prot · G409163 · 1980-12-31 00:00:00 — Vi framhöll att det finns många företag som inte kan satsa påexport eller som på grund av riskerna drar sig för att göra det, kanske därföratt man vet för litet om olika avlägsna marknader. På näringsutskottets förslag gjorde så ettuttalande till regeringen om att en utredning snabbt borde göras inom regeringskanslietangående inrättande av statliga handelshus. Det var endast somreserverade sig mot det förslaget. Trots detta är det enda som har skett attnågra utvecklingsfonder bedriver verksamhet i form av exportsäljbolag. Jag villunderstryka att det är glädjande att sådana har kommit till stånd. Men vad visocialdemokrater menar när det gäller handelshus är att de inte bör vara bundnatill en viss region och att de inte heller skall betjäna en viss bransch. Manbör kunna samordna exportförsäljningen från olika delar av landet lika väl somfrån olika branscher. Vi föreslår därför i vår motion att en delegationtillsätts med uppgift att organisera en försöksverksamhet med export genom ettstatligt handelshus. Delegationen bör bestå av representanter för industri- ochhandelsdepartementen, statens industriverk och exportråd. Ochnaturligtvis bör näringslivet och fackliga organisationer också vararepresenterade. Vi föreslår också att delegationen för en försöksverksamhetunder får ett anslag på 10 milj. kr. Industripolitikens inriktning, m. m. Jag yrkar bifall tillreservation nr 1, som är fogad till näringsutskottets betänkande nr 58. I proposition 171 om export av tjänster från statligamyndigheter och bolag m. m. framlägger regeringen ett förslag till lag omtidsbegränsning av anställning av marknadssekreterare m. fl.Handelssekreterares löner och anställningsvillkor regleras, helt riktigt enligtmin mening, genom kollektivavtal eller anställningskontrakt. För denna gruppanser inte regeringen att det behövs någon särskild lagstiftning men däremotför handelssekreterarens anställda, t. ex. marknadssekreterarna. För dem börenligt regeringen införas bestämmelser i en särskild lag om tidsbegränsning avanställningen. Det kan vara mycket som talar för att det behövs entidsbegränsning, men att det skall åligga handelssekreteraren såsomarbetsgivare att besluta om anställningsvillkor anser vi reservanter vara heltfel. Det framlagda lagförslaget är ett avsteg från huvudregeln i lagen omanställningsskydd, som ju innebär att en anställning gäller t. v. utantidsbegränsning. Vad staten borde göra i stället är att ta upp förhandlingarmed arbetstagarnas organisationer. Vi kan inte ställa oss bakom en sådan lag somden föreslagna, och jag yrkar därför bifall till reservation nr 2, som är fogadtill näringsutskottets betänkande nr 58. AnL 46 PERWESTERBERG (m); Jag skall fatta mig utomordentligt kort. Till näringsutskottets betänkande nr 58 finns fogade tvåstycken reservationer, som redan har pläderat för. Den första reservafionen gäller statliga nationellahandelshus. Som nämnde finns ett antal regionalaexportsälj-företag inom utvecklingsfonderna. Vi anser att man bör vänta ochutvärdera resultatet och framför allt värdet av dessa regionalaexportsäljföretag, innan man går vidare. Dessutom finns det anledning att ävenvisa på att det redan finns ett antal privata handelshus av olika slag medsäljorganisation för mindre och medelstora företag. Problemet för mindre och medelstora företag i är inte alltid att hitta säljkanalen utan snarare att de har ett kostnadslägesom gör det svårt att konkurrera på utlandsmarknaden. Det ser vi alldelestydligt, när vi går in och tittar på livensk verkstadsindustri, som tenderaratt använda en allt större andel importvaror, insatsvaror, i sin produkfion istället för att använda svenska. Detta beror på att tillverkning hos svenskaunderleverantörer alltför ofta blivit alltför dyrbar. Vi finner alltså ingen anledning att ta ställningtill någon form av statligt nationellt handelshus. Det finns inga bärande motivför ett sådant. När det gäller lagstiftning om tidsbegränsning avanställningar