prot · G40956 · 1980-12-31 00:00:00 — betänkande nr 11 behandlarmotioner inom två viktiga medicinska verksamhetsområden, dels förlossnings- ochmödrahälsovård, dels resursfördelningen inom den reumatologiska värden, har här tagit upp kraven i vpk-motionen nr 639med ett stort antal yrkanden som kan sammanföras i två huvudgrupper: delskraven på dygnet-runt-tillgång pä kvalificerade resurser inklusive godsmärtlindring inom förlossningsvården, dels kraven på ökad psykosocialkompetens och beredskap inom mödrahälsovården. Bådadera är naturligtvis vikfiga och berättigade krav somockså är föremål för planering och utbyggnad. Jag kan infe låta bliatt reagera när säger att pä de hon har debatterat här ikammaren har ingenting hänt. har jag personligen verkat inommödrahälsovården och kan intyga att det även mycket perifert ute i vårt landhar inträffat en revolution pä defta område - även om jag kan hålla med om aftdet fortfarande finns en hel del atf göra. Framför allt är det smärtlindringvid förlossning som har diskuterats praktiskt taget alltsedan 1971 årsprincipbeslut om atf fullgod smärtlindring vid förlossning är ett rimligt krav 4 protokoll 1980/81:56 Smärtlindring vid förlossning, m. m. som varjebarnaföderska skall kunna få tillgodosett. Som har nämnt,redovisades en rapport över läget 1978. Då visade det sig aft det fanns en heldel kvar att göra. Genom ett nytt riksdagsbeslut fick därefter en expertgruppinom i uppdrag att omarbeta cirkulär om smärtlindring.Defta skulle ha varit slutfört . Det beställdes också en ny lägesrapport.Enligt vad utskottet har inhämtat har visserligen fått in allabehövliga uppgifter från sjukvårdshuvudmännen, men någon bearbetning och analysav materialet har infe gjorts, och cirkuläret är som nämnts fortfarande inteklart. Detta förhållande har föranlett utskottefs begäran om ett riksdagenstillkännagivande av vad utskottet anfört i frågan, nämligen aft man väntar sigaft uppgifterna skall utföras. Det finns alltså inte officiella siffror att tillgå om hurdet står till med resurserna för smärtlindringen, men det finns en deluppgifter aft hämta ur andra källor. Ett omfattande siffermaterial från olikasjukhus och med sammanställningar från hela landet offentliggjordes t. ex. vidårets läkar-sfämma. Jag skall inte trötta kammaren med siffrorna, menuppenbarligen har stora framsteg gjorts , även omdet finns stora regionala variationer. Bl, a, har en mycket stor del avnytillkomna läkarresurser inom området obsfefrik-gynekologi använts för att vidde större förlossningsklinikerna ersätta systemet med jourhavande läkare med endygnet runt akfivt tjänstgörande förlossningsläkare. En översiktlig sammanställning av tillgång till fullgodsmärtlindring dras naturligtvis ned av aft det fortfarande finns förvånansvärtmånga små BB-avdelningar utan anslutning till kvinnoklinik - närmare bestämt24- kvar i drift i landet. Med en förlossningsfrekvens på kanske en förlossningvartannat dygn är det naturligtvis omöjligt att pä en sådan avdelningupprätthålla högsta expertis inom vården. Dessa små enheter kan emellertidsägas möta ett numera ganska ofta och mycket ivrigt framställt krav inomvärden, nämligen närhet och den lilla enhetens trygghet och möjlighet attupprätthålla kontinuitet i pafient-personalrelationerna. Många kvinnor väljeruppenbart fortfarande detta framför den medicinskt-tekniskt kvalificerade vårdsom den kanske mer avlägset liggande välutrustade kvinnokliniken kan erbjuda. Man kommer här in på det andra huvudämnet förvpk-motionen: kraven på en ökad psykosocial beredskap inom mödrahälsovården. Den trygghetskänsla och den ökade beredskap på detpsykosociala planet som närhet och kontinuitet kan ge har varithuvudinriktningen i de senaste årens reformer på vårdområdet. Vpk-motionensyrkanden ligger så atf säga i tiden och är fakfiskt föremål för en hel deluppmärksamhet och verksamhet. I den proposition om ökad kontinuitet i vårdensom antog betonade sjukvårdsminisfern starkt kraven päkvalificerade resurser inom den