagningen av invandrarungdom bli innanarbetsmarknadsutskottet finner skäl att ingripa? Situationenför invandrarna i har beskrivits i många olika sammanhang.Beskrivningarna har varit av skiftande kvalitet, men den bild som framträder- ivetenskapliga rapporter, rapporter från olika myndigheter som handlägger invandrarfrågor,invandrarnas egna skildringar och mängder av annat material som står till varsoch ens förfogande - är ändå tillräckligt entydig. Vi får inte bilden av ettland som efter förmåga och med hänsyn till invandrarnas behov fördelar resurserpå ett rättvist sätt. Låt vara att den materiella standarden för invandrare iSverige är högre än i de flesta andra länder. Men skam vore väl det annars,eftersom är ett av jordens i särklass rikaste länder. Nej,vi får bilden av ett land som trots att det betraktar sig som ett föregångslandnär det gäller politisk demokrati alltjämt nekar invandrarna den mestgrundläggande demokratiska rättigheten, nämligen rösträtt i riksdagsval: Vi fårbilden av ett land där invandrarna får nöja sig med de lönemässigt ochmiljömässigt sämsta jobben och där de i vida större utsträckning än andradrabbas av arbetslöshet. Vi får också bilden av ett land där fördomar ochfrämlingshat pyr under den polerade ytan, utan att samhällets organ ingripermed någon större kraft för att ändra på sådana ståndpunkter. Nej, snarare ärdet så att underlåtenheten då det gäller att ta itu med de problem som drabbarinvandrare när de kommer hit, och andra problem som sammanhänger medinvandringen, blåser under den negativa inställningen till invandrare. Jaghar vid det här laget haft många tillfällen att redogöra för invandrarnassituation, och jag skall inte förlänga debatten här genom att ännu engång upprepa allt detta. Jag finner det inte nödvändigt, eftersom jag inte troratt arbetsmarknadsutskottet på grund av okunnighet vägrar att på allvar ta itumed de här frågorna. Nej, jag tolkar inte utskottets avslagsyrkanden på vpk:smotioner som en följd av okunnighet, utan som ett utslag av cynism -vilket ärmycket allvarligare. I arbetsmarknadsutskottets betänkande behandlas fyra vpk-motioner. Imotion 1063 föreslår vi en genomgripande förändring av lagen omsvenskundervisning för invandrare. Det är fem huvudproblem som kan lösas meddet förslag som vpk för fram. Fördet första har det visat sig att företagen av ekonomiska skäl systematisktsaboterar lagens innehåll och mening, genom att underlåta att se till attinvandrare som har rätt till svenskundervisning också får det och genom attvägra att anställa invandrare som skulle ha rätt till svenskundervisning. Ettkollektivt avgiftssystem som drabbar alla företag lika, oavsett om de haranställda invandrare eller inte, skulle undanröja företagens intresse av attsabotera lagen. Fördet andra är det uppenbart att de 240 timmarnas undervisning är alltför korttid. Inte minst de lärare som bedriver svenskundervisningen har påtalat detta.Den bör därför utsträckas . Fördet tredje måste tillsynen av lagens tillämpning läggas på en central myndighet- det har de gjorda erfarenheterna klart visat. enligt våruppfattning ske genom ett samarbete mellan ochskolöverstyrelsen. För det fjärde måste de hemarbetande invandrarkvinnornasisolering brytas. F. n. är det så att de kan leva i utan attlära sig ett ord svenska. Vårt förslag om undervisning med timersättning kanlösa detta problem. Det finns anledning att understryka att det här inte baraär en fråga av vikt för kvinnorna, utan även för barnen. För det femte innebär vårt förslag också en lösning avfinansieringsfrågan.. Som så många andra frågor på invandrarområdet har den härblockerats av en utredning, som har suttit . Utskottet sakbehandlarinte vpk:s förslag, utan nöjer sig med att hänvisa till att utredningen väntaskomma med ett betänkande . Med sedvanlig behandlingstidkan man således inte vänta sig någon förändring förrän . Frånvpk;s sida kan vi inte finna oss i denna långhalning av frågan. I motionen 1064 föreslår vpk ett anslag om 3 milj. kr. förett nytt ändamål. Avsikten är att stödja informationsinsatserna inomfolkrörelserna i syfte att motverka de uttryck för fördomar och främlingshatsom invandrarna alltför ofta tvingas bli konfronterade med här i landet. Utskottets argumentering för avslag på vpk-motionen harett löjets skimmer över sig. För det första anför man statsfinansiella skäl.Det tyder på att utskottet i sin spariver har tappat allt sinne förproportioner. För det andra säger man att samarbetet med folkrörelserna är enviktig del i invandrarverkets arbete med att sprida kunskap om invandrarna. Man har minsann också ordnat konferenser och andraöverläggningar för att stimulera organisationernas arbete. Man har ordnatkonferenser. Frågan kan begravas. Inga ytterligare åtgärder behöver vidtas. Är denna obegränsade tilltro till konferenser verkligenutskottets ärliga uppfattning? Det har möjligtvis aldrig fallit utskottet det kan finnas skäl att ha materiella resurser för att följa upp ochförverkliga vad man kommer fram till på konferenserna? Jag tror nämligen inteatt det är de människor som deltar i dessa