prot · G40972 · 1980-12-31 00:00:00 — Rörligheten på byggnadsmarknaden, liksom på andraarbetsmarknader, sfimuleras inte genom def sparförslag som regeringen nyligenpresenterat. I värt län har allvarligt sökt aft bidra fillen utjämning på byggarbefsmarknaden. Det blir emellertid omöjligt ifortsättningen med den regeringspolitik som förs. Effekten av det tredje steget av skafteufjämningsbidragethar vi räknat med i landsfingets plan för 1981-1985. Nettoeffekten av debesparingar som man har signalerat blir följande. Vi kommer aft förlora ibolagsskaft 10 milj. kr., genom grundavdragefs ändrade konstruktion 20 milj.kr. och på skolsidan 1 milj. kr. Tillsammans blir det 31 milj. kr., och detklarar man inte utan vidare. stod statsministern i denna kammare ochsade apropå sjukvården att def kunde bli aktuellt att arbeta under, som hanuttryckte def, nya och okonventionella former - vad nu det kan innebära. regeringentvinga landstingen till nedrustning av vårdresurserna? frågar man sig oroligt,Def kan naturligtvis vara sä att man syftar fill en privatisering avsjukvården, Def innebär atf det som vi från socialdemokratiskt häll har kämpatför , nämligen vårdsolidariteten, kommer i fara, , i , angav iredogörelsen för arbefsmarknadsufsikterna att klaraindikatorer fanns som visade atf arbetsmarknaden i länet successivt skulleförsämras. Ökningen av antalet varsel, statistik och övriga rapporter frånarbetsförmedlingarna i länet bekräftar detta. Inom vissa näringsgrenar harproblemen kommit tidigare än väntat. Arbetslösheten har ökat, och antaletnyanrnälda och kvarstående lediga platser har minskat. Dearbetsmarknadspolifiska insatserna i form av beredskapsarbete ocharbetsmarknadsutbildning har trots detta varit av betydligt mindre omfattningän för eft är sedan, var totalt 4 284 personeranmälda som arbetslösa vid länets arbetsförmedlingar. Jämfört med oktober 1980är detta en ökning med 340personer, var 3 694 anmälda somarbetslösa i länet. Antalet arbetslösa kassamedlemmar har ökat med nära 500 ijämförelse med motsvarande månad . nyanmäldes 1 167 lediga platser tilllänets arbetsförmedlingar, vilket i stort sett är detsamma som föregåendemånad. Antalet nyanmälda platser var 1 482. Vid månadens slutkvarstod 200 färre lediga platser än för motsvarande månad sedan.Antalet lediga platser inom tillverkningsindustrin har nära nog halverats ijämförelse med samma månad föregående år. Totalt har inkommit 86 varsel, som berörtsammanlagt 3 600 personer. Av dessa har 134 personer fått sina varselåterkallade. En markant ökning av varselfrekvensen har skett . har 30 varsel inlämnats, varavdrygt hälften kommit från företag inom träindustri, byggnadsverksamhet ochmåleribranschen. Anmärkningsvärt i detta sammanhang är det betydligt försämradeläget i just måleribranschen, I defta läge, fru falman, har vi socialdemokratiskariksdagsmän frän under allmänna motionstiden motionerat omändringar av såväl stödområdesindelning som fransportstödsområden. Vi tyckerverkligen att vi har skäl att begära sådana ändringar! har löntagarna ställt upp och i lönerörelsen tagit sindel av ansvaret i en besvärlig situation. Kommer regeringen att ta det ansvarsom arbetsmarknadens parter vädjar om? Vad skall regeringen göra för atfstimulera sysselsättningen i t, ex. mitt hemlän? Har vi någonting positivt attförvänta? Det är tyvärr brist pä polifiska åtgärder, åtminstone om man menarmeningsfulla åtgärder, i det här landet. Kommer det att fortsätta i sammahjulspår? Det frågar man sig oroligt. 