prot · G409114 · 1980-12-31 00:00:00 — , och - är ensidigheten stor, med sysselsättningsandelav överstigande för skogs- eller stålindustri. 102 För oss socialdemokrater står dethelt klart att vidtagna åtgärder för attbemästra länets problem är minst sagt otillräckliga. Dels disponerar länetsmyndigheter och organ inte tillräckliga resurser och styrmedel, dels saknas enbetydande del av den nödvändiga kunskapen om vad som måste till för att vändautvecklingen i en positiv riktning för länet. Åtgärder som på lång sikt skapar balans inäringsstrukturen måste till. Satsningar på vidareförädling och påutvecklingsbara produkter är två exempel på sådant. måste vi slå vaktom de företag vi har. Avvecklings- och krympningsfilosofin är inte rätt medicinför regioner som håller på att avfolkas. Jag vill tillägga att den mörka bild som här redovisatsför till viss del gäller - det är jag fullt medveten om - för helaBergslagen och även för andra delar av landet. Åtgärder för att skaffa ersättningssysselsättning tillbruksorterna har efterlysts. Regeringen tar tydligen lätt på de här problemen.Den slutsatsen måste man tyvärr dra av vad som gjorts eller - rättare sagt -inte gjorts. Vi upplever en koncentration av tillverkningen till ettfåtal stora enheter, alltså raka motsatsen till den decentralisering man talatom. Tusentals jobb har gått förlorade på bruksorterna utan att vi fått någonnämnvärd ersättning, och denna trend fortsätter. Som exempel på vad som händer kan man nämna . 1976var drygt 800 personer sysselsatta i kommunens i stort sett endaindustriarbetsplats. kommer den siffran att vara nere i mellan 300 och400. Kommunen har alltså en mycket besvärlig situation, och det har t. o. m.ifrågasatts om den kommer att kunna klara sig självständigt utanextra insatser. Det krävs en långtgående samordning och målmedvetenhet ide åtgärder som vidtas. Det krävs också att de medel och andra resurser somanvisas är tillräckliga för att någon effekt skall nås. Mot bakgrund av dettahar de socialdemokratiska riksdagsledamöterna från lagt fram en motionmed krav på åtgärder för länet. Hela den socialdemokratiska gruppen i riksdagenställer sig bakom förslagen till åtgärder för att vända utvecklingen i länet.Motionen täcker över ett brett fält. Den har berörts av andra talare, men jagvill ändå kommentera ett par saker. Byggarbetslösheten är mycket hög, och en ytterligareförsämring förutses. En tidigareläggning av landstingskommunala projekt ärdärför starkt motiverad. Ett statligt industricentrum i har föreslagits. Medtanke på den även med Värmlandssiffror mätt svåra situationen påarbetsmarknaden i tycker vi socialdemokrater att i varje fall någonrepresentant från de borgerliga partierna i länet borde rösta för dettaförslag. Vad det gäller förslagen om medel till industrihus ochutvecklingsbolag har dessa tillgodosetts med avseende på nödvändiga medel, mende villkor som förordats är andra än dem som angivits i vårt förslag. ställde en fråga angåendeKRESAM-gruppens verksamhet. Enligt hans beskrivning skulle resultatet ha blivitatt tolv nya företag etablerats i kommun, ett resultat som är heltfrämmande för mig.Enligt vad jag vet är det fråga om ett företag med sex helårsanställda ochkanske ytterligare några anställda med någon typ av säsongjobb. Det är möjligtatt de här uppgifterna har förväxlats och att det rör sig om tolvarbetstillfällen, men jag är ytterst osäker på den här punkten. Om man talar omtolv företag låter det som om det blivit en mycket tillfredsställande ökning avsysselsättningen, men någon stor ökning år det egentligen inte fråga om. Jag har inget yrkande. 