fill primärvärden successivt överförda mödra-och barnhälsovården. Jag vill t. ex. understryka hur det i propositionenbetonades att barnmorskan skall vara nyckelpersonen i mödrahälsovården, medskiftande uppgifter, från kontroll av fysisk hälsa till föräldrautbildning ochundervisning i psykoprofylax. Viktigt är också aft barnmorskan även iprimärvärden skall ha en gynekologisk-obsfetriskspecialist bakom ryggen. är 1979 färdigställda program för mödra-och barnhälsovården är under genomförande. I den modernabarnmorskeutbildningen ingår utbildning i psykoprofylax, som ju är något mer änen smärtlindrings-metod och liksom det ännu nyare programmet förföräldrautbildning har den stora fördelen aft ge utrymme även för den blivandefadern i förlossningsförberedelserna. Jag vill mycket starkt understryka och instämma i vad IngaLantz har sagt om behovet av ökad psykologisk och social medvetenhet ochberedskap inom mödrahälsovården. Jag är benägen aft ansluta mig till den synsom redovisas i principprogram för mödrahälsovården, där man istället för atf tillföra ytterligare personer direkt i vården vill satsa påökad utbildning av den ordinarie personalen vid mödravårdscentralen:barnmorskor, läkare och övrig vårdpersonal. Psykologernas viktigaste uppgiftblir i det sammanhanget enligt min mening att fungera som personalutbildare,personalhandledare och ledare för dem som sedan i sin tur skall ledaföräldragrupperna. Vad man med ett modernt begrepp brukar kalla ettpsykoterapeutiskt förhållningssätt är något som jag tror på detta sätt kanspridas inom en redan engagerad yrkeskår, som barnmorskorna verkligen har visatsig vara. Jag vill också peka på hur problemet med de gravidamissbrukarnas situation har tagits upp. Enligt vad jag har inhämtat skall dennu sittande socialberedningen ta itu med en översyn avvårdbehov och vårdresurser inom detta område, såsom jag själv fillsammans medJoakim Ollen begärde i en motion vid årets början. Givetvis kräver allt detta resurser. Socialstyrelsenbedömer atf av kvinnorna deltar i psykoprofylax- ellersuggestionsträning och atf endast några mindre mödravårdscentraler infe kanerbjuda någon sådan undervisning. Men vi skall komma ihåg, liksom när detgäller smärtlindring, , atf till kommer vi aldrig. Framför alltbland omföderskorna finns det även många kvinnor som tycker atf "dethär med atf föda barn, det kan jag och det är inte så märkvärdigt". Menjag tror liksom att det är oerhört viktigt för den trygghet ochtillförsikt som en väntande mor har rätt aft känna, att hon vet att om hon villså finns resurserna för såväl förlossningsförberedelse som, när den stundenkommer, fullgod smärtlindring. Utskottet utgår som sagt från atf socialstyrelsenfortlöpande följer utvecklingen på området. Den är dock inte så obetydlig - ochger inte anledning till sådan pessimism - som vill antyda. Efter1979 års riksdagsbeslut om föräldrautbildningen har arbetatsnabbt och effektivt pä ett program. Man har kommit så långt attutbildningen av handledare för föräldrautbildning har nätt allasjukvårdshuvudmän. måste man emellertid också övervaka att denna kunskapsprider sig som ringar på vattnet. Det är kanske litet fel att göra vad IngaLantz här talar om -att man skyller på föräldrautbildningen och avlastaransvaret från mödrahälsovården. Enligt den uppfattning jag har fått är det istället så aft Smärtlindring vid förlossning, m. m. Smärtlindring vid förlossning, m. m. föräldrautbildningenpå de flesta håll kommer att direkt knytas fill mödrahälsovården och bli en av mödrahälsovårdens verksamhetsområden. Jag tror atf det är det rätta stället att ha föräldrautbildningen på. Man är fillräckligt motiverad för en föräldraundervisning först när det verkligen är aktuellt. Behovet av personal inom detta område är fortfarande stortoch kommer-om vi fullt skall kunna genomföra föräldrautbildningen - att bliännu större. För att visa hur mångfasetferat detta problem är vill jag fala omatt av de 4 200 barnmorskor som finns i landet är endast 2 800 