57STEN () replik: Nr 72 Jag tyckte verkligenatt ganska nonchalant Onsdaeen den viftade bort allvaret imitt påpekande om att den korta arbetstiden innebär 4 fghj-yri 1981 ett mycketdåligt utnyttjande av de resurser som sfär fill buds. Och för att _ understrykavad jag åsyftar skall jag fa ett konkret exempel. Det är hämtat fränträhusfabriken i , sorn har 260 kollektivanställda, I entidningsartikel berättar personalchefen aft han vid utgången av1980 kunde räkna ut att hade fallit bort ur produktionen underåret för alla de ledigheter som finns - till skada för bolaget och päskattebetalarnas bekostnad. Han säger bl. "Individuellt rekord slog en 24-årig snickare. Hananmiilde sig till prakfiskt taget allt i kursväg som hans fack,Träindustriarbetareförbundef, hade lyckats hitta på - 15 olika ämnen - och kompå det viset ensam upp i 256 ledighetsfimmar, fördelade på 34arbetsdagar," Det var eft exempel bland många ur den verklighet sområder , och det visar aft det verkligen finns eft behov av att vifullföljer det som regeringen har initierat och gör en översyn av detmateriella innehållet i de här lagarna i syfte att försöka begränsa det totalaledighetsuftagef. Därigenom bör vi kunna fä ett bättre utnyttjande fotalt avarbetstiden och av de resurser vi har i form av maskiner, lokaler och annat påett bättre sätt. På så vis kan vi stärka vårt lands konkurrenskraft gentemotomvärlden. 58 () replik: Det är betecknande aft när tarett exempel, dä plockar han fram en trähusfabrik i . Om jag minnsrätt är det här en av landefs mest mekaniserade och automatiseradeträhusfabriker. Det kan naturligtvis vara på det sättet, , att denpersonal man har inte trivs med sina arbetsuppgifter och infe orkar med i enhårt mekaniserad indusfri - att människor av vantrivsel söker sig till olikakurser för att få ett avbrott i en monoton arbetsmiljö, som de har hamnat i. Jag tycker det vore mödan värt förSten och andra moderater att titta litet pä människornas arbetsmiljöerinnan man spelar upp sädana här historier för . 59STEN () replik; Jag är inte ensam, jag kan hänvisa till enläng rad inlägg under den här debatten, Jag skall ta ytterligare ett exempel.Samma synpunkter har framförts av , som är ordförande i , vid ett möte för Metalls socialdemokratiska förening iGöteborg, Han blev intervjuad av lokalradion och sade bl, a, följande; "Gömmer man sig för länge i busken växer baraproblemen och blir mycket svåra att angripa." Vilka reformer GöranJohansson vill lägga på is preciserade han inte i intervjun för lokalradion,men han sade att om "man sätter sig ner och tittar pä en del reformer somhar med ledighet aft göra så finns def säkert möjligheter ufan att det alltfördrastiskt påverkar individerna. Dem som man måste värna om är demänniskor som står och gör eft arbete och sliter ! Jag tror attsolidariteten kräver att de infe bara ska betala för andras förmåner," Man börjar reagera även i djupa leden inorn de grenar avarbetarrörelsen som företräder. Jag tror man skall lyssna nogatill vad de har atf säga. Vi skall försöka ställa allt till rätta. Onekligenhar vi i vårt land den lägsta arbetstiden i . Varför skall vi, som göranspråk pä att ha den högsta levnadsstandarden, redovisa den lägstaarbetstiden? Det är en ekvation som inte går ihop. Det borde fa fasta på och försöka att analysera orsakerna fill. 60 () replik; Jag tror aft de svenskaindustriarbetarna har problematiken klar för sig. De är vana vid ett högt tempoute på arbetsplatserna. Men när detta drivs hårdare och härdare med automationoch tidsstudier får man naturligtvis ta konsekvenserna och korta nedarbetstiden om människorna över huvud taget skall orka med tempot. Denproblematiken vore någonfing för den föregående falaren att överväga. 61KARIN AHRLAND (fp): Man brukar säga aft krig är för allvarligt föratt skötas av generaler. Som en lätt fravesti på den sanningen skulle jag viljapåstå att ett lands ekonomi är en för allvarlig fråga för atf skötas enbart avparfiledare, finansutskottsledamöter eller manliga företrädare förarbetsmarknadens parter. Def är därför jag försöker lägga mig i debatten, ochjag tänker fala om en investering som skulle löna sig för stat, kommun ochenskilda medborgare. Det har talats oavbrutet om nödvändigheten atf spara iSverige . Visst ärdet nödvändigt aft dra ned pä utgiftssidan ibudgeten. Men det är inte detsamma som atf spara. Att spara är enligt normaltsvenskt språkbruk detsamma som att öka sina fillgångar vare sig man sätterpengar på bank, köper akfier eller i