prot · G40911 · 1980-12-31 00:00:00 — Men enligt de uppgifter jag har fått kommer det troligen inte att ske före1982. När det däremot gäller uppgiften om råvaran har deanställda meddelat, både i press och i samband med förhandlingar med NCB:sstyrelse, att de har en garanterad råvarutillförsel som är tillräckligt storför att de skall kunna driva verksamheten i dess nuvarande omfattning. I dagrör det sig om mellan 10 och 20 anställda. Att den dåliga lönsamheten skulle ha varit en grund förNCB:s beslut om avveckling av verksamheten är någonting nytt som det aldrig hartalats om . De anställda har hävdat att lönsamheten inte är dålig vidRamvikssågen, och har i stort sett hävdat att det är på grund avbrist på råvara som driften vid sågen inte kunnat fortsätta. Att det finns flera som är intresserade av anläggningarnai är i och för sig bra. Men nog kräver väl anständigheten och tidigarelöften om avveckling av sådan här verksamhet i socialt acceptabla former att deanställda, som ägnat sågen så många och långa år av arbete, får första chansenatt förvärva anläggningen, när de nu har intresse av det, och att de får göradet på så goda villkor som möjligt. Jag frågar därför industriminister : Kan inteindustriministern ge ett besked om hur intressenten staten ser på frågan ochhuruvida industriministern är beredd att medverka till att de anställda kanförvärva anläggningen? Det vore en bättre hälsning till de anställda och ettbättre besked än den vaga avslutningen i svaret. Om fortsatt drift vid i Får jag först rent principiellt säga att jagsjälvfallet, i alla de sammanhang där det är aktuellt och där det finns sakligamotiv för det, är beredd att medverka till att anställda går in som ägare iföretag eller övertar företag, när tidigare ägare misslyckats eller tröttnat isin företagarroll. När det sedan gäller frågan om såg vill jagpåminna om att inte är någon företagsstyrelse. Deförhandlingar om priser, villkor etc. som kan komma att bli aktuella i falletRamvik kan inte vi från eller regeringens sida föregripa. BengtWiklund säger att jag borde kunna uttala att det är önskvärt att de anställdafick förvärva sågen till ett sådant pris att kapitalkostnaderna inte blir förhöga. Om åtgärder för att bevara sysselsättningen i Sollefteåkommun ganskalångtgående direktiv till en förhandling som ännu inte har börjat. I realiteten- det vet lika bra som jag - innebär det att vi här i kammarenskulle prissätta såg, och det måste väl ändå sägas vara att heltfelaktigt uppfatta roll när det gäller att bedöma verksamheten iföretag, även om företaget har ett betydande statligt intresse. 26 (): Jag tackar industriministern för detta andra besked. Detvar något mera glädjande för mig som frågeställare, och jag tror även för deanställda vid . Jag är fullt medveten om att och regeringen intekan säga: Den här anläggningen skall sälja för 1 milj. eller 5 milj. kr. Men det finns ett besked från i denhär debatten, nämhgen att man skall medverka till att dessa företag avvecklas isocialt acceptabla former. Då menar jag att det, eftersom de anställda harframfört önskemålet att om möjligt få förvärva anläggningen och driva den med10 ä 20 anställda, borde vara ett intresse för staten som delägare att uttalasig för att de anställda skall få chansen att förvärva företaget. Jag förstårdock att industriministern inte kan stå här och säga exakt hur det skall bli.Många av de anställda har arbetat i kanske 25 eller vid såg ochverkligen gjort en insats i företaget. De har själva uttalat detta önskemål.Det är ingen hemlighet - det vet både industriministern och jag - att det sketten glidning i denna fråga. Från början sade man ifrån: Det blir ingen försäljning.Nu är man beredd att diskutera. Även industriministern har sagt att det finnsandra intressenter än de anställda. Det tycker jag är glädjande. Jag tackar för att jag kunde få ytterligare svar på minfråga. Jag hoppas att alla parter som har intresse av att skapa sysselsättningi Ådalsdistriktet -industriministern och alla andra - kan medverka till att deanställda får överta sågen och driva den vidare. 