yrkesverksamma,och av dem arbetar endast hälften på.heltid. Jag skulle väl.knappasf själv ha vågat ta upp frågan omdet ökade behovet av gynekologer;.jag är facksam för att har gjortdet. Av de 440 nya tjänster som fillkommit har entredjedel avdelats för den öppna vården. Men inte minst andra områden där IngaLantz och jag är engagerade -det gäller t. ex. ökade insatser inomabortrådgivningen -kommer att ställas ytterligare resurskrav pä detta område,som verkligen är angeläget atf prioritera. .Beträffande barnmorskornas utbildning vill jag hävda att barnmorskorna somingen annan yrkeskår verkligen helhjärtat har ställt upp på de ovanligt storakrav, inte minst i fråga om kompletterande utbildning, som ställts på dem undersenare år. Nya områden är mer sofistikerade metoder för srhärtlindring, t. ex.pudendusblockad, preventivmedelsrädgivning och föräldrautbildning. 1 de frågor vi här berört finns, såvitt jag kan se, ingamotsättningar mellan de krav som vpk ställt i sin mofion och denviljeinriktning som utskottet visar - och som jag vågar påstå att även vårasjukvårdshuvudmän visar. Frånsett den detalj beträffande vissa inomsocialstyrelsen försenade arbetsuppgifter som föranlett utskottet atthemsfälla om ett tillkännagivande finner utskottet att utvecklingen i alla fallrör sig i rätt riktning och att området är föremål för berörda myndighetersuppmärksamhet. Jag vill härmed, fru falman, yrka bifall tillsocialutskottets hemställan i dess betänkande nr 11; 41INGA (vpk) replik; Utvecklingen rör sig i rätt riktning-det kanman ju säga även om det går med snigelfart. Att det inte finns, några motsättningar mellan utskottetoch vpk är ett påstående som jag. infe ställer upp pä. Om det infe funnitsmotsättningar, hade man för länge sedan tillmötesgått de krav somvänsterpartiet kommunisterna'har ställt i den här frågan för att se till atfdet beslut som fattade infrias. Eftersom detta är en fråga som är så angelägen för mig,skulle jag vara väldigt glad om jag kunde vara mer optimistisk. Men med desiffror som åtminstone jag har tillgängliga kan jag infe vara det. Deundersökningar som har gjorts visaratt väldigt många kvinnor behöver eneffektiv smärtlindring. De siffror som fanns när jag skrev motionen visade att10 % kunde få har utskottet siffror som visar atf 1979kunde av kvinnorna fä epiduralanestesi och kunde fäparacervikalblockad. De siffror som finns visar emellertid aft behovet uppgårtill av kvinnorna. Man har alltså väldigt långt kvar. Om situationen är såbra som lät framskymta, varför får då kvinnorna infe hjälp iden omfattning som utredning efter utredning har visat att de skulle behöva? Det har skett en revolution på området, säger . Smärtlindringen har diskuterats. Ja, men de faktiskaförändringarna för kvinnorna har låtit vänta på sig. Det skall utarbetas ettcirkulär - det är egentligen det enda konkreta svaret på den här motionen. Jagtror inte atf cirkuläret hjälper kvinnor i en svår situation. Psykoprofylaxen är viktig, men jag tror inte aft man fårdra alltför stora växlar på den. Den är, som helt riktigtsade, inte bara en smärtlindringsmetod utan också en förberedelsemetod, och somsådan är den bra. Men på många kvinnor fungerar den infe, och därför måste manockså ha de tekniska metoderna tillgängliga. Det vore bra ifall man kunde födabarn utan hjälpmedel, men det gär fakfiskt inte. Mödrahälsovården är eftersatt,även om det finns tendenser atf förbättra den. gär fiden mest åttill att väga och mäta. Läkarbesöken är ytterst få, och det finns väldigt litentid till samtal när man besöker mödravårdscentralen. Detta är, fru talman, ett eftersatt område. Jag tycker aftdet är genant för att ett fio år gammalt beslut ännu infe i någonnämnvärd grad har verkställts. Smärtlindring vid förlossning, m. m. 42 () replik: Eftersom efterlyser siffror skalljag ge några av de aktuella, av de stora Stockholmssjukhusen tillhandahållerepiduralblockad för av kvinnorna-sannolikt en för hög siffra. För ettannat är motsvarande siffra , men då får i stället 42 %paracervikalblockad. Man väljer ofta mellan de här metoderna som kompletterarvarandra, I hela riket får av alla förstföderskor epiduralblockad. Vad vi egentligen bör fråga oss är var den optimalasiffran ligger. På stora kliniker, som har haft full beredskap ochtillhandahållit epiduralblockad för de kvinnor som har velat ha den hamnar mannågonstans . Det finns faktiskt ganska många kvinnor somanser aft dessa metoder är tekniskt skrämmande och onödiga. Jag tror inte att vi behöver se såpessimistiskt på utvecklingen som gör. Kom ihåg atf i de somjag nämnde för hela riket är också inräknade alla de små BB-avdelningarna somrimligtvis aldrig kan få de här resurserna. 43INGA (vpk) replik: Det kan hända att siffrorna för ärbättre än för genomsnittet av riket. I hela riket får alltså effekfivsmärtlindring, medan det verkliga behovet enligt en undersökning är ochenligt Smärtlindring vid förlossning, m. m. säger att alla kvinnor inte vill hadenna smärtlindring. Det finns säkerligen olika orsaker fill det. Jag tror är rädd för tekniska hjälpmedel, man har infe informerats tillräckligt, manvet inte vad det handlar om. Som på många andra områden finns det också ettstort dolt behov. Det finns informationsproblem - det upplyses inte om vare sigden smärta man kommer att känna eller de smärtlindringsmetoder som man har rättatt kräva. Därför tycker jag inte atf det är så konsfigt att efterfrågan inteär större än den är. Var den optimala siffran ligger är svårt att fä fram, menvi vet i alla fall hur stort behovet är genom de undersökningar som redovisatsunder . I denganska nya boken säger : "finns inte alla smärtlindringsmetoder påalla sjukhus och ibland är de effektivaste metoderna bara tillgängliga vissafider . Det här beror bl. a. på brist på narkosläkare och utbildadpersonal inom förlossningsvården." Sedan german ett råd till läsarna; "Därför måste ni som blivande föräldrar fortsätta attkämpa och kräva av politiker och sjukvårdshuvudmän att få ökade ochfillräckliga resurser. Förlossningsvärden har så hög kvalitet för övrigt aftdet är underligt atf smärtlindring ska behöva vara eftersatt." Läser man detta som väntande mamma vägar man inte varaspeciellt optimistisk om att få hjälp med den smärta man kommer att få känna. 44 () replik; Jag sade inte, , att fickeffektiv smärtlindring. Jag sade att fick epiduralblockad. Det finns mängaandra metoder för effektiv smärtlindring. menar atf varje sjukvårdsområde harminst en klinik där fullgoda resurser finns. Men erfarenheten visar att kvinnorhar ganska liten benägenhet atf resa en längre sträcka för aft uppnå detta. Jagtror, som jag sade tidigare, aft det allra viktigaste för trygghetskänslan ochen positiv upplevelse när det gäller smärtlindring är att kvinnan vet attresurser för denna finns om hon önskar och om hon behöver den. Jag vidhållerden uppfattning som är allmän bland dem som sysslar med denna fråga att denoptimala siffran för just epiduralblockaden ligger någonstans . Men det finns många andra metoder. Förste vice falmannen anmälde atf anhållit atttill protokollet fä antecknat att hon inte ägde rätt till ytterligare replik. Anf.45 (); I socialutskottets betänkande nr 11 behandlas enfyrpartimo-tion angående idrottsmedicinsk service. Ett enigt utskott har avstyrkt en begäran om att detidrottsmedicinska servicebehovet blir beaktat vid den fortsatta handläggningenav hälso- och sjukvårdsutredningensbetänkande inför en ny lagsfiftning för hälso- och sjukvården. Utskottetavstyrker motionsyrkandet med hänvisning bl. a. till ett gammaltremissvar från , ett remissvar som jag tror skulle se annorlundaut . Dessutom beaktades de idrottsmedicinska aspekterna mycket marginellti hälso- och sjukvårdsutredningens betänkande . Defta gör att dehithörande frågorna infe blir tillräckligt beaktade vare sig i remissvareneller i arbetet inför en ny lagsfiftning för hälso- och sjukvården. Jag skall inte i rådande fidsnöd ta upp ensakdebatt i de hithörande frågorna, utan vi motionärer avser att återkomma ochdå ytterligare utveckla denna fråga, som i vissa avseenden varit föremål förvisst missförstånd. Vid en förnyad framställning och prövning i utskottet voredet vidare värdefullt om en hearing med berörda instanser kunde komma tillstånd. Mot ett enigt utskott och med hänvisning tilldet anförda har jag inget annat yrkande än bifall till utskottefs hemsfällan. Åtgärder för att begränsa äktenskap med minderåriga Utskottets hemställan bifölls. Mom. 4 och 5 Utskottets hemsfällan bifölls med 310 röster mot 17 förmotion 1979/80:639 av m. fl. Mom. 6 och 7 Utskottets hemsfällan bifölls. 