prot · G409114 · 1980-12-31 00:00:00 — En följd av rationaliseringar och strukturplaner som påbörjats eller planerats inombasindustrierna kommer Regionalpolitiken S" «" '""y"e.ligare nedskärningar. En sådan här kortfattad lägesbeskrivning kanverka väldigt pessimistisk, men situationen är inte pessimistisk om man tar medi bedömningen länets utvecklingsmöjligheter och utnyttjar dessa för länets ochrikets bästa. 1 slutet och visade densocialdemokratiska regeringen konkret hur man genom insatser på olika områdenkunde vända en negativ trend, hejda utfiyttningen och öka sysselsättningen. Jagskall inte räkna upp vad som gjordes då. eftersom jag tagit upp det i entidigare debatt. har stora resurser och utvecklingsmöjligheter.Länet har råvaror, energi, malm, mineraler, jord. skog och inte minstvälutbildad arbetskraft. Vad som krävs är en plan och åtgärder för hur dessaresurser skall användas och samordnas till länets och hela folkhushållets fromma.Somjag inledningsvis sade, har råvarutillgångar varit en tillgångför landets utveckling och kommer att bli det också, om regeringoch riksdagsmajoritet inser att marknadskrafterna inte löser problemen, att detkrävs riktade åtgärder och kapital. Socialdemokraterna anser att de statliga basindustriernaär själva livsnerven i och måste så förbli. För socialdemokraternaär det ett oeftergivligt krav att får möjlighet att fortsättamalmletningen, bryta nya och mineraler och förädla dem. måste fåett fraktavtal som motsvarar de verkliga kostnaderna för malmfrakterna.Malmerna måste på svensk sida utgöra basen för industriellt samarbete påNordkalotten som eventuella olje- och gasfyndigheter utanför den nordnorskakusten kan öppna möjligheter för. Neddragningen som sker i måste stoppas. Statsföretagmåste åläggas att utarbeta en långsiktig utvecklingsplan för basindustriernasom vi socialdemokrater har krävt upprepade gånger. Förutom och måsteden också omfatta skogsindustrin så att dess råvaruförsörjning tryggas. har förekommit mer eller mindre klartuttalade hot från regeringen mot tekniska högskolan i . Högskolan är den isärklass viktigaste närings- och regionalpolitiska insatsen i länet, och denbör få möjlighet att fortsätta att vara en drivfjäder i länets utveckling.Därför är det viktigt att exempelvis arbetsmiljöutbildningen vid högskolanrealiseras. Sysselsättningen i inlandet måste baseras på bygdernasegna resurser, exempelvis genom bättre betingelser för jordbruket. Kraftiga räntehöjningar och andra kostnadsfördyringar har skapat så stora ekonomiska problem för många jordbrukare i att.de tvingas gå i konkurs. Vem hade trott att det skulle ske under en centerpartistisk jordbruksminister? Från 78 socialdemokratins sida hävdar viatt jordbruket måste komma in i hela diskussionenom närings- och regionalpolitiken. Hetsjakten mot den offentliga sektorn är ettallvarligt hot den sysselsättningen i vårt län, framför alltmot kvinnosysselsättningen. neddragningav den omfattning regeringen planerar och delvis beslutat om kommer attfå katastrofala följder för kvinnosysselsättningen och för den del Resionalpolitiken av det privata näringslivet som producerar varor ochtjänster till den offentliga sektorn. harStatsföretag minskat antalet anställda med ca 5 500. Industriminister hade ett avsnitt om solidaritetdär han sade att bördorna inte skall bäras enbart av regioner och människor somredan har det svårt. Jag instämmer i industriministerns synpunkter - de lät.såvackert -men jag ställer mig också frågan: Varför har industriministern, som iregeringsställning haft ansvar för industri- och regionalpolitik, låtit Norrbottendrabbas så hårt? Det är en region som har varit och är utsatt. När vi diskuterade regionalpolitik lovadeindustriminister 600 nya industrijobb till . Löftet äruppfyllt till . Varför blev det bara 60 i stället för 600? Utskottsmajoriteten har skrivit att "detfinns en stark medvetenhet och vilja hos statsmakterna att komma till rätta medproblemen i ". Den borgerliga riksdagsmajoriteten kan visa