10 §Svar på fråga 1980/81:24 om åtgärder för att bevara sysselsättningen iSollefteå kommun har frågat mig vilkaåtgärder ur regionalpolitisk synpunkt jag avser att vidta för att rädda Eisersfabrik i och i eller hur snabbt nysysselsättning i samma omfattning kan skapas. Jag vill till att börja med framhålla att det vidEiserkoncernens införlivande med Statsföretagsgruppen vid årsskiftet 1977-1978förutsattes att åtgärder skulle behöva vidtas för att göra Eiserföretagenekonomiskt livskraftiga. Enligt vad jag inhämtat har AB Eiser beslutat inledaMBL-förhandlingar om att lägga ner sin enhet i eftersom det inte hargått att få denna enhet lönsam. Sådana förhandlingar pågår f. n. Jag vill idenna del framhålla att varken jag eller regeringen har några formellamöjligheter att ingripa i Vadbeträffar i har företaget tillmätts stor regionalpolitiskbetydelse. Det statliga stödet som har utgått till skal) sesmot denna bakgrund. Problemen inom företaget var dock så djupgående att enkonkurs blev oundviklig. pågår sökandet efter en intressent som harerforderlig branschkunskap och de övriga förutsättningar som fordras för attdriva verksamheten vidare pä ett företagsekonomiskt riktigt sätt. Finner vi ensådan intressent kan regionalpolitiskt stöd komma i fråga för de investeringarsom kan visa sig vara nödvändiga för rationell drift av företaget. Kanen fortsättning av hittillsvarande verksamheter i de berörda företagen inteåstadkommas måste ansträngningar göras, både regionalt och centralt, för att såsnabbt som möjligt skapa ny sysselsättning. Regeringen följer utvecklingen ochär beredd att, med de medel som står till dess förfogande, stödja projekt somger ökad sysselsättning i . Omåtgärder för att bevara sysselsättningen/i kommun 28 NILS-OLOFGRÖNHAGEN (s): Jag ber att fätacka industriministern för svaret. Även om det inte har blivit något konkretbesked i de konkreta frågorna, så är det ändå en liten anvisning. Fårjag något erinra statsrådet om förhållandena i - i vad vi kallar övreÅdalen - där man ur befolkningssynpunkt har förlorati runt tal 13 000 människor. Lägger man det egentliga därtill -kommun - så innebär det att den delen av vårt land har förlorat i runttal 23 000 människor . Det är väl alldeles uppenbartatt de kommunalmän som är verksamma i de här båda kommunerna är intresserade avatt den sysselsättning som redan finns skall kunna behållas och om möjligtockså utökas för att man skall kunna få en balans i befolkningsunderlaget. Jagförstår industriministerns sätt att svara när det gäller Eiser, därför attsedan jag ställde frågan har jag informerats om att man under gårdagen hadeöverläggningar med kommunens ledning, och det lär vara förhandlingar medpersonalen. I och för sig har jag alltså förståelse för detta. Men jag förstårinte att inte regeringen skall kunna agera. Jag menar inte att industriministernskall kunna ingripa i pågående förhandlingar. Men det måste vara ett intressefrån industriministerns sida att ur regionalpolitisk synpunkt kunna vara medoch styra det beslut som Eiserkoncernen har fattat, nämligen att lägga ned denfabrik de har i . Närdet gäller trodde jag att svaret skulle vara något annorlundautformat, för efter vad jag vet har de anställda nu beslutat att övertaföretaget. Man har klarat av att skaffa teknisk ledning, och ärendet liggerenligt uppgift hos industridepartementet. Det är därför jag skulle vilja ställafrågan till herr statsrådet: När avser statsrådet att ta positiv ställning tillde anställdas begäran i det här avseendet? Om åtgärder för att bevara sysselsättningen i Sollefteåkommun Får jag först försäkra jag är väl medveten om problemen i kommun och över huvud taget iÅdalen. Vi har ju i regionalpolitiskt avseende ägnat stor uppmärksamhet åtproblemen i regionen. behandlade vi ett ärende om lokaliseringtill kommun, på osedvanligt gynnsamma villkor med hänsyn till densituation som arbetsmarknaden i regionen befinner sig i. vill jag