som marknadssekreterare i stället för någon form avkollektivavtal menar vi att arbetets natur innebär att det måste vara någonform av tidsbegränsning för att en marknadssekreterare, precis somhandelssekreterarna, skall kunna fungera påett riktigt sätt - det medgav även . Man måste Nr 163 ha färskaintryck och kunskaper, och det kan man inte ha om man får sitta den alltförlänge på en sådan tjänst. Vi menaratt en lagstiftning är angelägen i vad gäller marknadssekreterare. Föregen del skulle jag inte ha varit främmande för lagstiftning även i fråga Industrinolitikens om handelssekreterarnas anställningsfid. Det grundläggande är ju ändå denna organisationsprincip -det finns inte så värst mycket att förhandla om för att få ett kollektivavtal.Är det så att man inte får någon tidsbegränsning för handels- ochmarknadssekreterare, finns det egentligen inget ordentligt motiv för attinrätta åtminstone de nya marknadssekreterartjänsterna. Finner man vid enkollektivavtalsförhandling att man skulle få den begränsningen-alltsåmotsatsen-är förhandlingen ändå onödig. Detta är en centralorganisationsprincip för att hela marknads-sekreterar- ochhandelssekreterarorganisationen skall kunna fungera. Med detta ber jag att få yrka bifall tillhemställan i näringsutskottets betänkande 58 och därmed avslag påreservationerna 1 och 2. AnL 47 () replik: Det har ju varit en försöksverksamhet medregionala exportsäljbolag. exportråd har redovisathur det har undersökt och utvärderat detta och hur det hela har fungerat.Exportrådet föreslår att man parallellt med de regionala exportsäljbolagenskulle ha en statlig verksamhet. I vad gäller marknadssekreterarna är det verkligenanmärkningsvärt att man på en del anställda skall tillämpa en specielllagstiftning, närdet tydligen går att ordna en tidsbegränsning förhandelssekreterarna genom kollektivavtalsförhandlingar och därmed komma tillsamma slutprodukt. Enligt uppgift har det inte tagitsnågra som helst kontakter av regeringen som syftar tillkollektivavtalsförhandlingar. Det är, enligt min mening, verkligenanmärkningsvärt och nonchalant att man inte först tar kontakt medarbetstagarnas fackliga parter, innan ett sådant här lagförslag läggs fram. AnL 48 PERWESTERBERG (m) replik: När det gäller marknadssekreterarna måste mankonstatera att det år något märkligt att kalla till en förhandling utan att hanågot som helst förhandlingsutrymme. Det är helt klart från början att detmåste vara tidsbegränsade anställningar. Då finns det ingenting att förhandlaom, och därför kan en lagstiftning om dessa anställningsvillkor i detta fallförsvaras. I vad gäller de statliga handelshusen är det väl heltnaturligt att vi först behöver denna utvärdering av de regionala säljbolagen,som utvecklingsfonderna driver. Trots allt är det inte någon särskilt trevligprincip, om vi med statliga medel skall behöva bygga upp ytterligare statligahandelshus för att kunna klara exporten. Våruppfattning är ganska klar: Vi tror att det inte i första hand är i Nr 163 exporisäljkanalerna i form avhandelshus det brister. den kraften i form av kostnadsläget inom svensk industri som brister. AnL 49 () replik; Ja, Per , det är staten som inte har gett något som inriktning m ni '' förhandiingsutrymme i denna fråga. Vad är det för skillnad mellan att förhandla omvisstidsanställning och att förhandla om korttidsanställning förhandelssekreterare som gör att detta inte skulle gå att genomföra förmarknadssekreterarna? AnL 50 PER () replik: Jag nämnde redan i mitt inledningsanförandeatt vi hade varit beredda att acceptera en lagstiftning också förhandelssekreterare, om det inte redan hade funnits kollektivavtal för dem. Deär beroende av visstidsanställning för att kunna fungera effektivt på sinatjänster- det är vi eniga om. Det är som sagt ingen mening att kalla till enförhandling, om slutresultatet är klart redan från början. AnL 51 (); Den s. k. hemmamatchningen, som behandlas ibetänkande nr 58, är en oerhört viktig bit för svensk industri och