prot · G409156 · 1980-12-31 00:00:00 — Att politisera verkställigheten verkar mindre genomtänktoch är helt främmande för svensk statsförvaltning. Att de centrala verken har inslag av politiska företrädareär vanligt och helt i sin ordning. Men att kasta ut företrädare förallmänintressena - vilka ju representeras av arbetsmarknadenshuvudorganisationer - för att göra styrelsen helt politiskt sammansatt är minstsagt uppseendeväckande. Några biirande argument fördenna åtgärd finns inte ipropositionen. Dessutom sker det helt i strid med en klar remissopinion. Enligt vår mening bör styrelse siittassamman i överensstämmelse med vad som i stort tidigare gällt och vad som gällerför huvuddelen av övriga lekmannastyrelser. Styrelsen bör alltså ha inslag avpolitiska företrädare - vi har föreslagit tre personer. Dessutom börföreträdare för och ingå samt företrädareför arbetsmarknadens huvudorganisationer LO, TCO, / SR och SAF. Dessa haratt företräda allmänna intressen i syfte att förbättra verksledningenserfarenhetsunderlag och kompetens. Därutöver bör verkschefen tillhörastyrelsen. Detta innebär en styrelse på tio personer. Vi kan vidare inte finna det acceptabelt att man heltavvecklar den representation som elev- och föräldraorganisationerna haft i SÖ:sstyrelse . Dessa organisationer bör därför genom adjungeringberedas tillfälle att delta i SÖ:s styrelsearbete. Beträffande det centrala planeringsrådets sammansättningansluter vi oss till propositionen och motsätter oss den utvidgning somutskottsmajoriteten har tillstyrkt, Jag vill med det anförda yrka bifall tillsamtliga reservationer i utbildningsutskottets betänkande 1980/81:38. Anf.9 (); Det är riktigt att, som vi nu gör här i kammaren, behandlapropositionerna om skolforskningen och den statliga skoladministrationen i ettsammanhang, därför att de hör ihop, griper in i varandra och kompletterarvarandra. Men detta är inte nog. För att man rätt skall kunna se denförändringsprocess som pågår i skolan måste man se dessa båda propositioneri ett vidare sammanhang - som ytterligare ett par pusselbitar i det mönster somhar vuxit fram alltifrån SIA-beslutet och tills . Detär en lång rad av pusselbitar, som det nya statsbidragssystemet, skolledar- ochpersonallagsutbildningarna, de lokala och regionala planeringsråden, ung- domspropositionen,elevers och föräldrars medinflytande i skolan, för att bara ta några exempel.Besluten på dessa punkter har tillsammantaget gjort det möjligt att nåytterligare en bit på vägen mot en decentraliserad skola. Det är inte utan tillfredsställelse som vi somcenterpartister nu noterar att dagens båda beslut som genomgående tema harbegreppet decentralisering. Vi är inte ute efter att på något sätt ensamma taåt oss äran av detta, för i dessa avseenden är alla helt överens. Vikonstaterar bara att de många årens kamp för ett decentraliserat samhälle nubörjar bära frukt även på skolans område. Varför är det då så viktigt med ett decentraliseratbeslutsfattande och en möjlighet till lokal påverkan? Låt mig ge några exempel. Nog är det väl rimligt att utbildningsbeslut som är avregionalpolitisk och arbetsmarknadspolitisk betydelse för den egna regionen kanfattas på regional nivå, dvs. i det här fallet av länsskolnämnden. Nog är det väl rimligt att skolutveckling i alla dessformer, som är så beroende av personalens engagemang, av elevernas ochföräldrarnas intresse och av ett helhjärtat stöd och resurstilldelning frånlokala politiska beslutsfattares sida, också kan ges en lokal förankring i denegna kommunen, i det egna rektorsområdet och i den egna skolenheten. Mycket mer vore att säga om den övergripandebetydelsen av dessa beslut, men låt mig ändå övergå till några av desocialdemokratiska reservationerna. När det gäller sammansättningen av skolöverstyrelsensstyrelse är det bara att konstatera att vi har skilda uppfattningar. Enligt vårbestämda mening tas allmänintresset bäst till vara av förtroendevalda ledamöteroch inte av företrädare för olika partsintressen. Detta gäller