sinmedvetenhet och vilja genom att rösta på de socialdemokratiska förslag sombehandlas av , och de kommande veckorna. Det gällerexempelvis förslaget om ett industricentrum till , kravet påmodernisering av finvalsverket på i , kravet att tar fram ettfemårsprogram för intensifierad malmprospektering i och att 50milj. nästa budgetår anvisas för detta, kravet på förbättringar förjordbruket i och kravet att arbetsmiljöutbildningen på tekniskahögskolan i får startas. Det här är bara några konkreta exempel på vadsom kan bidra till att hejda arbetslöshets- och utflyttningskatastrofen. I samband med regionalpolitiken behandlasockså glesbygdspolitiken. Utskottet har blivit enigt på den punkten. Det finnsdock anledning att något kommentera glesbygdsförhållandena. Vid mitten av1960-talet ansåg socialdemokraterna att skulle man klara och förbättralevnadsförhållandena för befolkningen i områden med stora avstånd till arbeteoch service, måste man söka instrument som var differentierade och som kundeanpassas till de lokala förhållandena. har förbättringargjorts på både sysselsättnings- och serviceområdet. Det har varit värdefullainsatser för den enskilde individen, och det har betytt mycket för mångaglesbygdskommuner. är exempelvis en hårt drabbad kommun. Förrafredagen fanns inte en enda ledig plats anmäld på arbetsförmedlingen där, men däremot fanns 583 kvarstående arbetslösa. Dessutom vet vi att det finns en stor dold arbetslöshet, speciellt bland kvinnorna. Ljuspunkten för arbetsförmedlaren som jag talade med var IKS-arbeten. påbörjades genom glesbygdsut redningens försorg intensifierade kommunala sysselsättningsinsatser, IKS. '" Nr 114 F. n. är det 50 kvinnor i Pajalakommun som har arbete genom IKS i sex den månader , dvs. Det betyder mycket i englesbygds- 8 nnril1981 kommun. Jag tar upp det här för attpåminna om att med riktade insatser kan man göra en hel del. Jag vill också varna för att centralt beslutade Resionalpolitiken åtstramningar kan drabbaglesbygdsmänniskorna mycket hårt. Man frågar sig hur åtstramningarna påverkarvåra glesbygder. Det finns en stark oro i dessa svångremspolitikens tider attde skall drabba glesbygderna hårt. Hur blir det med arbetstillfällena? Vadinnebär exempelvis indragningar? Varje minskat arbetstillfällemedför också i realiteten sämre möjligheter att bibehålla servicen. Andrafrågor är: Hur kommer de små kommunerna att klara neddragningarna och servicen?Hur kommer det att påverka t. ex. deras möjligheter att ge de gamla vård ochomsorg? finns svårigheter att klara hemsamaritverksamheten.Frågorna ställs till borgerliga majoritet. Efter valet fanns en stark oro i för attde borgerliga partierna skulle rasera landets ekonomi, att det hårt skulledrabba vårt län och öka den regionala obalansen. har vi facit i hand. Detblev som vi befarat, och värre. hänvisar den borgerliga riksdagsmajoritetenideligen till de urusla statsfinanserna. återstår att se vad borgarnas starkamedvetenhet och vilja att komma till rätta med problemen i irealiteten innebär. Ställningstagande i varje konkret fråga betyder mer än alltvackert tal om behovet av att visa solidaritet. 59 () replik: Jag tycker det är naturligt att det samladeprogrammet för bruksorterna redovisas i det samlade program förregionalpolitiken som vi får i den regionalpolitiska propositionen. I avvaktanpå den innebär utskottets initiativ att ge dessa orter ett stöd som om de voreinplacerade i stödområde 4 en mycket god hjälp. undrade varför vi inte genomdrev det härredan förra gången. Det var inte 1977 utan , och då befann sig intei regeringsställning. Men vi hade haft möjlighet att i genomdriva eninplacering av dessa orter i stödområde 4 om vi hade fått majoritet för det. Jag påminner mig vad sade sist i sittanförande, att ställningstagande i varje konkret fråga betyder mer ån alltvackert tal om behovet av att visa solidaritet. Den gången räckte tydligen intesocialdemokraternas solidaritet till för att det skulle blir majoritet förorternas inplacering i stödområde 