erinra om att det målsom också godkänt gäller, nämligen att Eiserkoncernen skall inriktasin verksamhet på att bli lönsam. Det är nödvändigt bl. a. med hänsyn tillkonkurrensen i branschen och till enskilda företag som också arbetar inomtekoindustrin. Det är mot den bakgrunden Eiserkoncernens ledning har att vidtasina dispositioner, och det är mot den bakgrunden vi får se de förhandlingarsom inletts beträffande Sollefteåenheten. Det är inte möjligt för regeringen,med hänsyn till det uppställda målet för Eiserkoncernen, att inskrida vare siggenom att lägga sig i förhandlingen - självfallet - eller genom att ändradirektiven för Eiserkoncernens verksamhet. Statens engagemang i har, kan man säga,också i hög grad fått sin prägel av det allvar med vilket vi ser på situationeni regionen. Vi har gjort långtgående ansträngningar för att rädda företaget,vilket tyvärr inte har varit möjligt. Jag kan för dagen inte yttra mig om när frågan om enrekonstruktion av företaget kommer upp. Vi måste nu först bedöma vilkareahstiska alternativ som kan finnas, och i det sammanhanget föreställer jagmig att de anställdas engagemang också kommer upp till bedömning. Det torde taen eller annan vecka innan vi är beredda att skrida till beslut i det härärendet. 30 (): Jag skulle vilja vädja till statsrådet att så snart sommöjligt försöka fatta ett positivt beslut i den här frågan. De människor dethär gäller har under en mycket fått gå omkring och vara oroliga försin sysselsättning. Det är därför jag menar att man från departementets sidasnabbt måste komma fram till ett beslut, så att människorna i lugn och ro kanåtergå till sina arbeten och på det sättet göra en samhällsinsats. I slutetav sitt svar har statsrådet sagt: "Kan en fortsättning av hittillsvarande verksamheteri de berörda företagen inte åstadkommas måste ansträngningar göras, båderegionalt och centralt, för att så snabbt som möjligt skapa nysysselsättning." Får jag fråga: Kommer statsrådetsjälv att ta initiativ till att ny sysselsättning skapas i kommun omdetta syfte inte går att förverkliga? Arbetsfördelningen är sådan att det framförallt är kommunen och de regionala samhällsorganen som måste komma med initiativi den riktningen. Men vi är från industridepartementets sida beredda att inomramen för etableringsdelegationens arbete, och även på annat sätt, aktivtmedverka i det arbetet. Jag vill dock understryka att det i första hand ärkommunen och i andra hand länsorganen som noga måste överväga vad som kan görasför den händelse driften inte kan fortsätta vid de nu befintliga företagen. 11 § Svar på fråga 1980/81:2 om svensktregeringsinitiativ med anledning av förhållandena i Om svenskt regeringsinitiativ med anledning av förhållandenai har frågat mig vilkainitiativ den har vidtagit för att fördöma militärkuppen iBolivia och stödja den lagligt valde presidenten. efter kuppen gjorde regeringen genomstatsrådet ett uttalande av följande lydelse: "Enkraftfull opinion runt om i världen fördömer den bolivianskamilitärkuppen. Den bryter en demokratiseringsprocess, som sedaninleddes av en liten grupp modiga kvinnor och som sedan fått ett brett stöd hosdet bolivianska folket ----- Densvenska regeringen beklagar starkt att den bolivianska militären än en gångkränkt folkviljan och vi känner den djupaste oro inför uppgifterna omsummariska avrättningar och andra brott mot grundläggande mänskliga fri- ochrättigheter." Både statsrådet , som ofta tjänstgör somtillförordnad utrikesminister, och jag själv har vid senare tillfällen uttalatregeringens inställning i lika klara ordalag. Låt mig som exempel citera vadjag sade om i ett offentligt anförande om läget i den 18september : "Vad som hänt i är tragiskt välbekant.Undantagstillstånd har proklamerats och censur införts. Regimens motståndareförföljs, torteras och fängslas. Facklig verksamhet har förbjudits,folkrörelser olagligförklarats. Grymhet och godtycke härskar. Den demokratiska världens förkastelsedom över denna densenaste i raden av bolivianska militärkupper