76Tredje vice talmannen () replik: Både Bo Finnkvist och jag skulle med glädjese att det verkligen vore en livskraft i småföretagandet i , men jagmisstänker att rubrikerna så att säga var litet större än verkligheten. Jagvill dock framhålla att det ordagrant står att tolv nya företag har skapats iett samhälle på 900 personer. Det finns dessutom en underrubrik där det talasom tolv nya företag och där en del av dem också räknas upp. Men bortsett från att det är möjligt att rubrikerna äralltför optimistiska finns det ändå ljusglimtar, som jag sade. Den framståljusglimten är kanske den satsning som Utvecklingsfonden gjorde under den kändarubriken i . Jag utgår från att det under kvällens plenum kommer attbli ytterligare debatt om . Men eftersom Bo Finnkvist redan nu tog uppdet avsnitt i socialdemokraternas motion som gäller tidigareläggning av landstingsbyggenvill jag säga att jag har läst motionen i dess helhet mycket noga och medintresse. Det finns en punktdärsom jagar något tveksam om. Det är när man sägeratt man vill ha 32 miljoner i anslag för tidigareläggning av byggande och fördrift - från tidigareläggningen och till dess att det normalaigångsättandet skulle ske. Jag vill fråga Bo Finnkvist: Hur har man i motionenräknat fram de 32 miljonerna? 77 BO FINNKVIST (s) replik: Jag har inte deltagit i framställningen avden motion som föreligger, så jag kan inte i detalj svara påhur man fått fram siffrorna. 78 Tredje vice talmannen ()replik: Herr talman! Jag har stor förståelse för att Bo Finnkvist inte kan ståansvarig för siffror i en motion som skrivits innan han kom till , ochjag skall inte pressa honom på den punkten. Men jag vill säga att skälet till att deicke-socialistiska ledamöterna från inte har stött förslaget är att viutgår från att det först och främst kommer att röra sig om betydligt störrebelopp än vad som anges i den socialdemokratiska motionen. Dessutom är det ändånågot även pricipfråga, såsom sagts tidigare i debatten, vad vi skall svaraandra län som kommer med samma krav. Det har sagts och det sades i fjolfrån flera håll att Norrbottenhar fått ett sådant här anslag. Ja, men då sades det klart ifrån av Nr 114 utskottet att det var en engångsföreteelse. Jag utgårfrån att det här kommer igen i debatten och har inget att g tillägga.Jag ville bara lämna den här förklaringen till att vi inte stött 79 (): Min uppgift i dagens debatt är att företrädaarbetsmarknadsutskottets regionalpolitiska betänkande i punkterna angåendebruksorterna i Bergslagen och . För att få en rimlig bakgrund till deolika uppfattningar som har presenterats och vidare kommer att presenteras idagens debatt finns det enligt min uppfattning anledning att dröjakvar vid socialdemokraternas första reservation angående riktlinjer för regionalpolitiken.Den visar klart och tydligt att socialdemokratin i huvudsak vill styra denregionala utvecklingen genom tvångsåtgärder. Etableringskontroll,kollektivavtalskrav etc. är för mig klara bevis på att socialdemokratin intelängre tror på det som har varit basen för vårt lands goda ekonomiskautveckling, nämligen det marknadsekonomiska systemet, inte ens i dessbiandekonomiska form. Det finns också skäl att konstatera att socialdemokraterna-ävende som haft andra uppfattningar i motioner till riksdagen-är eniga med denborgerliga majoriteten om att vi detta år skall undvikastödområdesförändringar. Utskottets majoritet och vi moderater har utifrån den bildav sysselsättningsutveckling och industriell strukturomvandling som tydligtframträder i Bergslagen lämnat förslag som ger möjligheter för lokala ochregionala organ och för politiker att offensivt börja arbeta med att förändraen ensidig industristruktur och ett ensidigt beroende av basindustrier iBergslagen och också i kommuner i andra delar av vårt land som drabbats hårt avstrukturomvandlingen. Utskottet föreslår i betänkandet kammaren att besluta attde stödåtgärder som ligger innanför ramen av bestämmelserna för stödområde 4temporärt får fillämpas inom de hårt drabbade Bergslagskommunerna. Dettainnebär en öppning för stöd till uppförande av industrilokaler, användande avoffertstöd och utbildningsstöd. Möjligheter till utökat stöd för turismföreligger också. Utöver detta vill utskottet ge regeringen till känna attmöjligheter för dispensgivning för uppförande av industrilokaler skall kunnalämnas till kommuner utanför