4. Socialdemokraterna hade alltså chansen attkonkret ge bruksorterna ett ordentligt handtag, men det avstod man från. Istället väljer man att skriva luddiga reservationer om handlingsprogram. Sådanahar vi inte så stor glädje av. Det är tur att vi nu har fått majoritet föråtgärder i bruksorterna, men det är tyvärr litet sent. Beträffande de åtgärder som behöver sättas in i Norrbottenär utskottet 80 faktiskt enigt. Vi ser alla med lika stort allvar på situationen där. betänkandetredovisas ganska utförligt de stora insatser som redan har gjorts i Norrbottensamt den planering som finns för ytterligare insatser. Jag kan hänvisa tillförslagen på s. 64 och 65 i betänkandet, vilka även ställer sigbakom. Jag tror inte att dessa behöver kommenteras ytterligare. Låt mig säga något om den offentliga sektorn,som har blivit ett tema i debatten. Jag tycker uppriktigt sagt attsocialdemokraterna skall sätta sig ned och fundera fram en enhetlig inställningi den här frågan. Det tungomålstalande som socialdemokraterna ägnar sig åt närdet gäller statsfinanser och offentlig sektor börjar bli ganska påfrestande.Först ondgör man sig våldsamt över det stora underskottet i statsbudgeten. Närregeringen försöker spara genom att minska transfereringarna, som man bl. a.gjorde i sparpropositionen , då säger socialdemokraterna: någon,det här drabbar bara de enskilda hushållen. Ni gör ju ingenting åt byråkratin!När därefter regeringen försöker spara genom att minska byråkratin, då sägersocialdemokraterna: inte ned på den offentliga sektorn! Tänk på vad detinnebär för sysselsättningen! Återstår alltså att höja skatterna för att täckagapet i finanserna. Men då säger socialdemokraterna: För allt i världen, höjinte skatterna! Tänk på vad det får för konsekvenser! Vi väntar fortfarande pådet geniala socialdemokratiska receptet som gör att vi dels kan minskaunderskottet i statsbudgeten, dels höja statens utgifter genom att bygga ut denoffentliga sektorn, dels minska statens inkomster genom att minska skatterna.Kom med det receptet - vi skall gärna anamma det, om det håller. 60FRIDA () replik: Om jag tolkar senaste inlägg riktigt, är det bara när nibefinner er utanför kanslihuset som ni kan genomföra er politik. suttit ikanslihuset och haft möjligheter att genomföra det hela - 1979, 1980 Så det är inte tidsbrist utan brist på förmåga och vilja eller En anledning till att vi är så angelägna om att man taritu med problemen på bruksorterna och upprättar en plan är, att om det drar utpå tiden och ingenting görs, blir situationen kanske likadan som i Norrbotten.Ingen människa kan faktiskt vilja att något område skall hamna i sammasituation -att bli värst i när det gäller arbetslöshet och minskning avsysselsättningen. Detta är en av anledningarna till att vi är så angelägna omatt det vidtas åtgärder. När det gäller den offentliga sektorn vill jag säga tillPär , att är man arbetslös och har blivit detta på grund av indragninginom den offentliga sektorn eller industrin, kan man inte betalaborgarregeringarnas utlandslån eller hemmalån. Skall man kunna klara ekonomin ilandet, måste människor ha arbete. Det är det enda sättet att klara problemet.Ser man på den offentliga sektorn, finner man att den köper av industrin förungefär . Här finns det ett samband och här får mangöra avvägningar. Vi kan inte heller - som ni gör - gå ut och säga att viställer upp 6 protokoll 1980/81:114-115 Nr 114 bakom t. ex. krav påstora marginalskattesänkningar för För att kunnaklara svårigheterna kräver vi att man tar o .,ppj|ingi itu med skattefusket ochavdragsdjungeln. Allt detta ger inkomster, men vi _ är givetvis medvetna om att människor måste haarbete för att vi skall kunna Regionalpolitiken "''' ekonomiska krisen. 