värsta fall diamanter och lägger ibankfacket. En första förutsättning är då att man har något över av sinainkomster sedan man betalat de nödvändiga utgifterna. täcker inte statensinkomster utgifterna, och därför är det räft att granska varje utgift så atfman inte slösar. Men även eft barn i kan upptäcka atf även om vitar bort alla utgifter för varje partis heligaste ko, alltifrån försvar ochfolkpensioner till u-hjälp- vilket alla inser att ingen vill - blir resultatetändå inte ens plus minus noll. Därmed borde åtminstone varje vuxen människakunna inse aft def är inkomstsidan vi måste ägna merparten av debatten åt. Låtoss gärna granska utgiftssidan och i varje parti vara öppna för att offra någoti våra heligaste frågor. Men den debatten får inte ta över debatten om hur viskall få inkomster igen. Dessutom måste man faktiskt även om man granskarutgiftssidan ha inkomstsidan i tankarna. Man måste fråga sig: Vilka utgifterkan i sinom fid ge inkomster? Är det något vi absolut inte bör dra in pä, och isä fall varför? Det är naturligtvis sådant som ger utdelningpä inkomstsidan. Vilka resurser har vi då som kan ge utdelning pä inkomstsidan?Jo, vi har tillgångar i naturen, hos industrin och hos människorna. gällerdet att se till att alla bidrar till inkomstsidan. Vi häri inganaturtillgångar i form av diamanter för bankfack, men def skall vi infe sörjaöver, för något mindre produktivt kapital finns knappast. Men vi har andramineraler som, rätt utnyttjade, kan tjäna produktionen och därmed allasvälfärd. Vi har faktiskt ocksä en väl utvecklad indusfri, som kan produceramycket mer än i dag- och mäste göra det, om vi skall få nägra inkomster. Men dämåste industrin bli internationellt konkurrenskraftig. Personligen beklagar jagatf regeringspartierna inte kunde enas om atf ta bort bolagsskatten. Det hadefill en relativt liten kostnad varit just en sädan morot som hade kunnat fäfler företagsamma människor i det här landet villiga att arbeta lifef mer förproduktionen. Men def fär jag återkomma till . Jag skall gä över till människorna. Det tycks dä vara nödvändigtaft påminna om att varken naturtillgångar eller maskiner, hur mycket taxeratkapital de än står för, ensamma kan ge oss de inkomster som behövs. Människormåste vara inblandade. När vi nu måste dra in på samhällets utgifter och allaletar efter utgiftsposter att stryka bort, visar det sig på nytt hurkonservativt i ordets verkligt objektiva mening en del tänker. Fantasilöst ärett mera värdeladdat uttryck, men jag skall gärna stå för det. Man går igenomlistan på offentliga utgifter och tror atf Åmanlagarnas bud "sist in,först ut" gäller även för de offentliga utgifterna. Man finner dä atf detär kostnaderna för pappaledigheten och barnomsorgen som man kan spara på. Men,fru talman, jag vill upprepa det igen; mindre pengar till barnomsorgen är intedetsamma som atf spara. Def är aft minska pä vissa utgifter, men ocksä påinkomster. Def värsta är atf det fakfiskt också betyder minskade investeringarför framfiden. Och det är allvarligt i dagens läge. Jag skall be atf fä räkna högt. I vulgärpropagandan heterdef att en daghemsplats kostar . Siffran kan i sig diskuteras,men låt oss acceptera den. Men s. k. vanlig svensk hederlighet borde ändå kunnakräva av oss aft vi räknade vidare. är samhällets utgifter för endagisplats, men mittemot dessa på andra sidan strecket i kassaboken stårinkomsterna - och dem talar vissa personer aldrig eller mycket litet om. Jagtycker att vi i ärlighetens namn skall tala om inkomsterna ocksä. De ärnämligen av flera slag. För def första; Inga daghemsplatser är gratis förföräldrarna. Alla betalar avgifter. De varierar från några till . , men alla betalar. För det andra fär både stat och kommun ökadeskatteintäkter om båda föräldrarna förvärvsarbetar. Skatteintäkterna varierarocksä, men man kan mycket väl påstå att det åtminstone är frågan om skaften fören inkomst på 50 000 i snitt, vilket sålunda är . Därmed kanske vi kan börja ta död på talet om atf endaghemsplafs