såvälrepresentanter för arbetsmarknadens parter som representanter för elever ochföräldrar. Och vi anvisar både i propositionen och i utskottsbetänkandet andraformer för medverkan av partsintressena. När det så gäller grunderna för tillsättning av tjänstervid länsskolnämn-derna vill jag bara konstatera att ungefär samma önskemål ompersonalens kompetens kommer till uttryck såväl i propositionen och betänkandetsom i reservationen. Skillnaden är att reservanterna vill snäva inmöjligheterna genom att ställa bestämda krav pä viss kompetens. Jag undrar ominte reservanterna dessutom har förbisett det förhållandet att vi i stort settredan härden personal anställd som också kommer att vara verksam efter den 1juli 1982. Övriga reservationer som år fogade tillbetänkandet kommer senare att bemötas av . och jag ber att fåyrka bifall till utskottets hemställan på samtliga'punkter. Skolforskning och skoladministration, m. m. 10LENA () replik: har fel i att arbetsmarknadenshuvudorganisationer i detta sammanhang skulle representera partsintressen. Dehar varit representerade i styrelse liksom i andra Skolforskning och skoladministration, m. rn. lekmannastyrelsersåsom företrädare för allmänintressen, och det är som sådana de ocksåfortsättningsvis skulle finnas där. Vi menar att det är allvarligt att deborgerliga partierna ser med sådan ovilja på det demokratiska arbete somutförs inom arbetsmarknadens huvudorganisationer. Vi menar att det har varit enstyrka för svensk demokrati att dessa organisationer vidgat sitt arbete attinte bara omfatta rent fackliga frågor utan också landets intressen i stort.Utskottsmajoriteten uttalar en ovilja mot deras sätt att arbeta, närmast ettförakt, när man på det här sättet ser till att de kastas ut frånskolöverstyrelsens styrelse. Vi ser på ett helt annat sätt på deras arbete ochpå behovet av att få in det de står för också i verkets styrelse. Dessutom strider regeringens och utskottsmajoritetensförslag mot en nära nog enhällig remissopinion. Det var ytterst få som ställdeupp för det förslag som regeringen har lagt. i t.ex., som borde känna till eftersom han ingår i den, ställde uppför den linje som vi går på och inte för den linje som regeringen valt. Då det gäller den andra frågan, beträffandekompetenskraven för dem som skall arbeta i länsskolnämnderna, ser jag det sommycket anmärkningsvärt att utskottsmajoriteten, när man besvarar vårtmotionskrav, över huvud taget inte nämner angelägenheten av att personalenskall ha erfarenhet från utvecklingsarbete, utvärderingsarbete och lagarbete.Det är någonting som vi menar är helt avgörande för att det fältarbete somlänsskolnämnderna skall uträtta kommer att uppfylla de höga krav som vi nuställer på det. 11LARZ () replik: Vi skiljer oss uppenbarligen åt på fler sättän vad jag försökt beskriva inledningsvis. står upp och säger attarbetsmarknadens huvudorganisationer inte företräder några partsintressen. Jagtillåter mig ändå betvivla det. Jag menar att de i allra högsta grad företräderpartsintressen i det här fallet. Då har jag bara att upprepa vad jag redankonstaterat, nämligen att vi tror att allmänintresset - som återkom till - företräds bäst av förtroendevalda ledamöter. Att bland remissinstanserna exemplifiera medlänsskolnämnden i kan vara både intressant och litetkuriöst. Men skulle kunna ta det som ett uttryck för hur det kan gå nårpartsintressena är starka. Om man ser på det yttrandet kan man konstatera attreservanterna är flera än dem som fattat det s. k. majoritetsbeslutet. Såunderliga är våra beslutsordningar i länsskolnämnderna att resultatet kan blisådant. Vi ser också litet olika på frågan om personalen ochpersonalens kompetens. Även om det är mycket som skiljer oss åt, har och jag ändå det gemensamt att vi vid sidan av vårariksdagsuppdrag också är ordförande i var sin länsskolnämnd. Och vi haruppenbarligen litet olika tilltro till länsskolnämndernas personals möjligheteroch kompetens när det gäller att genomföra de beslut som vi i övrigt varit såense om. 12LENA () replik: I den senare frågan är det så, att vi nulägger på länsskolnämnderna nya uppgifter av mer pedagogiskt utvecklande slag.När man gör det är det väldigt underligt att man inte ser till attkompetenskraven på den personal som skall arbeta med detta överensstämmer meduppgifterna. Beträffande vidhåller jag attarbetsmarknadens huvudorganisationer inte finns med där som partsintressen.Det gör de inte i någon av lekmannaorganens styrelser. Och de har inte gjortdet i tidigare heller. De har företrätt allmänintressena. Dettaär angivet helt klart i alla förarbeten, och så borde det vara ocksåfortsättningsvis. Den situation man nu kommer i - när man helt politiserarde förvaltande och planerande uppgifter som SÖ har- är mycket olycklig. Det ärriktigt att frågor om policy och politisk styrning skall läggas på regeringenoch , men verkets ledning skall inte politiseras på det här sättet. Skolforskning och skoladministration, m. m. 13LARZ () replik: Jag tror att man ställer ett näst intillorimligt krav på de personer som det här kan vara fråga om. Om man sitter iskolöverstyrelsens styrelse som representant för en huvudorganisation ochsamtidigt exempelvis - utan att jag på något sätt kritiserar person - ärordförande i ett av största lärarförbund, tror jag att det är mycketsvårt och ett näst intill orimligt krav på den människan att bortse frånpartsintressena i sammanhanget. 14 (): Förslaget i proposition 107 om den statligaskoladministrationen är ett fullföljande av tanken på en långt gåendedecentralisering av ansvaret för skolans organisation och resursanvändning.Tidigare steg i den riktningen har varit beslut om reformering av skolans inrearbete, ett nytt statsbidragssystem samt den nya läroplanen för ,som folkpartiregeringen utarbetade . Det blir nu en central politisk nivå - regering ochriksdag - som fastställer mål och riktlinjer, anger de intentioner som skallstyra verksamheten och utvecklingen av barn- och ungdomsskolan och även fattarbeslut om ekonomiska resurser till verksamheten. De viktigaste uppgifterna för den centralaskoladministrativa nivån -- blir att ta ansvar för att defastställda målen förverkligas. Ett område som också poängteras speciellt ipropositionen är en utökad utvärdering av verksamheten, att följa upppedagogisk utveckling och ekonomiska konsekvenser. Den regionala administrativa nivån - länsskolnämnderna -skall fungera Som och ansvara för att utveckla, samordnaoch planera skolväsendet i länet. Den kommunala nivån får ett långt gående driftansvar föratt de fastlagda målen förverkligas. får rnan stora möjligheter att utforma Skolforskning och skoladministration, m. m. verksamhetenoch den pedagogiska utvecklingen så att de lokala förutsättningarna utnyttjasmaximalt. Ett ökat lokalt ansvarstagande får dock inte inkräkta påelevernas rätt till en likvärdig utbildningsstandard i hela landet. Det finnsalltså en bestämd gräns för hur långt decentraliseringen kan drivas. Såväl iden nya läroplanen som i den nu aktuella propositionen och iutskottsbetänkandet betonas starkt strävan att säkra ett fast statligt grepp omde styrinstrument som garanterar en likvärdig utbildningsstandard för barn ochungdom oavsett var i landet de bor. Det finns en stor enighet kring detta iutskottet. Likaså poängteras regeringens och ansvar föratt skolan ger erforderlig hjälp till elever med svårigheter och särskildabehov. Statliga instrument behövs också för att slå vakt om elev-och personalmedverkan i skolan, arbetssättets utveckling, samarbetet mellanhem och skola och samarbetet mellan skola och arbetsliv. Principen som skall vara vägledande för skolpolitiken äralltså: lokal frihet i allt som rör den praktiska uppläggningen av skolans verksamhet,men ett fastare grepp om sådana instrument som är av strategisk betydelse föratt förverkliga rikspolitiska beslut om skolan. Jag instämmer i de synpunkter om skolöverstyrelsensstyrelse som har anfört. Därutöver vill jag kraftigt understrykaatt det står varje verkstyrelse fritt att med sig adjungera