61 () replik: När det gäller bruksorterna har vi ju fåttigenom vår vilja. Det har ju blivit så som krävde . Därförförstår jag inte riktigt vad klagar över. Det tog tid innan vifick stöd av andra partier, inkl. socialdemokraterna. Det beklagar vi, eftersomdet hade varit bättre, om vi hade fattat beslutet . Men det är ju inte så,att vi kunde få igenom det bara därför att vi tillhör en majoritet. Vi har jufaktiskt fått det stöd som behövs för den här linjen, och det är vi glada för. Sedan detta med skatter och den offentliga sektorn. FridaBerglund kommer inte ifrån att verksamhet inom den offentliga sektorn måstebetalas, antingen med skatter eller också med lånade pengar. Skall vi skapafull sysselsättning i det här landet huvudsakligen genom en expansion inom denoffentliga sektorn, måste vi antingen höja skatterna eller låna mera. Mankommer inte ifrån att saker och ting måste betalas. Även om en del av denoffentliga sektorns expansion leder till beställningar inom industrin, måste dehär 70 miljarderna betalas med skattemedel. Jag tycker alltså att socialdemokraterna som ettansvarskännande parti borde hålla sig för goda för att gå ut med den här typenav buskpropaganda, där man försöker låtsas som om vi skulle kunna kraftigtbygga ut den offentliga sektorn utan att betala för det, eller som om vi skullekunna sanera statens finanser utan att vare sig öka inkomsterna eller minskautgifterna. Det räcker inte med en socialdemokratisk regering för att klara detkonststycket, det skulle krävas en regering av trollkarlar, och några sådanahar vi inte tillgång till i svensk politik. Låt oss försöka föra den härdebatten med förankring i verkligheten. Det tror jag det här landet skulletjäna på. 62 () replik: När det gäller bruksorternas problem vill jagsäga att utskottets ställningstagande beträffande stödområdesindelning intelöser dessa. Man måste vidta helt andra åtgärder för att kunnaklara sysselsättningen. Det är det som det är fråga om. Jag tycker att det ärmycket bra att och representanterna för de andra borgerligapartierna ställer upp bakom de ifrågavarande socialdemokratiska motionerna. Jagkritiserar alltså inte detta, men i första inlägg lät det precissom om hade haft alla världens mirakulösa mediciner för att klaraproblemen men inte fått tillräckligt stöd. När detgäller den offentliga sektorn har socialdemokraterna alltid varit Socialdemokraterna har också visat detta i Vi har alltidsett till att staten fått inkomster som ungefär Socialdemokraterna har också sagt att utgifterna skall Nr 114 Men vad gjorde ni när ni kom till kanslihuset? Jo, ni satte den ertillsammans med de andra borgerliga för att rasera ekonomin. minskadestatens inkomster, ökade utgifterna och gick ut på lånemarknaden._ Tänkefter: Hur mycket offentlig förvaltning och hur många offentliga Resionalpolitiken tjänster inom exempelvis vårdområdet skulle man kunna haenbart för de räntor som betalas till utlandet? Det är det som det är fråga om.Ni har raserat ekonomin, varför förutsättningarna inte är desamma som 1976. Detberor på att ni inte har sett till att ni inte har större utgifter än inkomster. Förste vice talmannen anmälde att anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägde rätttill ytterligare replik. 63EVA (): 1960-talets omflyttning av människor frånskogslänen till storstadsområdena bromsades upp , ochstorstadslänen fick en mer dämpad utveckling. Det material som vi har haft atttillgå i utskottet visar att det har varit relativt småbefolkningsändringar i länen och när det gäller de olika ortstyperna och attdet inte har inträffat någon nettoförskjutning mellan befolkningen inom resp.utanför stödområdena. Det bor av befolkningen inom stödområdetoch utanför. Det finns däremot betydande balansproblem inom länen,speciellt inom skogslänen. Åtskilliga kommuner har hög arbetslöshet, stor andelpersoner som är föremål för arbetsmarknadspolitiska åtgärder, låg förvärvsfrekvensoch hög andel förtidspensionärer. För del gäller också att detfinns stor risk för en ökning av utflyttningen. antog , efter förslagfrån folkpartiregeringen, riktlinjer och ekonomiska ramar förregionalpolitiken. Förslagen grundade sig på sysselsattningsutredningens arbete,regionalpolitiska stödformer och styrmedel och innebaren