stödområdet i de fall där detta anses nödvändigt.Detta skall ses som ett offensivt komplement i den regionalpolitiskaarsenalen. Skälet till den temporära tillämpningen av stödet är att riksdageninom kort skall fatta ett nytt stort regionalpolitiskt beslut, grundat på denväntade regionalpolitiska propositionen. Kring de nu redovisade förslagen till åtgärder råderpolitisk enighet, vilket det också gör i fråga om samtliga avstyrkanden vadgäller framförda förslag om stödområdesförändringar. Utöver detta, herr talman, föreslår utskottet riksdagenatt, för att möta den mycket besvärliga sysselsättningssituationen i Värmlandslän, besluta att inom ramenför det regionalpolitiska stödet anvisa upp till 20 milj. kr. att användas tilländamål och insatser om vilka regeringen har att samråda med länsmyndigheternai . Denna satsning är en uppföljning av de beslut fattadeföregående år, då vi anvisade 12 milj. kr. i extra stöd till . För den borgerliga majoriteten, och för oss moderater, ärdet emellertid viktigt att understryka värdet av största möjliga frihet förlänsmyndigheterna i när det gäller användningen av de anvisaderesurserna. Vi vill inte, som socialdemokraterna anger i sin reservation, styradessa medel till specificerade ändamål. Det samråd som utskottet förordar är enviktig markering när det gäller den framtida strävan att decentraliserabeslutsgången för regionalpolitiskt stöd så mycket som möjligt. Vad gäller kan ytterligare nämnas attstatsmakterna gjort betydande insatser för att hjälpa upp denbesväriiga sysselsättningssituationen. Jag behöver inte här nämna alla demiljarder som hargått till åtgärder för att mildra strukturomvandlingen inomskog, järn och stål - dem känner vi alla till. Men det kan finnas skäl attpåpeka att under innevarande budgetår har fått 3,4 milj. kr. attanvända till fortsatt utredningsarbete. Detta är det i landet näst störstasamlade stödet för detta ändamål - det överträffas endast av stödet tillNorrbotten. Länet disponerar också under löpande budgetår 5,2 milj. kr. Utöver detta har, enligt vad jag har fått uppgift om,utvecklingsfonden fått stöd för att utarbeta ett industrielltutvecklingsprogram. De resurser som utskottet föreslår anvisa förkommande budgetår kan, som utskottet exemplifierar, användas t. ex. för stödtill byggnation av industrilokaler eller för att initiera bildandet av ettregionalt investmentbolag. Detta får emellertid, som sagts, avgöras isamråd mellan regeringen och aktuella länsmyndigheter i . Utskottetsförslag binder inte länsmyndigheterna på någon punkt. Med detta vill jag yrka bifall tillutskottets hemställan på samtliga punkter. Det finns emellertid skäl, herr talman, att någotytterligare kommentera de socialdemokratiska reservationerna. Som jag har sagttidigare tycks grunden för socialdemokratisk regionalpolitik varatvångsstyrning, etableringskontroll, kollektivavtalskrav etc. Socialdemokratinkan inte tänka sig att förorda någon annan typ av stöd än selektivt stöd. Mansäger att generella stödåtgärder inte ger "någon garanti för positivaeffekter". Det är något förvånande, då socialdemokraterna i alla fallmåste vara medvetna om att det endast är lönsamma företag som kan skapa tryggajobb. Det är också litet förvånande utifrån erfarenheterna av tidigareomfattande selektiva stödåtgärder då socialdemokratin haderegeringsansvaret i det här landet. De var inte alltid så lyckade, och de gavinga garanterade positiva effekter. Jag behöver bara nämna satsningarna påKalmar Verkstad och Tjorven eller inledningen till den stora satsningen påvarven, men det finns ytterligare exempel. Kravet på kollektivavtal somkvalifikation för mottagande av regionalpolitiskt stöd i olika former är ocksåhelt orealistiskt, eftersomdetta skulle ställa en mycket stor grupp företag-och de företagen är Nr 114 ganska många i Bergslagskommunerna - utanför möjligheterna till stöd för den ytterligare sysselsättningsstimulerande utveckling. Socialdemokraterna klagar också i sin reservation på att regeringenännu