representanter urgrupper som man önskar samråda med. I det sammanhanget kommer representanterför elever och föräldrar naturligt in. Självfallet har den aktiva Hem ochskola-rörelsen, liksom eleverna, viktiga synpunkter att tillföra skolansverksamhet. Skillnaden mellan utskottets hemställan och reservationen är idenna del därför akademisk, I samband med vissa personaladministrativa frågordiskuteras i propositionen också meritvärderingssystemet vidlärartillsättningar. Stor enighet synes råda om behovet hos myndigheter ochorganisationer av ett poängmässigt meritvärderingssystem. Det finns ett starktsamband mellan ett formaliserat poängmässigt meritvärderingssystem och betygsättningi lärarutbildningen. Debatten om de graderade betygen har länge varit livlig.1970 tillsatte SÖ en arbetsgrupp med uppgiften att analysera och utreda behovetav betyg i lärarutbildningen. Gruppen ansåg att de skäl som talade för betygvägde tyngre än de skäl som talade emot sådana. sade att vilja saknas i departementetatt ta itu med den här frågan. Så är inte fallet. Föredraganden aviserartvärtom att betygsfrågan kommer att behandlas i propositionen om vissalärarutbildningsfrågor. Hon avvisar emellertid redan nu ett system som skulleinnebära att man endast tog hänsyn till antalet tjänsteår vidlärartillsättningar. 1. undervisningsskicklighetoch nit, 2. kunskap ochfärdigheter i ämnen som hör till tjänsten eller på annan grund kan vara avbetydelse vid tjänstens utövande. 3. längden av välvitsordad tjänstgöring. Härutöver skall också hänsyn tas till meriter som intepoängmässigt kan värderas - populärt kallade den fjärde befordringsgrunden. I reservation 1 vid utbildningsutskottets betänkande 38anser socialdemokraterna dels att man vid tillsättningar skall ge större tyngdåt studier efter grundutbildningen, dels att pedagogiskt utvecklingsarbeteskall poängbedö-mas och meritvärderas. Utskottet har gjort den bedömningen att det är omöjligtatt poängvärdera allt som kan anses vara meriterande för en lärare. En radpraktiska hinder finns för att rättvist göra en sådan värdering. Hur skall mant. ex. meritvärdera om en lärare har deltagit i försöksverksamhet - ett av deexempel som socialdemokraterna tar upp i sin motion. Skall vilka försök somhelst värderas oavsett omfattningen? Skall man göra skillnad mellan försök somhar haft en lyckosam utveckling och försök som inte har haft det? Det finnsalltså en rad praktiska skäl emot förslaget. Enligt skolförordningen har tillsättningsmyndighetenskyldighet att ta hänsyn till icke poängvärderade meriter som den sökandeönskar åberopa. Enligt utskottets uppfattning är det inte i skolförordningensanda, om man grovt schablonmässigt räknar fram en meritpoäng som automatisktskulle bli utslagsgivande vid lärartillsättningar. I reservation 3 vid samma betänkande vänder sigminoriteten mot att företrädare för småföretagsamhet inom lantbruk, hantverk,service och kooperation i olika former skall beredas plats i det centralaplaneringsrådet. I en situation när skolan måste vidga alla möjlighetertill förbättrade kontakter med arbetslivet finner utskottet det intetillfredsställande att dessa grupper inte skulle beredas tillfälle att delta iutformningen eller uppläggningen av skolans arbetslivskontakter. Det är alltsåangeläget att SHIO-Familjeföretagen och LRF blir representerade i det centralaplaneringsrådet. Med hänvisning till vad jag har anfört villjag yrka avslag på de socialdemokratiska reservationerna och bifall tillutskottets hemställan på samtliga punkter. Skolforskning och skoladministration, m. m. Under detta anförande övertog förste vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 15 () replik: Det verkar något underligt när om det fina samarbetet mellan hem och skola och utvecklandet avelevdemokratin, som utskottsmajoriteten avstyrker de motioner somvill ha in representanter för elev- och föräldraorganisationer i SÖ:s styrelse.Att det skulle vara närmast en akademisk fråga huruvida vi här i riksdagenbeslutar om de skall adjungeras