förändradstödområdesindelning, ökad satsning på sysselsättningsstöd, förstärkning avglesbygdsstödet och ökat ansvar för länsstyrelserna, men i stort sett var detsamma riktlinjer som fastlade 1976. Målet för regionalpolitiken är ju att människor i olikadelar av landet skall ha ett arbete, att de skall få tillgång till service ochgod miljö. Det är en viktig och bra målsättning. Det har emellertid visat sigatt de nuvarande regionalpolitiska medlen är otillräckliga. De behöverförändras för att vi skall komma till rätta med den inomregionala obalans somfinns. De är inte effektiva för de verkligt utsatta regionerna. Jag kan hållamed socialdemokraterna om att de medel vi nu har till vårt förfogande kräverett expansivt näringsliv, även om jag inte delar den socialdemokratiska synenpå anledningen till att industrin går på lågvarv just . Men den låga effektiviteten i de regionalpolitiska medlenkan också bero på att vi i alltför hög grad litat till centrala beslut. Vibehöver ett ökat ansvar och inflytande på länsnivå. Det har ju också visat sigatt mestparten av lokaliseringsstödet har hamnat i stödområdena 3 och 4. Nr 114 ligger i närheten av eller i enregion med ett relativt differentierat näringsliv, OnsdTgen den °'~ ' ''Sger framför allt i närheten av en relativt stor marknad ellerär o 3prj|19Q1 lokaliserade till kustregionen. Stödområdena 5 och 6 har kunnat göra anspråk på en relativt liten del av de regionalpolitiska medel som vi har till Recionalnolitiken "förfogande, och de övriga stödformer som kan användas har i hög grad fåttinriktas på att behålla den sysselsättning som finns. Hur skall vi kunna stimulera fram fler företag iskogslänen? Hur skall vi få likartade förutsättningar för näringslivet i norroch i söder, i inlandet och vid kusten? Hur skall vi få fler jobb till de mestutsatta regionerna? Det är ju det som det gäller. Eftersom vi har att vänta enregionalpolitisk proposition nästa , vill jag ge några allmännasynpunkter. Ramar och riktlinjer bör som förut läggas fast avriksdagen. Men en förskjutning av administrativt och ekonomiskt ansvar fråncentral till regional nivå bör komma till stånd. Och en utveckling av länen börutgå från varje läns naturliga förutsättningar. Länsmyndigheterna börjar nu fåmycket stor kunskap om resp. läns resurser och möjligheter. Vi måste därförfortsätta på den av folkpartiregeringen inslagna vägen och öka de ekonomiskamöjligheterna för länsmyndigheterna att ta fram väl underbyggda projekt. Vimåste stötta småföretagen, ta vara på idéer. KRESAM-gruppen i är ettexempel på hur man kan jobba. Den fungerar som mellanhand mellan företagare ochmyndigheter, arbetar flexibelt och okonventionellt, och jag tror det är värtatt pröva på fler håll. Norrbottendelegationen visade på ett sätt att arbeta. 'Det behövs målmedvetna och konkreta arbetsinsatser om vi skall kunna nå måletfler arbetstillfällen. Glesbygdsstödet och glesbygdsdelegationen, som FridaBerglund var inne på , ger också möjlighet att stödjakombinationssysselsättning, som är ett måste för glesbygden.Glesbygdsdelegationens arbete är mycket viktigt för de mest utsatta kommunernai inlandet. När det gäller stödområdesindelningen, som väl också blirbehandlad i den av industriministern förhandsanmälda propositionen, tror jagför min del att vi måste snäva in gränserna för det permanentaregionalpolitiska stödet. Jag tror att vi måste diskutera om detregionalpolitiska stödet verkligen skall användas för extraordinärainsatser i strukturomvandlingar över hela landet, och om inte där speciellanäringspolitiska och arbetsmarknadspolitiska medel i stället skall användas.Vem satsar i de övre och innersta delarna av om samma stöd går att fåsöderut med närhet till en stor marknad? Jag tror också att den värderingmellan generella och selektiva stödåtgärder som utförs inomindustridepartementet är bra, och jag tror faktiskt det är väl värt att prövaen differentiering av arbetsgivaravgifter inom stödområdet. På vår resa genom landet län för län har vi stött på