försysselsättningen. Regeringens uppfattning är att statsstödd kreditgivningvid leveranser inom landet i vissa fall även fortsättningsvis skall finnastillgänglig för svensk industri. exportkreditutredning har föreslagit att denstatsstödda kredit-givningen via investeringsbank skall fortsätta.Syftet skall vara detsamma som , nämligen att lämna stöd till svenskatillverkare av kapitalvaror vid försäljning på hemmamarknaden i de fall dåutländska krediter erbjuds svenska köpare på speciellt förmånliga villkor, somberor på statligt stöd. anser att enmöjlighet till hemmamatchning är ett nödvändigt komplement för att klara en förföretagen mycket besvärande konkurrenssituation. , som f. ö.kongressar , har i en rapport till kongressen tagit upp problemenkring exportkrediter. Man ser med oro på hur ojämlikheter länderna emellan iexportkreditstödet hotar att konkurrera ut svensk industri. Ett exempel på hurojämlikheten kan te sig är att ger kreditertill större exportvolym än det , detta trots att exportbara är hälften så stor som den svenska. Det är därför helt nödvändigt att mansnarast får till stånd internationella överenskommelser som gör det möjligt försvenska företag att hävda sig på lika villkor. I motion 1980/81:2069 belyser motionärerna hur svenskindustri med de föreslagna ändringarna i hemmamatchningsstödet och den räntenivå vi f. n. har kan komma att få svårt att hävda sig i den utländska konkurrensen. 72 Utskottet skriver i betänkandet,som f. ö. på denna punkt är enhälligt, att om det visar sig att kravet på ett offertbelopp på minst10 % av årsomsättningen innebär väsentliga problem vid prövningen av olikastödärenden, utgår utskottet ifrån att regeringen återkommer till medförslag till förändringar. Även andra krav och villkor som fortsättningsvisskall gälla skall kunna omprövas, om det anses nödvändigt. Jag vill redan nu fästa regeringens uppmärksamhet på denoro för sysselsättningen som bl. a. många metallarbetare känner inför deförändrade reglerna om hemmamatchningsstödet. Redan nu har det visat sig att deregler vi skall fatta beslut om kommer att missgynna svensk industri. Regioner,orter och branscher, som vi här i har fattat beslut om att satsa på,riskerar att gå miste om sin hemmamarknadsutveckling och därmed också sinamöjligheter att hävda sig på exportmarknaden. Vi känner en stark oro för att vi mycket snart kan fåuppleva en sådan situation att svenska företag för att kunna sälja i Sverigemåste tillverka utomlands. Det är därför helt nödvändigt att i bedömningen avhemmamatchningsstödet också ta hänsyn till de sysselsättningsmässiga ochbranschpolitiska aspekterna. - Inomfackföreningsrörelsen ser vi med djup oro på hur industrijobb efterindustrijobb försvinner. Inför en sådan framtid är det helt nödvändigt attregeringen följer utvecklingen kring hemmamatchningsstödet. Och inte baraföljer den utan också gör det möjligt att trygga sysselsättningen ochföretagens utveckling. Regeringen bör noggrant följautvecklingen och återkomma med förslag till de förändringar som kananses nödvändiga. Den oro som fackföreningsrörelsen känner gör att visocialdemokrater återkommer i denna fråga. Industripolitikens inriktning, m. m. I detta anförande instämde , KerstinAndersson i Kumla, , och (alla s). AnL 52JENS (): I anledning av proposition 1980/81:141 omexportfrämjande åtgärder tar och jag i motion 2100 upp frågan omde ensidiga tullar som tillkom genom det avtal som den socialdemokratiskaregeringen ingick med EG 1972. I detta avtal blev det svenska fisket och densvenska fiskberedningsindustrin utsatta för en stark diskriminering. Man såldedet svenska fisket för något annat - om man nu ens fick något i stället. Genomdessa ensidiga tullar försvagas den svenska förmågan att konkurrera, och det ärendast bristen på fisk i med starka kvoteringar och sillstopp som harkunnat hålla exporten till EG i gång. Bristen på råvara har gjort att EG har suspenderat sinatullar på oberedd vara, men det står klart att när fisket på nytt kan tas uppför fullt i