eller inte är ett helt nytt tänkande som intekommer fram i utskottets betänkande. Där uttalar majoriteten ett blanktavstyrkande av motionerna. Det är anledningen till att vi har reserverat oss.Hade Skolforskning och skoladministration, m. m. utskottsmajoritetenresonerat på annat sätt hade vi kunnat enas på den punkten. Angående lärarutbildningsbetygen säger attsista ordet inte är sagt och att man återkommer i samband med enlärarutbildningsproposition. Det hoppas jag verkligen. Det går inte attbehandla lärarutbildningen utan att ta upp betygsfrågorna. Men då får vi enunderlig behandlingsordning. Vi tar ställning till en hel del avbetygsfrågorna. Det hade varit bättre att samtliga dessa frågor behandlades vidett och samma tillfälle. Meritvärderingsfrågorna har ett direkt samband medbetygsfrågorna. Jag hoppas att det nu säger skall innebäraatt man faktiskt tar tag i frågan om de graderade ämnesbetygen och att det kanbli en uppluckring av dessa - och helst en avveckling - närlärarutbildningspropositionen kommer. Den borgerliga utskottsmajoriteten vill tydligen ökastorleken hos det centrala planeringsrådet avsevärt för att bereda utrymme förflera intressenter. När diskuterades, var man från borgerligthåll väldigt noga med att den skulle ha ganska liten omfattning för att denskulle vara arbetsduglig. Det argumentet gäller tydligen inte alls i fråga omdet centrala planeringsrådet. 16YLVA () replik: Jag tycker att resonerarmärkligt när hon menar att en stor del av det svenska arbetslivet skulle varautestängd från de möjligheter till samråd som det centrala planeringsrådet ger.I Lgr 80 t. ex. ställs väldigt långtgående krav på att arbetslivskontakternaskall utformas allsidigt, och jag tycker att det är rimligt att företrädare försmåföretagsamhet, småindustri, hantverk och service får möjlighet att blirepresenterade i centrala planeringsrådet. Det är ju framför allt inom deområdena som skolans arbetslivskontakter måste utvidgas och vidareutvecklas. När det gäller ämnesbetygen har jag klart sagt ifrån - ochdet kan också läsa i propositionen - att förslag kring defrågorna kommer i propositionen om lärarutbildningen. Det finns väl ingenanledning att misstro föredragandens uttalande i det sammanhanget. Sedan kan jag inte finna att det finns någonting somhindrar en styrelse från att adjungera representanter för elev- ochföräldrarorganisationer. Det gäller självklart också . 17 () replik: Jag anser att den borgerligautskottsmajoriteten, när den skrev betänkandet, borde ha tänkt på att SÖ:sstyrelse på egen hand kan föreslå adjungering. Vad säger nu ärlitet sent påkommet, eftersom utskottsmajoriteten ju har avstyrkt kraven påadjungering. Detta är alltså utskottsmajoritetens mening. Däremot finns det enreservation som säger att elev- och föräldrarepresentanter skall kunnaadjungeras. Annerstedthar den åsikten, föreslår jag att hon röstar med reservationen. Sedan är det en sak att säga att betygsfrågan skall tasupp i lärarutbildningspropositionen - en helt annan är på vilketsätt man skall lösa denna fråga. Tänker man där minska ämnesbetygens betydelse,kanske t. o. m. avveckla dem i deras graderade form? Det är den intressantafrågan för vår del. Beträffande SSA-råden, har det både på det centrala planetoch på lokalt och regionalt plan skett en ganska olycklig utveckling. Rådensuppgifter och deras sammansättning har utvidgats allt mer och mer, så att detsom egentligen var de här rådens uppgift från början - samverkan mellan skolaoch arbetsliv - har suddats ut. tycks råden vara något slags "Mädchenfijr allés". Detta är ingen bra utveckling. Skolforskning och skoladministration, rn. 18 () replik: Det vore väl märkligt om de senaste tio årensdiskussioner kring de graderade betygen skulle ha gått fullständigt spårlöstförbi och man i departementet inte skulle göra några ansträngningar att kommatill rätta med den tveksamhet och det motstånd som har funnits och finns motbetygen. Jag har alltså fullt förtroende för att man i den kommandepropositionen kommer att behandla betygsfrågan på ett sätt som kantillfredsställa de flesta intressenter i frågan. När det sedan gällerplaneringsorganen säger att deras verksamhet har fått enmycket olycklig utveckling. Det kan man inte lasta de tillkommandenäringslivsrepresentanterna för, utan det blir en uppgift för råden attreformera sitt arbete och ge det en bättre inriktning mot det som de syftar till.Detta är ingen anledning att utesluta representation för en stor del av detsvenska arbetslivet. 