mångabekymmer. I motioner från hela landet har vi fått oroande beskrivningar omtillståndet i de olika länen. Men om man tittar på de olika redovisningar vihar fått som underlag för betänkandet, så finner man att det är ett län därbekymren varit konstanta under och där arbetslöshetssituationentyvärr ser ut att förvärras, och det är . Tittar man på destapeldiagram som finns i industridepartementetsdel av budgetpropositionen ser man att har dubbelt så hög andelarbetslösa och personer i arbetsmarknadspolitiska åtgärder som , somkommer därnäst. har och har avbefolkningen i åldern 16-64 i arbetsmarknadspolitiska åtgärder eller somarbetslösa. Den här bilden förstärks. Både och går med förlust,drabbade av stålkris och konjunkturnedgång i andra länder. Det innebäranställningsstopp och svårigheter för ungdomskullarna att få arbete. kommersnart en ny ungdomskull att sluta skolan, men det är tyvärr ingen ljusnandeframtid som möter dem i . Andelen ungdomar i åldern som var arbetslösaeller i arbetsmarknadspolitiska åtgärder var i län2,. För riket som helhet var siffran , för - som har det nästvärst -6,och för . Det här är genomsnittssiffror. Sedanfinns det stora olikheter inom länen. Siffran anger att det inte blirlätt för de ungdomar som lämnar skolan att få ett jobb. Industrin minskarantalet arbetstillfällen, och offentliga sektorn stramar åt. Här behövs möjlighetertill extra arbetsmarknadspolitiska insatser under en övergångstid och envidareutveckling av den företagsförlagda utbildningen för ungdomar . Hur kan det komma sig att ett län med så storanaturresurser i form av malm, industrimineral, vattenkraft och skog har såsvårt att ge arbete åt sina invånare? Här finns många försyndelser undertidigare socialdemokratisk regeringstid, då både människorna ochnaturresursernas vinster skickades söderut. Det är helt klart att länetsnäringsliv är råvarubaserat och konjunkturkänsligt. 1975 svarade denkonkurrensutsatta råvarubaserade tillverkningsindustrin för avindustrisysselsättningen. Råvarorna vidareförädlas inte i . De säljssom de är eller bearbetas med mycket låg förädlingsgrad för att sedan säljas påvärldsmarknaden. 6 av 10 industrianställda arbetar i stora exporterandeföretag, som styrs från huvudkontor utanför regionen. Produktionen ibasindustrin och filialföretagen är ensidig. Idéer och impulser frånmarknaderna tas i huvudsak om hand i moderföretagen och i huvudföretagenutanför länet. a. dessa skäl år det svårt att utveckla ny kompletterandetillverkning vid företagen. Kraven från länets sida på att ;s och ASSLshuvudkontor skall flyttas upp till bör tillgodoses. Flertalet av de industrianställda i har statensom arbetsgivare. Det har tyvärr inte betytt att det statliga företagandethittills spelat en offensiv roll när det gällt att vidareutveckla näringsliveti länet. Förhoppningsvis är en förändring på gång. Den allvarligaste nackdelen för företagande ärkanske ändå avståndet till marknaderna, till köparna. Ett företag i täcka in två tredjedelar av yta för att fånga in den köpkraftsom ett storstadsföretag har inom . Därför måste arbetetmed att minska avstånds- och klimatkostnaderna fortsätta och åtgärderna förmarknadsföring av produkter och av länet som turistmål förbättras. Hur skallvi då förbättra villkoren i ? Ja, förutom vad jag nyss Nr 114 sade måste utvecklingen mot ökatlänsansvar fortsätta. On<;rlaopn den måsteföljas upp, och ökade ekonomiska resurser behövs till länet för n ., qo konkreta åtgärder. På detta områdeär befintliga regelsystem för stelbenta - de kan t. o. m. förhindra insatser. Det krävs också en intensiv ökning av R nlnnlitiken '"dustri- ochnäringspolitiska insatser för att vi skall få de långsiktiga jobb vi behöver.Därför måste och också fortsättningsvis få medel tillframtidsinvesteringar. Det behövs även samordnade och ökadeprospekte-ringsinsatser för att finna brytvärda industrimineraler speciellt imalmfälten. Nordkalottsamarbetetmåste intensifieras i samband med det industrisamarbete som planeras mellanNorge och .