kommer det svenska fisket och beredningsindustrin inte attkunna konkurrera. Det är allvarligt när sådana avtal träffas om man intesamtidigt är beredd att på annat sätt stödja dem som drabbas. EG harfastställt tullar som för fiskkonserver ligger på . In dustripolitikens inriktning, m. m. färsk och kyld sillfilé liksom på saltad, kryddad, torkadeller konserverad fisk finns tullar i)å . På en del varor infördes tullsuspensioner isamband med sillfiskeförbudet i . Anledningen var den brist på sill somdå uppstod i EG och som drev upp priserna till en mycket hög nivå. Tullen varfrån början helt suspenderad, men i takt med att tillgången på sill ökadeåterinfördes tullen för varor ur 03.01 fr. o. m. , för varorur 03.02 och 16.04 successivt från 1980 och fill 1981. Beteckningarna gäller sill som har beretts i en ellerannan form - den är saltad, filéad, kryddad osv. Vi har i ca sill/strömming som vi kanexportera, 20 000-25 000 ton skarpsill, musslor och en hel del annat. Värdet avexporten och av sysselsättningen med att bereda dessa kvantiteter behöverknappast påpekas. Det år som är vår stora och traditionella marknad, enmarknad sorn det gäller att slå vakt om. Ett villkor är då avlägsnandet avensidiga tullar. Jordbruksministern har tillkallat en grupp från olikabranscher inom beredningsindustrin. Målet var att finna vägar för en ökadexport av beredda livsmedel. När det gäller fisk och fiskprodukter skulle enökning av beredningsindustrin och även en ökning av exporten vara möjlig, mentullarna på Europamarknaden lägger så allvarliga hinder i vägen att det ter sigsvårt att öka eller behålla den nuvarande exporten. Det finns företag inombranschen som har långt avancerade planer på att flytta ut sin verksamhet frånSverige och placera sig inom EG-området. En utarmning av vår beredningsindustridrabbar det svenska fisket. Det står dock klart att det inte går att bedrivafiske och fiskberedning sämre lönsamhet än vad våra konkurrenter i t.ex. har. En annan allvarlig sak är att vi enligt harförbundit oss att överlåta icke utnyttjade fisktillgångar till andra länderrunt , om vi inte kan utnyttja våra kvoter. Det leder till enutarmning av den svenska fiskhanteringen som jag antar att ingen önskar. Utskottet säger i sin skrivning att upprepade försök hargjorts för att få en avveckling av tullarna till stånd. Dessaförsök har inte lett till något resultat. Man överväger fortfarande frågan inomregeringskansliet, precis som man har gjort . Utskottet utgår från attregeringen vid den fortsatta behandlingen av frågan söker nå en lösning som kangagna export av fisk och fiskprodukter. Jag har ingen anledning att tro någotannat, men jag anser i motsats till utskottet att det är nödvändigt attriksdagen gör ett uttalande. Tiden hastar, och för långa dröjsmål kan vållastora skador. Jag yrkar bifall till motion 2100. I dettaanförande instämde () AnL 53 (); I mofion 1980/81:2073 har ochjag tagit upp frågan om räntestöd till svenska tillverkare vid försäljning påhemmamarknaden. Vi har framfört kravet att räntan vid s. k. hemmamatchningskall vara över consensusnivån i stället för de som propositionen ochutskottet föreslår. Vidare har vi föreslagit att kravet på att offertbelopjjetskall uppgå till av företagets årsomsättning skall utgå. Vi anser istället att en gräns i kronor borde fastställas och att regeringen kunde avgöraärendena i varje särskilt fall med hänsyn till affärens betydelse för detenskilda företaget och arbetsmarknadsläget på orten. Liknande krav har ocksåframförts till utskottet av bl. a. och i annan motiontill . Tyvärr nådde vi inte ända fram med vår motion, menutskottet har en ganska positiv skrivning. Vi delar utskottets uppfattning att statsstöddkreditgivning vid leveranser inom landet kan ifrågasättas, men våra företag ärju beroende av andra länders kreditvillkor. Jag har haft kontakt medbl. a. ett värmländskt företag som tillverkar pappers- och cellulosamaskiner,och man känner stor oro för konkurrensen framför allt från ,som ju ger stora