kostar samhället . räcker infe def. I den häroperationen är det nödvändigtatf se till hela samhällsekonomin och värt sociala bidragssystern. Dä skall manfinna aft stat och kommun i allmänhet minskar sina utgifter till bostadsbidragoch socialhjälp om båda föräldrarna arbetar. De sumn-iorna är inte så stora,men de är inte heller så små att de kan nonchaleras. Ett par ytterligaresamhällsekonomiska faktorer på intäkfssidan är viktiga att nämna. En är myckettråkig aft nämna, men nägon gäng rnäste det sägas: det finns uppenbarligenmånga ickekommunala dagmammor i def här landet sorn inte skattar för sininkomst. Genom bristen pä tillsyn har det uppstått en fullt begripligprivat företagsamhet pä def här området. Men pä grund av marginalskatter ochandra marginaleffekter tycks en icke föraktlig del av denna företagsamhet varahelt undandragen beskattning! Det är nämligen av kvinnor med barnunder sju är som har tillgäng till barnomsorg, och svarar ensammaför barntillsynen. Vad gör de andra? Den frågan måste man ställa. Viktigare att nämna är en annan sida. Om en kvinna - fördet är ju i verkligheten så-tvingas stanna hemma från förvärvsarbete under t.ex. på grund av brist på daghem medför det långsiktigaproduktionsförluster för samhället, och där är det fräga om höga tal.Jämställdhetskommittén visade i sitt betänkande Kvinnors arbete attsamhällets produktionsminskning pä grund av atf grundskoleufbildade kvinnligatjänstemän -dvs. relativt lågavlönade kvinnor - måste ägna sig ät hemarbete är totalt . resp. , beroende pä kvinnornas åldervid hemarbetets början. Det var siffror, som alltså på grund avinflationen bör höjas innan de jämförs med 5 x /är i 1980 årssiffror. Kan vi nu sluta med def bedrägliga talet om . i kostnader perdaghemsplats? Jag hoppas det. Dessutom är det just produkfion vi behöver i dethär landet för atf fä upp siffrorna. Om jag för fär återgå fill vikten av att ökaproduktionen och stimulera eller underlätta för industrin, vill jag barapåminna om aft def både i finansplanen och i budgetpropositionen sägs ifrån attdet krävs ökad rörlighet pä arbetsmarknaden. Det är troligen rikfigt, men dämäste samhället underlätta rörligheten. Det räcker inte med uttalanden - detbehövs gärningar ocksä. En av mänga är att se fill aft def finns kommunalbarnomsorg överallt. , fru talman, för atf ingen skall missförstå mig:Jag tycker att ökningen av utgifterna för daghemsplatserna har varitoroväckande snabb. Jag tror det gär att pruta pä utgifterna för varje enskildplats när vi är tvingade, och jag är villig att diskutera hur. Jag tror ocksåatt vi mäsfe ha olika typer av barnomsorg. Men jag har med det härinlägget velat förklara, att om vi skall ta oss ur den ekonomiska krisen, om viskall kunna lämna över till våra barn ett där utvecklingen gått framåtför allas bästa, dä rnäste vi göra våra naturtillgångar räntabla, skapa ettindustriklimat som gör bäde arbete och kapital lönsamt och ge alla som villmöjlighet att arbeta för sina barns framtid. Jag tror att alla vill. Många kaninte därför att samhället ännu inte löst barntillsynsfrägan. Den offensivasatsningen pä de resurser som finns hos kvinnorna och morgondagens medborgaremäste vi fa .Man sparar inte genom att minska antaletbarnomsorgsplatser- rnan gör däremot lönsamma investeringar om man ökarantalet. 62 (); "Passa Er! ", stod det i storabokstäver sprayat med målarfärg på en husvägg. "Uppskruvadesnackdockor" kallades politikerna i en tidningsinsändare häromdagen.Insändaren var undertecknad med Punka-re-anarkist. Och jag kom faktiskt atttänka på de bilder som visats i TV från de nya s. k. ungdomsrevolferna i Västberlinoch . De revolterna har inga renodlade politiskagrunder eller politiska syften. Mänga av de deltagande ungdomarna är sädana somhar protesterat genom att färga håret grönt eller att sticka säkerhetsnälargenom kinderna. De här ungdomarna väjer infe för våld utan ser det som ennödvändighet, och resultatet blir våldsamma, meningslösa sammandrabbningarmellan samhälle - i det här fallet lika med polis - och ungdomar. Men det är väl att överdriva om man påstår att något liknandeskulle kunna hända i ? Kanske det, men sä politiker jag är tycker jagatt det finns för mänga "politiska snackdockor". Jag tror ocksä attvi mäste passa oss. som regeringen har talat om ungdomsproposition,ungdomsgar-anfi, yrkesintroduktion m, m, har nämligen följande hänt: Bostadsbristenbland de unga har ökat. Det håller päatt utvecklas ett ungdomens A- och B-lag i utbildning och arbetsliv. Def låterhemskt, men A-laget i det här fallet är de ungdomar som klarar sig bra igrundskolan, som fortsätter till gymnasieskolan och fär en plats där. Kanskegär de vidare till högskoleutbildning och fär sedan en plats i arbetslivet, B-laget är de ungdomar som har det jobbigt i ,som kanske fär anpassad studiegäng, som är skoltrötta och helst vill jobba -men vilken 16-åring kan få ett jobb ? Det är vidare de ungdomar som hamnari nägon form av projekt eller SA-kurs eller vad man nu kallar de speciellaåtgärder som samhället sätter in. Detkommersiella trycket pä unga människor blir allt hårdare. Pryl- ochmodehysterin växer. Def är jobbigt att vara ung och stå emot det härkommersiella trycket. Polifikerföraktoch ödestro verkar breda ut sig bland dagens unga. Def gär ät fanders! Vistruntar i det!, hör man mänga säga. De arbetslösa ungdomarna försöker ändå själva göra sighörda, t, ex, genom uppvaktningar och brev till ansvariga politiker och andra.Lyssna t, ex. fill vad 75 elever vid Nobelgymnasiets ungdomsprojekt i Karlstadskriver i ett brev adresserat till berörda parter i samhället: att fler lärlingsutbildningar och kortare utbildningar somär mer direkt yrkesförberedande skapas, att vi fåryrkesintroduktioner som verkligen leder till ett jobb efteråt, aft hakvar rätten till beredskapsjobb. aft kommunerna gör en inventeringför att skapa helt nya jobb. Vi behövs säkert på en massa ställen i samhälletbl, a. skulle vi kunna hjälpa till att bryta de gamlas isolering, hjälpa fillmed barnomsorgen, att vi som vill satsa på en utbildning efter grundskolaninte skall stängas ute p g a aft vi var skoltrötta och inte orkade kämpa förvåra betyg. Ge oss en chans, de flesta av oss har en helt annan ork när vi välhar slutat , aft arbetslivet skall sluta aft enbart se på våra betygnär vi söker jobb. Betygen säger nästan ingenting om oss som människor, att vi får en grundskola som känns lite mer meningsfulloch att vi får kunskaper som vi har verklig nytta av i det prakfiska livet t,ex, hur man söker jobb, vad som gäller ute pä arbetsmarknaden, hur man tarkontakt med olika myndigheter m, m., atf gymnasieskolan blir intressant för alla samt öppen föralla som vill in, attdet vi sysslar med på SA-kursen kommer in redan iskolan, 8:an o9:an" - SA betyder alltså studievägar och arbetsliv -, "att facket bryr sig om oss lite mer , även omvi inte har arbete sä fär vi def (hoppas vi), att nägot rejält görs för att motverkaungdomsarbetslösheten, vi vill inte vara nägra 'försökskaniner' samt atf alla skall ha rätten till ett arbete. Alla behövs isamhället, ingen skall behöva känna sig överflödig och utanför," Dettasäger en hel del, Def känns pä samma gång både ansvarsfullt och maktlöst attgä upp i en allmänpolitisk debatt i och fala om . Det kännsansvarsfullt, därför att så många värmlänningar går arbetslösa, hotas avarbetslöshet eller har det svårt på annat sätt och därför vädjar till ellerkräver av oss politiker att vi skall göra någonfing. Men våra möjligheter som politiker i opposition attpåverka utvecklingen är mycket begränsade, och därför får man en stark ochobehaglig känsla av polifisk maktlöshet. För aft bryta den maktlösheten krävsnågra saker. Vi måste fä tillbaka en arbetarregering. Def har idebatten skällts mycket och, tycker jag, i och för sig nog för pä denborgerliga regeringens handlingsförlamning, men när den borgerliga regeringentill äventyrs har gjort någonting, så har detta i många fall fått negativakonsekvenser, inte minst för , Vi är, kort