har varit så stark att man kanhysa förhoppningar om att även dessa militärer snart skall inse sitt misstagoch dra sig tillbaka till de kaserner där de hör hemma. När så sker blir denAndinska pakten ett solitt demokratiskt block som kan uppträda som föredöme ochinspiratör för de demokratiska strävandena i andra länder på kontinenten." Vid samtal som jag och andra medlemmar av regeringen haftmed bolivianer som är motståndare till den nuvarande militärregimen i Boliviahar vi klart deklarerat vårt stöd till dem som verkar för demokrati i Bolivia.Några kontakter av politisk natur med militärregimen har vi inte haft. 33 (vpk): Jag ber att få tacka utrikesministern försvaret på min fråga. Det är väldigt lätt att instämma med utrikesministern iden förhoppning som Om svenskt regeringsinitiativ med anledning av förhållandenai uttrycks ifrågesvaret, att de bolivianska militärerna skall dra sigtillbaka till sina kaserner. De uttalanden som regeringen gjort har också varitentydiga; det är inget fel på dem. Men fortfarande, , sittergeneralsjuntan kvar vid makten, och det finns f. n. ingenting som tyder på attdess ställning har försvagats. Tvärtom har de rapporter som vi fått - senastfrån den LO-delegation som besökt - tyvärr klart pekat på attmilitärjuntan stärker sitt grepp om landet. Vi vet också att UDP, den folkfrontsom valde Siles Zuaso till president - han är alltså den lagligt valdepresidenten - nu har bildat en underjordisk regering som verkar inne i Boliviaoch som hos hela världen vädjat om ett brett stöd. Jag anser inte att det räcker med bara ord, även om jagnaturligtvis tacksamt noterar regeringens inställning, utan min fråga lyder:Vad skall göras hädanefter? Finns det några möjligheter för regeringen atthandla? Planerar regeringen att göra några internationella framstötar och såatt säga övergå från ord till mer handlingsmässiga insatser? I det här falletkonstaterar vi ju faktum: Militärjuntan sitter kvar och stärker sin makt.Utrensningarna, fängelsedomarna, fängslandena utan domar och tortyrenfortsätter. Det behövs alltså ytterligare åtgärder. Utrikesministern känner säkert till de paroller som utgåttfrån de bolivianer här i som är representanter för folkfronten, enmycket bred koalition. De har krävt i första hand erkännande av denunderjordiska regeringen och vissa andra åtgärder, bl. a. bojkott av . Jag vill slutligen fråga utrikesministern: att på något sätt ta upp dessa propåer från det bolivianska folketslagligt valda representanter? Vi följer läget i liksom i andrakrisområden i världen och är ständigt beredda att göra vår insats för attpåverka utvecklingen. I det sammanhanget har vi sällan några andra medel änjust ord till vårt förfogande. Vi har fått propåer, av det slag som , om att erkänna exilregeringen. Vi har svarat på samma sätt som vi gjortnär det gällt andra propåer av liknande slag från andra grupper som interepresenterar den officiella regeringen, attdet strider mot svensk praxis attgöra sådana erkännanden. Det är ett rent formalistiskt ställningstagande som påinget vis speglar någon motvilja mot de grupperingar som på det viset kräverett stöd. De har vår erkänsla utan att för den skull ha vårt officiella ochdiplomatiska erkännande. 35 (vpk): Det återstår då att eventuellt ta upp dennafråga-i internationella fora, vilket också är möjligt. Jag vill i detsammanhanget ställa en tredje fråga till utrikesministern: regeringen någraplaner på att göra det,exempelvis inom ramen för arbetet inom internationella organisationer? Jag tänker inte bara på FN i vid mening - det är mångaunderliggande organisationer som är involverade i dessa sammanhang. Vi har t.ex. vårt i andra sammanhang starkt kritiserade medlemskap i . Här finns alltsåmöjligheter för den att agera. Jag vill därför slutligenfråga om utrikesministern har några synpunkter på förslaget att verka iinternationella fora, för att på så sätt förstärka den kritik det är nödvändigt-det anser både utrikesministern och jag - att rikta mot juntan? Vi försöker alltid