räntesubvenfioner till sina företag. talare har uttryckt fackföreningsrörelsens oroöver de försvårade möjligheterna till hemmamatchning. Denna oro delas avföretagsledare och av oss som ansvariga politiker. anger utskottet att diskussioner skall föras medFinland , och det är verkligen att hoppas att dessaförhandlingar ger resultat. Kanske kan man få specialöverenskommelser vadgäller leveranser till pappers- och cellulosaindustrin? har det varitmycket svårt att nå några överenskommelser. Svenska företag riskerar att blihelt utkonkurrerade på sin egen hemmamarknad. Den totala räntebelastningen förvåra företag vid anbudsgivning uppgår till mot för konkurrenterna.Då är det förståeligt att de svenska företagen kommer till korta. Det räckerinte med en framstående teknik - priset och räntevillkoren blir avgörande. Utskottet utgår ifrån att regeringen vid den årligaprövningen skall överväga de krav som vi motionärer har ställt. Eftersom utskottetär helt enigt i den här frågan har jag inget särskilt yrkande. Men jag vill meddet här anförandet kraftigt understryka vad utskottet har anfört och tarutskottets skrivning fill intäkt för att regeringen noga följer utvecklingen pådetta område. Det får inte bli så, fru talman, att kon dör medan gräset växer! IndustripoUtikens inriktning, m. m. AnL 54LENNART (): Jag skall säga några ord i anslutning tillnäringsutskottets betänkande nr 65. Det gäller regeringsavtalet mellan Norgeoch som förelagts för godkännande. Låt mig dä först säga att frän socialdemokratiskt håll ärvi starkt positiva till ett utökat ekonomiskt och industriellt samarbete medNorge. Industripolitikensinriktning, m. m. att det är viktigt att avtalen ges en sådan utformning attför- och nackdelar någorlunda balanserar varandra. Som exempel kan nämnasfördelningen av de finansiella bidragen till den gemensamma norsk-svenskaindustrifond som ingår i avtalet. skall till fonden betala och 50miljoner. Man kan med rätta fråga sig om den verkligen hadeklart för sig vilket land av de två som lånar stora pengar utomlands och vilketland det är som för framtiden kan förutse stora valutaöverskott. Men detta är kanske ett mindre problem i sammanhanget. Vadsom däremot oroar, och det har vi också fört fram i socialdemokraternassärskilda yttrande, är effekten av avtalet på den svenska raffinaderiindustrin.Denna uppfattning har mycket starkt understrukits av arbetstagarna och arbetsgivarnainom den här branschen. Enligt avtalet förpliktar sig den attverka för att skall importera närmare raffineradeoljeprodukter från , inte råolja utan just raffineradeoljeprodukter. Det fordras ingen större intelligens för att räkna ut att dettaavtal på den här punkten, i kombination med den minskade totala oljeförbrukningsom slås fast i regeringens energiproposition, mycket väl kan bli ettövermäktigt hot mot flera av de svenska raffinaderierna med direkta nedläggningaroch direkt arbetslöshet som följd. Vi har en förbrukning på . Den skallsjunka enligt regeringens planering ner till . Importfrån innebär ett tillskott på raffinerade produkter. Raffinaderikapacitetenligger nu på . Detta leder direkt till utslagning. Mot denna bakgrund är det obegripligt att den svenskaborgerliga regeringen med öppna ögon gick in i denna del av avtalet. Det ärockså viktigt att markera att avtalet på den här punkten innebär ett stegtillbaka med hänsyn till den energipolitiska handlingsfriheten. Vad vi behöverär att själva raffinera våra oljeprodukter. Det ger i ett åtstramningslägemaximal handlingsfrihet och flexibilitet. innebär på denna punktförsämringar. Jag ser framför mig stora problem för de två halvstoraoljeraffinaderierna i , BP och /Koppartrans. Det kan röra sig omåtskilliga hundratal personer som kommer att få gå ut i arbetslöshet. Det är bra att näringsutskottets borgerliga ledamöter ändåhar insett de problem som här föreligger på grund av . Man erkänneratt avtalet i denna del kan få effekter på sysselsättningen inom en hårt prövadbransch. Men man tror att den