inte redovisat- någon uppföljning av utvecklingen på Resionalpolitikenbruksorterna. Utskottet räknar med att en sådan skall komma i samband medpresentationen av den aviserade regionalpolitiska propositionen. Detta ärnaturligt - det vill jag understryka - eftersom en sådan uppföljning måstebygga på det just avslutade länsplaneringsarbetet. Det kan enligt minuppfattning inte vara möjligt att vare sig genomföra en uppföljning averfarenheterna av åtgärderna eller att lägga fram förslag om ett långsiktigtverkande åtgärdsprogram utan att detta görs i samarbete med berördalänsmyndigheter. Naturligt forum för ett sådant samarbete är länsplaneringen.Utskottet föreslår emellertid, som jag har redovisat, att vi redan nuväsentligt förbättrar möjligheterna för berörda kommuner att omgående genom deutökade stödmöjligheterna dra i gång t. ex. industrilokalsinvesteringar ochäven andra positiva projekt och aktiviteter som legat och väntat i byrålådornahos de kommuner som tidigare, beroende på stödreglerna, inte hade möjlighet atttillgodogöra sig stödet. Till slut, herr talman! Grunden för en förbättrad regionalbalans och stimulans av industri- och sysselsättningsutvecklingen i de svagadelarna av vårt land måste vara en generellt sett positiv ekonomisk politik ochett företagsvänligt klimat. Detta är och förblir en grundläggandeförutsättning, vilken varken vi eller socialdemokratin kan komma ifrån. Vimoderater är nu liksom fidigare övertygade om att dessa betingelser bästutvecklas i ett marknadsekonomiskt system. På något är en starkindustriell expansion - också för Bergslagen, bruksorterna och - detenda som kan ge tryggad sysselsättning på en bredare och mer differentieradarbetsmarknad. Med detta, herr talman, vill jag yrka avslag på desocialdemokratiska reservationerna nr 4 angående bruksorterna och nr 6 angåendeVärmlands län. 80 () replik: talar sig varm för de generellaåtgärderna i regionalpolitiken men också för de selektiva åtgärderna, i varjefall när det gäller och vissa andra delar av landet. Enligt vår uppfattningnår vi de bästa resultaten med de selektiva åtgärderna. Vi tror inte att engödsling med bredsåningsmaskin kommer att ge på långt när samma resultat som omman använder sig av selektiva åtgärder och sätter in dem där behoven finns. Sedan vill jag vända mig mot , att det skulle vara fel att satsa på Verkstad och påTjorven. Tjorven misslyckades visserligen. Det var ett försök att få till stånden diversifiering i det företaget. Men om inte har reda på det,så kan jag tala om att Verkstad är ett av och ger en betydandevinst , så jag tycker nog att vi bör tacka för att man lyckades bevaraKalmar Verkstad. 81 () replik; Jag känner mycket väl till att det går braför Verkstad , . Det var bara ett exempel på det niskriver i er reservation 1: "Åtgärder av det slaget" - nämligengenerella åtgärder- "är mycket resurskrävande som man inte harnågon garanti för positiva effekter." Jag skulle bara vilja fråga BerntNilsson vad ni lägger in för betydelse i ordet garanti. I de här sammanhangenkan man ju - i varje fall enligt min uppfattning - inte garantera någonting.Man kan försöka styra resurserna och den arsenal som man har till sittförfogande för att påverka utvecklingen, men jag har svårt att se att man kangarantera någonting. När det sedan gäller resonemanget om generella ellerselektiva åtgärder, , kan jag för min personliga del säga att jaginte är någon förespråkare för endast generella åtgärder. Men jag har gjort detsom jag tycker logiska konstaterandet att om vi inte med generella åtgärder kanåstadkomma ett starkt näringsliv och därmed en så differentierad arbetsmarknadsom möjligt, så kommer de selektiva åtgärderna att kosta oss väldigt storaresurser. Selektiva åtgärder är till rätt stor del enligt min uppfattning ettbevis på att den generella ekonomiska politik som förs inte -om vi bortser frånkonjunkturförändringarna - helt klarat problemen. Därför måste man sätta inbegränsade selektiva åtgärder. Jag ser en kombination av dessa båda saker somdet riktiga för att vi skall klara problemen i vårt land. Detviktigaste är emellertid att vi ser till att svensk industri återigen blirkonkurrenskraftig, oavsett om den ligger i Bergslagen, i bruksorterna, iVärmland eller någon annanstans. Det är det enda som kan trygga jobben. 