utnyttja internationellafora för opinionsbildning till förmån för respekt för mänskliga rättigheteroch fredligt biläggande av tvister. Det kommer att bli fallet också när detgäller situationen i . Till detta vill jag lägga, att vi ser det som en uppgiftför i första hand länderna i regionen att agera i detta sammanhang. Vi villinte undandra oss vårt ansvar, men vi är ett land långt ifrån , medmindre möjligheter än regionens egna länder att faktiskt påverka situationen. pakten finns också en beredvillighet att göra det liksom i denamerikanska samarbetsorganisationen. Vi har också med tillfredsställelsenoterat att som protest mot militärkuppen har kallat hem sinambassadör från och avbrutit allt militärt och ekonomiskt bistånd tillBolivia. Det internationella trycket mot militärjuntan i är alltsåstarkt. Jag hoppas, liksom , att trycket skallmedföra att den lämnar ifrån sig makten och låter den demokratiska process somhade sin gång få fullföljas. § 12 Svar på fråga 1980/81:4 om svensktregeringsingripande till förmån för etiopisk kyrkoledare har frågat om jag är villig attnärmare undersöka möjligheten att få visshet om den etiopiske kyrkoledarenGudina Tumsas läge. Jag vill erinra om det svar jag gav den 19maj , med anledning av hans fråga om eventuella regeringsåtgärder tillförmån för kristna ledare i . Jag underströk att ansträngningarna föratt öka respekten för de mänskliga fri- och rättigheterna är en grundläggandedel av svensk utrikespolitik. Regeringen bedriver ett aktivt arbete för att fåett stopp pä övergrepp mot mänskliga rättigheter i . Detta arbete skersåväl i internationella organ som vid direkta kontakter, med de etiopiskaledarna. Vi vet att generalsekreteraren i den etiopiska MekaneYesus-kyrkan, Gudina Tumsa, försvann till synes spårlöst . Om svenskt regeringsingripande till förmån för etiopiskkyrkoledare Om svenskt regeringsingripande till förmån för etiopiskkyrkoledare intensivaansträngningar, inte minst från svensk sida, för att få klarhet i vad som hänthonom. Flera uppgifter tyder på att han befinner sig i fängelse, även om någonbekräftelse inte har gått att få från etiopiskt håll. Den svenska regeringenkommer att fortsätta ansträngningarna att genom alla till buds stående kanalerfå klarhet i frågan. Jag beklagar att den etiopiska regeringen, trots flera påstötningar,inte har kunnat eller önskat ge besked om vad som hänt Tumsa. 38 (): Jag tackar utrikesministern för svaret. Jagtycker att det är blekt. Vem är Gudina Tumsa? Han är ingen förbrytare. Han greps endag när han var på väg hem från ett bibelstudium i . Tumsa varledare för en kyrka med mer än en halv miljon medlemmar. Han är offer förförbrytare. Kommunismens hemska ansikte grinar bakom hans fängslande. Den rödaterrorn, som begynte 1978, har slagit ännu ett offer. Tumsa bortfördes till okänt fängelse.Hans hustru fängslades i början av detta år. Ovissheten är nu stor om huruvidahan lever eller är död. Den norske utrikesministern lämnade i maj1980 följande besked i : De upplysningar som nu fått tycksbekräfta vad som har sagts i pressen om att kyrkoledaren intelängre lever. Även om det inte är officiellt bekräftat, understryker Tumsas ödedet nödvändiga i att noga följa utvecklingen i , när det gäller demänskliga rättigheterna. Jag har också fått ett svar av utrikesminister den 12januari 1979 som rör frågor av den här arten. I jämförelse med det, somegentligen tog i försvar, tycker jag att utrikesminister svari maj var bra. Han lovade då fortsatta svenska insatser för Tumsa och förde fängslade och plågade i kommunistterrorns . Emellertid tycker jag inte att vi har fått några egentligabesked. Det är klart att det är svårt att säga någonting konkret, men skulledet ändå inte vara möjligt för regeringen att direkt ställa frågan om Tumsalever eller är död, att begära besked och sedan tala om det för oss i ? har på årsdagen av Tumsasbortrövande skrivit till dergen, dvs. regeringen, i och begärtupplysningar i fallet. Amnesty ämnar "adoptera" Gudina Tumsa som