konferenser som slänger olikatiHmälen åt invandrarna eller målar rasistiska slagord på väggarna. I motionen 1067 föreslår vpk en höjning av anslaget föråtgärder för invandrare med drygt 7 milj. kr. Pengarna avser medel för attInvandrartidningen skall kunna bevara och utveckla sin verksamhet, bidrag tillinvandrar-och minoritetsorganisationernas verksamhet samt bidrag tillavgränsade projekt och informationsverksamhet. Utskottet yrkar avslag påvpk-motionen och ansluter sig till regeringens förslag om en ökning av anslagetmed . Detta innebär i praktiken att anslaget till åtgärder förinvandrare kommer att sänkas med 1,3 milj. kr. eller med , eftersompris- och löneomräkningen enligt invandrarverkets beräkning uppgår till nära1,8 milj. kr. Detta drabbar då ett område som är under utveckling ochfortfarande uppvisar mycket stora och allvarliga brister. Eftersom den heltövervägande delen av invandrarna tillhör arbetarklassen, kan jag förstå deborgerliga partiernas totala ointresse för invandrarnas Men jagmåste ställa frågan till socialdemokraterna i utskottet. Hur kan ni gå med påsådana här manövrer? Ni kan inte skylla på statsfinanserna. Även om denborgerliga beskrivningen av det statsfinansiella och samhällsekonomiska lägetvore riktig, rör det sig här inte om belopp av en sådan storieksordning attstatens finanser påverkas på ett märkbart sätt. Det här är en del av densociala nedrustning som de borgerliga partierna håller på med, och nisocialdemokrater låter den passera utan minsta reaktion. Denfjärde vpk-motionen som behandlas i betänkandet gäller åtgärder förinvandrarungdomen. Stora delar av den unga generationen invandrare hotas avutslagning. Många befinner sig redan i en situation av arbetslöshet. Många hartappat fotfästet i det svenska samhället. Det finns många orsaker fill attarbetslösheten är speciellt hög bland de unga invandrarna. De har i regelgenerellt sett lägre utbildningsnivå än de svenska ungdomarna. De är också istörre utsträckning än andra ungdomar hänvisade till konjunkturkänsliganäringsgrenar och yrkesområden. En större andel utländska medborgare äranställda i privata företag. Avsaknaden av yrkesutbildning är en av deviktigaste orsakerna till arbetslöshet. Det faktum att invandrarungdomarnafortsätter sina studier i gymnasieskolan i mindre utsträckning än de svenskaungdomarna innebär således att deras ställning på arbetsmarknaden blir svag.Många invandrarungdomar har svårt att få arbete, därför att de inte kan svenskatillräckligt bra. Man kan anta att ett stort antal invandrarungdomar aldrig nåsav arbetsförmedlingens service. Språksvårigheter begränsar också derasmöjligheter att ta del av olika utbildningsinsatser för arbetslös ungdom. Deflesta invandrarungdomarna har inte alls eller i mycket ringa utsträckning fåttdel av det stöd under uppväxten som håller på att växa fram i form avträning och undervisning i modersmålet eller andra stödinsatser i skolan. Debefinner sig ofta i näst intill olösliga konflikter mellan föräldrarnaskultur-och moraluppfattning och den svenska kulturen och den svenska ungdomensuppfattning. De har hamnat i ett socio-kulturellt ingenmansland och känner siginte höra hemma någonstans. De känner inte sin historiska och kulturellabakgrund, bara fragmentariska bitar. Språksvårigheterna, som lett tillupprepade misslyckanden både i skolan och i det sociala umgänget, liksomnegativa och rasistiska bemötanden och tillmålen, har ofta blivit dendominerande grunden för deras identitet. För många av dem ger arbetslöshetenden slutliga bekräftelsen på att de är utslagna, och de kan inte se någramöjligheter att själva ta sig ur situationen. Utslagningen bekräftas steg försteg. Invandrarverkethar i en rapport redogjort betydligt mer detaljerat för de förhållanden som jaghär har skildrat. Verket har också föreslagit en rad konkreta åtgärder för attmotverka utslagningen av invandrarungdomar, åtgärder som mycket väl ligger ilinje med de förslag som vpk framställer i sin motion. Utskottet har nuavstyrkt denna motion med motiveringen att invandrarverkets rapport är föremålför överväganden i . "Föremål för överväganden i ",får man förmoda att detta betyder att ingenting händer och att man medhänvisning till det statsfinan- siella läget än en gångkommer att åsidosätta vitala samhällsintressen? Men jag måste få besked på enpunkt. När blev "överväganden i " ett hinder försocialdemokraterna att ge uttryck för sin mening i politiska frågor? Jag yrkar bifall till vpk-motionerna 1063 och 1108. Vidare yrkar jagbifall till följande särskilda yrkande: att med bifall till motion1980/81:1064 och med anledning av 1980/81:1067 beslutar att till Åtgärder förinvandrare för /82 anvisa ett reservationsanslag på 25 285 000kr. 78 (): flyttade drygt 34 000 människor till vårt land, och ungefär21 000 människor flyttade från vårt land. Det innebar alltså att vi fick ettinvandringsöverskott på ca 13 000 personer. Tioår tidigare, , var det ungefär dubbelt så många som flyttade hit, 73 000människor. Nettoinvandringen - överskottet - var ungefär fyra gånger så stortsom 1980, nämligen 52 000 människor.