82BERNT () replik: Det sista håller jag verkligen med om. Detärbara att hoppas att svensk industri också inser detta och börjar attinvestera i stället för att ägna sig åt bankaffärer. säger att man inte kan garanteranågonting. Det är väl kanske riktigt i och för sig. Men hur vet iså fall att de generella åtgärderna är de bästa? har frågat hur mångasysselsättningstillfällen som skapades i det inre stödområdet när man sänktearbetsgivaravgiften generellt. Det skulle vara intressant att få veta vad dethar givit. Det går kanske inte att ange hur mycket de selektivaåtgärderna ger, men det är alldeles uppenbart att man måste sätta inhjälpmedlen där behoven är som störst. På det sättet anser vi att vi når debästa effekterna. 83BENGT WITTBOM (m) replik: Nr 114 Det är bara att se till att svensk industrisätter i gång och Onsdaeen den investerar igen. Mendet kan väl inte ha förbigått g gprij 1981 Nilssonatt det finns alldeles för uppenbara skäl till att man inte investerar i så storutsträckning som skulle vara önskvärt. Den saken har diskuterats tidigare idebatten, niimligen kostnadsläget. Jag noterar inlägg här somåtminstone ett halvt medgivande att vad som krävs är att vi klarar kostnadslägetoch därmed får i gång investeringarna. Som vi alla vet påverkarlöneutvecklingen kostnadsbilden i allra högsta grad. Sedan viH jag bara saga att enensidig inriktning på enbart selektiva åtgärder blir väldigt dyr. Skall detvara selektiva åtgärder måste det vara en typ av begränsade åtgärder somunderstöder kravet på lönsamhet och som understöder utvecklandet av lönsammajobb. Jag tycker att det är dags att vi återigen i det här landet börjar göraden koppling som är nödvändig för att vi skall kunna hantera resurserna på rättsätt, dvs. att vi definierar trygga jobb med den riktiga definitionen, nämligenlönsamma jobb. Det är en konkurrenskraftig produktion som skallbetala lönerna till människorna ute i industrin och även lönerna till människornai den offentliga sektorn. Det är detta vi måste satsa på, , ochdet är därför utskottsbetänkandet ser ut som det gör , 84BÖRJE (): 1 ett läge då sysselsättningsgraden är någotlägre än normalt är det speciellt viktigt att det i allt politisktbeslutsfattande finns ett medvetet regionalpolitiskt tänkande. Tillgången till arbete är sämst inom stödområdena 5 och 6,dvs. inom inlandsdelarna av våra skogslän. Dessa områden utgörs av kommuner somunder den aktiva flyttningspolitikens tid - dvs. under främst 1960-talet-förlorade av sin befolkning, och då främst unga människor. Dessakoninuiner har ej råd att ytterligare minska sitt befolkningsunderlag. Tyvärrmåste man konstatera att den internationella lågkonjunkturen -tillsammansmed det svenska kostnadsläget - gör att det just nu inte finns tillräckligtillväxt i näringslivet. Det finns emellertid en sektor där det enligt min meningjust nu borde sättas in regionalpolitiska medel. Stödområdena 5 och 6 är mycketrika på inhemsk energi. Jag vill därför föreslå att industriministerntillsammans med arbetsmarknadsministern och energiministern ser till attregionalpolitiskt stöd får utgå till alla anläggningar av en viss storleksordning,om där används inhemsk energi, såsom torv och flis, oberoende av omanläggningen ägs även kommun eller av ett privat företag eller av en by somsluter sig samman i en "energiförening". Självfallet skall också regionalpolitiskt stöd utgå tillalla företag som producerar inhemsk energi av torv och klenvirke m. m. Det sommotiverar en insats av det slag som jag nu föreslår är: för det första att alternativ sysselsättning i dessaområden är AMS-arbete, och det är en dyr och dålig väg att gå. Nr 114 för det andra att det är viktigtatt i