föreslagna blandade kommission som skalltillsättas i anslutning till avtalet kan behandla det här. Det är faktiskt, frutalman, också socialdemokratins förhoppning. Vi har inte velat gå så långt somtill en reservation. Det säger sig självt att man endast med viss tveksamhet såhårt kritiserar ett avtal som har slutits med det goda grannlandet . Socialdemokraternai näringsutskottet har dock med sitt särskilda yttrande velat markera att man ser med verklig oro på de problemsom härigenom har skapats för den svenska raffinaderiindustrin, inte minst pävästkusten och kanske speciellt i . Med detta, fru talman, har jag endast velat understrykadet särskilda yttrande som näringsutskottets socialdemokrater har gjort och iviss mån två mina händer. AnL 55 (): Låt mig börja med att konstatera att utskottethar funnit att det föreligger mycket starka skäl för att vidareutvecklasamarbetet mellan och såväl på det industriella området som påenergiområdet. De båda länderna har på industrisidan gemensamma problem, sommed fördel kan lösas i samarbete snarare än i konkurrens. På energisidan kan debåda ländernas resurser sägas komplettera varandra. Detta utbyte avenergiråvaror länderna emellan framstår därför som naturligt. I motion 1406 framhålls vikten av att initiativ tas föratt bredda samarbetet mellan och inom småföretagarsektorn. Fråganbör kunna tas upp i småföretagsdelegationen och utvecklas genom samverkanmellan , industriverket, utvecklingsfonderna samt i olikanäringslivsorganisationer, för att sedan behandlas vid överläggningar medmotsvarande organ i . Utskottet delar motionärernas uppfattning att detfinns ett behov av vidgat samarbete på småföretagarnivå inom industrin ochhandeln med svenska och norska företag. Initiativ bör tas för att bredda dettasamarbete. Såsom tidigare sade här, anser ocksåutskottet att detta avtal kan ge som följd att leverans av raffineradeoljeprodukter från ökar, vilket i sin tur kan komma att påverkaefterfrågan på olja från raffinaderier i . Utskottet hänvisar till denblandade kommissionen och tror att vi kan lösa dessa problem där. Man får heller aldrig glömma bort att det finns två parterkring ett avtal. Självklart kan inte den ena parten, , få alla sinasynpunkter tillgodosedda. Den fortsatta utvecklingen får givetvis ge det slutligasvaret på om detta är ett i alla avseenden helt lyckat avtal. Men utskottetsbedömning är att det finns mycket goda förutsättningar för det breddadesamarbete på industri-och energisidan som skall ge väsentliga fördelar. Därmed hemställer jag om bifall till utskottets samtligayrkanden i betänkande 65. Industripolitikens inriktning, m. m. AnL 56LENNART () replik; säger att det alltid finns tvåparter när man förhandlar om ett avtal. Det är naturligtvis riktigt. Vi kaninte räkna med alla fördelar och inga nackdelar. Men jag tror ändå norrmännenhade varit så kloka att de, om den borgerliga regeringen hade stått fast vidatt det var råolja som skulle importeras och inte raffinerade produkter, hadeinsett den svåra situation som kan förutses för svensk raffinaderiindustri ochinte Industripolitikens inriktning, m. m. insisterat på denna punkt. Här rör det sig direkt omutslagning av svenska företag och av svenska anställda. hänvisar vidare till den blandadekommissionen och vad den kan uträtta. Man kan ha olika uppfattning på den härpunkten. Jag tror man måste ha en pessimistisk syn. Det finns inskrivet iavtalet att regeringen skall verka för en import av raffinerade produkter.Kommissionen har alltså inte stort mandat, om inte norrmännen visar osedvanligtgod vilja. Med den markeringen har jag understrukit att det kommer att bliproblem här. Det hade varit en fördel om den borgerliga regeringen insett detinnan man skrev på avtalet. AnL 57 () replik; Låt mig bara konstatera att det inte finnsnågot tvång att importera upp fill tre fjärdedelar av kvantiteten i form avfärdiga varor, men det finns den möjligheten. Grunden för import skall ju varaavtal som sluts mellan företag i de olika länderna.