19MARGOT (): "Bedrövligt!" tycker jag är bästabenämningen på regeringens handläggning av frågan om de graderade betygen ilärarutbildningen. har frågan varit diskuterad och utredd, menända sedan LUT, lärarutbildningsutredningen. 1977 presenterade sitt förslag omatt avskaffa de graderade betygen har den "politiskahandlingskraften" använts till att gräva ner ärendet eller tillbortförklaringar. "Bedrövligt!" är likaledes rätt etikett på detförslag till lösning som presenteras i regeringspropositionen om den statligaskoladministrationen. Där tänkte man till, men inte tillräckligt, eftersomförslaget blev att avskaffa betygen, men enbart i lärarskicklighet. Dessutomskulle betygen tas bort helt och hållet, och det är det ingen som enshar föreslagit. Att betygen "godkänd" resp. "icke godkänd"skall finnas kvar har inte ifrågasatts. Nåväl, det senare råttas nu till iutbildningsutskottets betänkande. I övrigt bara upprepas regeringens fåargument för att behålla de graderade betygen i ämnesteori. För det första sägsatt det finns en positiv överensstämmelse mellan betygen i ämnesteori och lärarskicklighet,dvs. att den som har högt Skolforskning och skoladministration, m. m. betyg iämnesteori ofta också har det i lärarskicklighet. Det argumentet kommer nogfrån LLIT 74, men där påpekades också att korrelationen -alltsåöverensstämmelsen- inte är -M ; det finns t. ex, i klasslärarutbildningenlärare som har högsta betyg i lärarskicklighet men inte spetsbetyg i ämnesteori.Dessutom sade utredningen att om spetsbetygen slopas i lärarskicklighet menbehålls i ämnesteori, leder det till att de ämnesteoretiska kunskaperna fårrelativt större vikt än nu vid tillsättning av lärartjänst. Det stämmer dåligtmed uppfattningen att den praktisk-pedagogiska utbildningen bör få ökadtyngdpunkt och vikten av att läraren skall vara allmänpedagogiskt kompetent. För det andra använder utskottet svårigheterna medmeritvärdering som ett argument för att behålla de graderade betygen i lärarutbildningen.Ja, nog är det bedrövligt att regeringen inte ännu har lyckats lösa den frågan!Det är inget annat än brist på vilja. Den framtida ämnesteoretiskalärarutbildningen kommer antagligen att använda nya arbetsformer och få delvisnytt innehåll och ny struktur. Med tanke på detta ansåg redan LUT 74 att det iframtiden skulle bli omöjligt med graderad betygsättning. Om nu spetsbetygenbehålls enbart i ämnesutbildningen, är det risk för att det nyameritvärderingssystem som skall utarbetas måste revideras snart igen. Ettslopande av de graderade betygen i lärarskicklighet bör alltså leda till attäven motsvarande betyg i ämnesteori slopas. Sakfrågan om de graderade betygen ilärarutbildningen hade tjänat på att behandlas i sitt rätta sammanhang, dvs. isamband med en proposition om lärarutbildningen. Då hade den här halvmesyrenkunnat undvikas och fått ta ställning till ett väl genomarbetatförslag. Tyvärr är det fortfarande nödvändigt med ytterligare utredning ochöverläggning med berörda parter för att man skall kunna skapa ettmeritvärderingssystem som bygger på ett slopande av de graderade betygen i bådeämnesteori och lärarskicklighet. Efter att ha lyssnat på utskottets talesman här skulle jagvilja ha svar på ett par frågor: Vad vinner man egentligen med den föreslagnaförändringen av betygsättningen i lärarutbildningen? Anser utskottets talesman att man nu har tagit hänsyntill den mycket starka opinionen mot graderade betyg? Med detta yrkar jag bifall tills-reservationen 1 vid utbildningsutskottets betänkande 38.