13 § Åtgärder för att begränsa äktenskap med minderåriga Föredrogs lagutskottets betänkande 1980/81:2 om åtgärder för att begränsa äktenskap med minderåriga. 46HANS i Rösfånga (fp); Genom den invandring som skett till vårt landalltsedan andra världskrigefs slut har blivit ett flernationellt land.Invandrarnas olika kulturer har i hög grad berikat landet och medfört enspännande sfimulans för vårt kulturliv. har fastslagit att våra invandrare själva skallkunna välja i vilken grad de vill behälla och utveckla sin egen särart. Deftavalfrihefsmål har fungerat något så när tillfredsställande för vissa språkligaminoriteter. För andra äter har det skett ett uppgående i svenska sedvänjor ochi svensk kulfur - ibland tyvärr för snabbt och kanske mot egna önskemål. Dettahar i sin tur betytt ett vakuum som inte fyllts ut. I sig kan det för en del habetytt en identitetskris. I en delav dessa kulturer finns det självfallet inslag som mänga av oss är Åtgärder för att begränsa äktenskap med minderåriga Men så länge de infe strider mot våra grundläggande värderingar skall denaturligtvis både accepteras och tolereras. I några fall överskrider emellertid sedvänjornatoleransfröskeln. Det är främst när synen på kvinnan och hennes plats i fillvaronkränks, exempelvis när det i vissa kulturformer hävdas att kvinnan är något avmannens personliga egendom. Här i kammaren har vi tagit avstånd från kvinnligomskärelse: Det är en brutal förnedring av de då drabbade unga flickorna. Detär en uråldrig tradition, men den strider helt mot svensk rättsuppfattning. Detär en tradition som vi alltså varken vill eller kan acceptera. I detta lagutskottets betänkande diskuteras en annansedvänja som strider mot vedertagen uppfattning i vårt land, nämligen barnäkfenskap.Det gäller minderåriga flickor som trolovas och bortgifts mot sin egen vilja.Deras möjligheter till ett samtida liv i valfrihet och jämställdhet i vårt landspolieras på ett upprörande och stötande sätt. har vi i fidningar kunnat läsa om hurinvandrarflickor lovats bort innan de ens kommit upp i tonåren, om hur flickortvingats avbryta sina lovande studier på högstadium för att giftasbort osv. Därför känns det skönt att veta att om i handlingkommer att reagera mot barnäktenskap. Det är alldeles uppenbart atf vår nuvarande lagstiftninginte räcker till för att förhindra dessa tragedier. I socialutskottets yttrandetill lagutskottet framgår detta med förkrossande klarhet. Det heter där:"Den nuvarande svenska lagstiftningen utgör dock ett bräckligt skydd förunderåriga mot såväl påtvingade som för tidiga äktenskap i övrigt. I likhet medsocialutskottet anser lagutskottet atf fill problembilden vid för tidigaäktenskap för flickor hör bl. a. atf skolgången och yrkesutbildningen kan blieftersatta. Dessa omständigheter kan i sin tur leda till svåra påfrestningaroch försvåra anpassningen i det svenska samhället." Mot denna bakgrund är det med glädje som jag yrkar bifalltill lagutskottets hemställan om en utredning angående ufiändska minderårigasäktenskap. Jag hoppas att utredningen visar atf dessa äktenskap är färre än jagtror. Tyvärr fruktar jag motsatsen. Jag förutsätter atf denna utredning i sin tur skall ledatill åtgärder för att begränsa eller helst eliminera barnäktenskapen över huvudtaget i vårt land. Alltför många invandrarflickor från olika kulturer hartvingats ingå sådana "äktenskap". Jag yrkar alltså bifall till utskottetshemställan i lagutskottets betänkande nr 2. 