sagt, trötta pä denhögerpolitik som förs. Vi behöver ekonomisk demokrati, som är en annan viktigförutsättning för förändring och förnyelse. Det handlar om arbetares ochtjänstemäns rättmätiga krav pä att få vara med och fatta även de ekonomiskabesluten i arbetsliv och samhälle. När det skall sparas, då skall arbetare ochtjänstemän ställa upp, men när vinster skall delas, då är de omyndigförklarade. Def duger naturligtvis inte att bara gnälla och klaga päden borgerliga regeringen. Därför skall jag ta tillfället i akt och redogöraför de förslag som vi socialdemokrater har lagt fram här i för attförbättra situafionen i , Vi föreslär att ett regionaltutvecklingsbolag för inrättas och att det anslås 10 miljoner fördefta ändamål. Vi föreslär också aft lokaliseringspolitiskt stöd för uppförandeav industrilokaler skall utgå i hela länet under budgetåren 1981/82 och1983/84. Dessutom föreslär vi aft lOrnilj. anslås till arbetsmarknadsverket,att användas som regionalpolifiska avskrivningslån för att uppföra kommunalaindustrilokaler i och att länets utvecklingsfond tillförsytterligare 10 milj. kr. som s. k. kapitallån. Vi förordar att får kvarstå i den inre zonenav det skogliga stödområdet även efter samt atf statligt stödfill skogsvärds-åtgärder också utanför utgår. Vi vill att beslutar inrätta eft geologikontor iFilipstad. Vi anser vidare att efableringsdelegafionen mäsfe särskiltuppmärksamma situationen i , att handelsutbytet mellan ochNorge skall ökas, atf försöksverksamhet med regionalt forskningsorgan skallstartas i , att en forskningsstation vid rikssägverksskolan i inrättas samt aft ett statligt industricentrum skall förläggas tillTorsby kommun. Vi föreslär transportstöd till Vänertrafiken och tilltransporter pä . Tidigareläggning av landstingskommunala projekt, som viockså föreslär, skulle infe bara innebära en hel del för sysselsättningen ilänet. Det skulle också innebära atf förfur kan ges ät angelägna vårdprojektframför allt inom långvården i t, ex. , , och , Vidare kräver vi arbetsmarknadspolitiska åtgärder av typenrådrumsarbeten, effektiviserad arbetsförmedling, förstärktarbetsmarknadsutbildning, ökade insatser för arbetshandikappade, utbyggdaberedskapsarbeten och särskilda insatser bland ungdom. Slutligen har vi föreslagit åtgärder för aft förbättra devärmländska kommunikationerna liksom utbildningen i länet. Sammantaget blir deffa en lång lista med förslag tillåtgärder som vi anser att regeringen kan vidta för att vrida utvecklingen åfräft häll. Lägg märke till aft ingen av de borgerliga ledamöternafrån har funnit anledning atf fa den här chansen att tala för sitt läneller att diskutera de åtgärder vi har föreslagit! Lojaliteten med regeringenär tydligen starkare än viljan aft diskutera de mycket allvarligaVärmlandsproblemen, och det är bara att beklaga detta. Årets match kallades Radio nyårskrönika över är1980. Den match som fick gä blev en hård boxningsmatch.Värmland fick ta emot n-iänga smällar, nägra under bältet t. o, rn. Bryggerieti , nedskärningarna inom Billerud, i , iKristinehamn, , gruvorna i , i ochslutligen krisen i Vänerskog höll pä att slå knockout på , Men jag och fler med rnig tror ändå på en returmafch. Vigör det därför att värmlänningarna själva infe längre vill acceptera Värmlandenbart som en tummelplats för de s, k, fria marknadskrafterna utan som ett länatt arbeta. bo och leva kvar i. Därför har arbetarrörelsen bestämt sigför aft ta strid för . Och kom ihåg: Man kan inte spela frihetenssånger på maktens instrument! I detta anförande instämde ElvyNilsson, och (alla s), 63 (): Årets allmänpolitiska debatt sker mot bakgrundav ett besvärande ekonomiskt läge och en ekonomisk utveckling som på många sättförändrat förutsättningarna för säväl enskilda människor som statlig ochkommunal verksamhet. En väsentlig och viktig del i vär polifik äransträngningarna att genom en effekfiv sysselsättnings- ocharbetsmarknadspolitik se till att sä mänga människor som möjligt är sysselsattai produktivt arbete.