allt snabbare takt minska vårt OnsHngen den oljeberoende och därmed förbättra vår handelsbalans, n ppii1QQ1 för det tredje att föreslagenåtgärd ryms inom de av beslutade Resionalnolitiken '"" ' fjärde att många jobb skulle komma tillstånd i projekteringsföretag,i verkstadsindustrin, i byggföretag och hos entreprenörer ochtransportföretag. Jag är medveten om att det är till fördel för berördakommuner om regionalpolitiskt stöd får utgå till kommunala värmeanläggningar,men eftersom dessa inlandskommuner tillhör rikets högskattekommuner fåråtgärden ses som ett inslag i en förbättrad skatteutjämning. Ett regeringsförslag i den riktning som jag här harskisserat bör omfatta en tidsperiod på i första hand . På grund av attdet är viktigt att besluten fattas snabbt borde reglerna utformas så, attbesluten ide flesta fall kan fattas på länsplanet. Industriministern berörde i sitt inledningsanförande attlänsstyrelserna kartlagt den inhemska energin i länsplaneringsarbetet. Det ärbra - underlag finns. gäller det att få god fart pä övergången från oljatill inhemsk energi. Ett regionalpolitiskt stöd till framtagandet av inhemskenergi i stödområdena 5 och 6 skulle snabbt ge många arbetstillfällen. Detskulle vara en bra satsning för berörda kommuner-men även för staten.Framförallt skulle det emellertid vara en god insats för de människor som gärnavill leva och bo i inland. 85 (vpk): Det s. k. Norrlandsproblemet har det pratatsom . Hur länge till? Den frågan ställs nu i allt oftare och medallt större skärpa. Det skall sägas att frågan inte ställs utifrån någonuppgiven eländesstämning utan i medvetande om att tiden varit mogenför verklig handling, för konkreta insatser, baserade på kunskaper somerhållits genom åtskilliga utredningar och överväganden, kunskaper om ett länmed ytterst goda förutsättningar att ge sin befolkning god försörjning. Ändåhänder så litet av det som borde kunna hända. Det sätts in s. k. stödåtgärder.Det görs s. k. arbetsmarknadspolitiska insatser. Och så konstateras det att problemenkvarstår. Detta senare sker även i det utskottsbetänkande vi i dagbehandlar. Utskottet säger sig dela den uppfattning som redovisas ivpk-motionen 832 och konstaterar att åtskilligaav våra förslag förts fram ävenfrån länet, t. ex. i Länsplanering . Javisst, vi lever inte i någotlufttomt rum. Vi har tagit aktiv del i utarbetandet av denna länsplanering, ochjag hoppas att utskottets ledamöter känner till att den arbetats fram på ettöppet sätt med remisser till organisationer i länet och med 172 svar somresultat. Man skulle önska att mer av det som sker på beslutsnivå hade denförankringen. Nå, dessa i och för sig välvilliga skrivningar, som detbrukar heta i det här 110 huset, leder inte utskottet framtill något annat än att det finns en stark medvetenhetoch vilja hos statsmakterna att komma till rätta med problemen i Norrbotten.Och så hänvisar man till en kommande regionalpolitisk proposition, där manförväntar sig att regeringen skall lägga fram ett samlat förslag till åtgärderför länet. Den förväntan delas uppenbarligen av de socialdemokratiskautskottsledamöterna, som nöjt sig med att i ett något pliktskyldigt särskiltyttrande redovisa sin uppfattning att gjorda insatser inte är tillräckliga. En ny proposition kommer alltså. Jag vet inte hur långtdet år möjligt att tänja på norrbottningarnas tålamod. Men kanske finns det desom sätter gränsen där och säger att den här propositionen nu äntligen måsteinnehålla de konkreta förslag som saknats i långa tiders uttalanden omnödvändigheten av stora satsningar på både kort och lång sikt - uttalanden somf. ö. också återfinns i utskottsbetänkandet. Det handlar ju, som sagt, inte om något som plötsligtramlat ner från skyn som ett svårt problem. Efter åtskilliga decenniersutredande kom 1968 länsutredningen 80, som med rätta kallades för enlarmsignal, en uppfordran till politiker, arbetsmarknadsparter, forskare ochandra att uppmärksamma vad som skulle ske, om inte åtgärder snabbt sattes in.