14 § Användningen avalkoholfritt nattvardsvin Föredrogs kulturutskottetsbetänkande /81:18 om användningen av alkoholfrift nattvardsvin. 47 (): Kanske någon här i kammaren tycker att fråganom alkoholfritt nattvardsvin är litet udda och knappast hör hemma i riksdagen.Men då skall jag helt kort berätta att och jag, som väckt den härmotionen, upptäckte aft beslutet om vilket nattvardsvin som får användas inomsvenska kyrkan grundas kyrkolag, och vi har föreslagit enlagändring. Enligt denna gamla lag får nämligen inte alkoholfritt nattvardsvinanvändas. Defta har också senare slagits fast av först och sedanregeringsrätten. i hade nämligen beslutat atf användaalkoholfritf nattvardsvin i sin församling. Men detta överklagades och beslutetförklarades olagligt. Detta tolkade vi som atf en lagändring borde ske, så atfman fick klarhet i beslutanderätten och så att rätten atf använda alkoholfritfnattvardsvin kunde fastslås. Visserligen har biskopsmötet rekommenderat attalkoholfritt nattvardsvin får användas, men en sådan rekommendation räckertydligen inte. Vi motionärer hade kanske infe aktualiserat den här fråganom vi inte hade uppmärksammats på den av så mänga människor, som fakfiskt päett eller annat sätt var engagerade i den, liksom genom flera konferensbesluf-framför allt inom . Det vore fel om man skulle säga att den här frågan ärmarginell, när man vet atf många fidigare alkoholmissbrukare infe vågar delta inattvardsfirande på grund av risk för återfall till alkoholmissbruk. Mängamänniskor vill inte heller av principiella skäl gå till nattvarden, omalkoholhaltigt vin används. Och det kan ju inte vara någons avsikt aftmänniskor av sådana skäl skall anse sig förhindrade atf delta inattvardsfirande. , som behandlat vår mofion, uttryckerförståelse för de skäl som vi fört fram för alkoholfritf nattvardsvin.Utskottet finner dock att frågan i första hand är en inomkyrklig angelägenhet.Utskottet avstyrker därför formellt vårt förslag om lagändring. , som yttrat sig över motionen,anser däremot att det trots pågående överläggningar i kyrka-stat-frågan intefinns något hinder för eventuell lagändring, som i så fall skulle avse ändringi kyrkolag. Vi motionärer har respekt för att frågan om alkoholfrittnattvardsvin är en inomkyrklig fråga, och då kulturutskottet ganska kraftigtunderstryker biskopsmötets rekommendation, ställer vi inte något specielltyrkande. Jag vill dock poängtera vad kulturutskottet påpekar,nämligen att biskopsmötets rekommendation skall leda till aft alkoholfritf vinkommer till användning. Det måste nämligen vara naturligt att kyrkan ärsolidarisk med de svaga och tar sin del i kampen när det gäller aft räddamänniskor från Användningen av alkoholfritt nattvardsvin 5 protokoll 1980/81:56 Elevers och föräldrars medinflytande i skolan alkoholmissbruk.Därför förutsätter jag aft kyrkan kommer aft uppmärksamma och använda detalkoholfria nattvardsvinet i större utsträckning än . Biskopsmötets uttalande att samråd skall äga rum mellankyrkoråd och präst om vilket alternativ av vin som skall användas, räknar jagmed nu helt kommer att följas. säger också att om dessarekommendationer inte skulle följas, sä är utskottet inte främmande för attlagstiftning kan bli aktuell i ett senare skede. Behandlingen av de problem som den här motionen tar upp belyserockså hur orimligt det är atf staten skall fatta beslut om inomkyrkliga frågor.Det borde ju vara kyrkan själv, och därför bör kyrka-stat-frågan så fort sommöjligt fä sin lösning. Jag har inget annat yrkande än utskottets,eftersom jag tror att biskopsmötets rekommendation och den härmofionsbehandlingen skall fä positiva effekter. Under detta anförande överfogtalmannen ledningen av kammarens förhandlingar. I anförandet instämde (). 48 (): Jag vill bara uttrycka min sympati för den här motionen -av en alldeles speciell anledning, nämligen den atf biskopsmötet relativtnyligen har fattat ett beslut som ger barn ner till rätt att delta inattvardsfirande.