s.k. samvetsfånge, vilket innebär att grupper från Amnesty i flera länder skallförsöka ta sig an hans fall och arbeta för hans frigivning. Men först måste manveta om han lever, och det finns alltså starka tvivel om det. Amnesty har även uppmanat sina medlemmar att skriva tillregeringschefen och begära uppgifter om Tumsa. En strömav skrivelser beräknas komma in. Enligt en intervju i tidningen i årskall biskop från , som är Lutherska världsförbundetspresident, tala med Etiopiensstatschef om Gudina Tumsas öde. Kibira tror för sin del att Tumsa ännu lever. Mekane Yesus-kyrkan är en frukt av den svenska missionen,och dess ledare har intima förbindelser med . Därför är det särskiltviktigt för oss i vårt land att göra någonting, men jag tror också att Sverigehar en röst som hörs litet klarare än andra. I samband med det som görs avAmnesty och av Kibira tycker jag att utrikesminister och svenskaregeringen har en stor chans att verkligen ryta till, om jag får uttrycka migså vanvördigt. Finns det ingen möjlighet att redovisa vad som har gjorts frånregeringens sida? Om svenskt regeringsingripande till förmån för etiopiskkyrkoledare Vare sig det gäller enskilda personer, som idet här fallet, eller politiska händelser, som i den förra frågan, kan densvenska regeringen egentligen inte göra så mycket annat än verka förhumanitetens och de mänskliga rättigheternas sak. Tyvärr kan vi inte, i och medatt vi åtar oss att göra det, också åta oss att presentera ett resultat. Vi har ställt frågan om GudinaTumsas situation. Vi har frågat medlemmarna av den etiopiska regeringen direktom de vet ifall han lever eller inte. Men vi har inte fått någratillfredsställande svar, och därför kan jag bara svara på det svävande sätt somjag har gjort här . innebär dock det sättet att svara att viinte har godtagit de svar vi fått från etiopisk sida utan fortsätterefterforskningarna. Det hoppas jag skall vara ett besked som ärtillfredsställande ur frågarens synpunkt. 40TORE (): Vad utrikesministern nu lägger till är påsätt och vis det jag efterlyste; det ger litet mera uppgifter om hur manarbetar. Jag vill inte vara någon officiell rådgivare åtregeringen, och jag hoppas att andra har sagt detsamma som jag säger ,nämligen att just det intima sambandet mellan och under mer än100 år då det gäller mission och u-hjälpsarbete borde vara någonting som vägertungt; Jag tror också att man förstår ett sådant språk där ute. Jag hoppas attdet i regeringens brev och skrivelser också talas om, vad vi känner och tänkerpå kyrkligt håll i . Jag har ställt frågan gång på gång, för jag inbillar migtrots allt att om saken debatteras i parlament i - i , i Sverigeoch på andra håll - så har det sin betydelse. Och jag tror att framför allt densvenska regeringens ord, som jag tycker kan vara rätt tillspetsade, till slutskall vara droppen som urholkar stenen. Det är ju upprörande att det skall vara så här i ett landsom - som ändå var på väg att bli ett bättre land genom den utvecklingsom hade påbörjats med svenskt och annat bistånd - att det skulle falla ihänderna på rövare av det här slaget. Jag beklagar alltså situationen, och jag är medveten omatt det kanske för dagen är omöjligt för utrikesministern att säga mer. Om regeringens bedömning av finsk lagstiftning omhomosexualitet 13 §Svar på fråga 1980/81:33 om regeringens bedömning av finsk lagstiftning omhomosexualitet har frågat mig - underåberopande av att den finska lagstiftningen angående homosexualitet har tagitsupp inför internationellt forum - vilken hållning kommer att inta vidbedömningen av den finska lagstiftningen rörande homosexualitet. Det finska s. k. uppmaningsförbudet i fråga omhomosexualitet har anhängiggjorts i för de mänskligarättigheterna. Kommitténs ledamöter tjänstgör i personlig egenskap, och f. ö.är f. n. ingen svensk medlem av denna kommitté. Mot denna bakgrund ankommer detinte på regeringen att ta ställning till ärendet. Regeringen har f. ö. erfaritatt man i överväger ett upphävande av ifrågavarande lagstiftning.