prot · G409161 · 1980-12-31 00:00:00 — Under sådana förhållanden ter det sig mycket märkligtatt man vill utnyttja uppskovsinstitutet - detta sä mycket mera som HåkanWinberg i sitt anförande mycket talade om att man måste varaförsiktig. Denna försiktighet hade nog bort komma till uttryck innan hanlämnade in sin skrivelse om att denna institution skulle tillämpas i det härfallet. Låt mig än en gång erinra om vad konstitutionsutskottetanförde , då frågan behandlades: "Utskottet vill understryka vadrättighetsskyddsutredningen uttalat om att hindersamma och upprivande tvister iprocedurfrågor såvitt möjligt bör undvikasoch att den normala löpande reformverksamhet, som Nr 161 spelat en huvudroll i de svenska statsmakternas arbete, under inga Tisdaeen den omständigheter får förhindras." Vad som nusker är att en liten grupp i kammaren får till stånd kanhända ett uppskov och därmed förhindrar reformverksamheten. Man använder tvärt emot vad har förklarat. Man tar därmed på sigett videosram med ansvar, som jag förstår att man är beredd att bära, mendet är inte lyckligt för väldsinslas m m de svenska grundlagarna att de pådet sättet dras in i de politiska striderna. Man får då en onödig strid omprocedurordningen. Man hade kunnat nöja sig med att rösta på reservationen ochinte ta dessa ytterligare steg, som jag tidigt har reagerat mot, nämligen attanvända sig av uppskovsinstitutionen i regeringsformen. AnL 6 (vpk): Det här inlägget var egentligen avsett som enreplik på anförande . Låt mig trots att det har gåttnågra dagar ta upp ett par frågeställningar. roll var någotoklar. Framträdde han som förutvarande justitieminister eller som företrädareför moderata samlingspartiet? Trots den juridiska tyngdpunkten i anförandetbeklädde han förmodligen den dubbla rollen. Det fanns dock en viss skillnadmellan och . försökte uppenbarligen förringabetydelsen av de förråande våldsalster som i kommersiellt syfte sprids påvideogram. Detta skedde bl. a, genom sammanblandning av dessa alster och detverklighetsvåld som måste speglas i massmedia. När nu i huvudsak tog upp den juridiskasidan av det föreslagna förbudet, vill jag ta det som utgångspunkt. Låt ossgranska vad grundlagen säger om begränsningar av det här slaget. De fär göras"endast för att tillgodose ändamål som är godtagbart i ett demokratisktsamhälle".. Frågan måste då bli; Är det inte godtagbart i ett demokratisktsamhälle att sätta stopp för spridning i bl. a, kommersiellt syfte avmeningslöst förråande våld? "Begränsningenfår aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till detändamål som föranlett den ." Frågan blir då: Vill påstå attden föreslagna begränsningen gör detta? Begränsningen får "ej heller sträcka sig så långtatt den utgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen såsom en av folkstyrelsens grundvalar".Frågan blir; Vill hävda att denna begränsning utgör ett sådant hot? Att sprida rå våldspropaganda, vilket sker i alster som Verktygsmördaren och liknande, kan inte ha mycket med fri åsiktsbildning att göra. I mitt anförande erinrade jag om att vpkmotsatte sig det s. k, kvalificerade förfarandet i grundlagen. Vi gjorde detbl. a. därför att det inte utgör något verkligt skydd för fri- ochrättigheterna, men vi gjorde det också därför att det ger minoritetermöjligheter att fördröja grundlagsbeslut. När numoderaterna åberopar reglerna om förfarande i denna fråga tror jae attövriga partier som står bakom beslutet känner sis litet illa till mods. Åtgärder mot videogram med våldsinslag, m. m. Låt migerinra om vad skrev, kanske som en sorts brasklapp, närbeslutet togs; "Utskottet vill tillägga att det är sannolikt att denföreslagna ordningen kommer att få sin största betydelse som garant för attlagstiftningen på hithörande områden präglas av omsorg och nödig försiktighetenbart genom att den finns till och kan sättas i tillämplighet. Även omförfarandet inte kommer att i praktiken tillämpas fullt ut annat än i vissasärskilda fall bör det sålunda enligt utskottets mening ändock få betraktas somen värdefull praktisk garant mot mindre väl överlagdarättighetsbegränsningar." tolkning av ''vissa särskilda fall"innebär nu att man vill ge kommersiella intressen möjligheter att även ifortsättningen göra profit på "Filmer och videogram med närgångna ellerlångvariga skildringar av att någon utsätts för rått eller sadistisktvåld", som det heter i det aktuella lagförslaget. Genom agerande kommer bestämmelsen i vanrykteredan vid första tillfället den tillämpas. Det konstaterandet bör göras. AnL 7SVEN-ERIK (): Det här har varit en debatt på gott och ont.Nu menar jag inte bara att den inte hann slutföras före pingsthelgen utan jaghänsyftar också på att det bakom debatten finns en orsak, nämligen den tekniskautvecklingen, som alltid rymmer både någonting gott och någonting ont. I dethär fallet avser jag mediatekniken. Vi står inför en ny massmediaepok. Vi harredan text-TV, vanlig TV, data-TV och video. Vi får, i varje fall utom landet,och kabel-TV. Under gynnsamma omständigheter kan nya kulturformer ochnya massmedia bli grunden för en konstnärlig och kulturell förnyelse. De kan ibästa fall ge fler människor möjligheter till en skapande aktivitet och reellyttrandefrihet. De kan också ge medborgarna en utökad och mer tillförlitliginformation. Men nya media och uttrycksformer kan, liksom gamla, bliföremål för en intensiv kommersiell spekulation. Det kan monopoliserayttrandefriheten, kulturen kan strypas, människorna kan passiviseras. Vi vet -det har sagts under debatten här och - atthänsynslösa exploatörer satsar på grovt sadistiska våldsfilmer. Varje ny teknik är alltså en tillgång på gott och ont.Utgången avgörs av kampen mellan dem som vill befästa och utvidga allamänniskors yttrandefrihet och de krafter som endast är ute efter att tjänapengar på varje nytt medium, varje ny uttrycksform. Det är det problemet vi harmött i denna fråga, och det är det som har gjort att den föreslagnalagstiftningen blivit nödvändig. Vi skall slå vakt om det goda - i det här fallet vårtryckfrihet och yttrandefrihet. Men det hindrar inte att man ocksåmåste sätta gränsen för det onda. Det är det som sker genom den lagstiftningsom föreslår. Några häri kammaren har försökt sig på konststycket att rida på två hästar - två vilda hästar. Det brukar inte gå bra. Inte hellermoderaterna lyckades i det försöket - det är det vi får minnas från den härdebatten. Man kan inte på en och samma gång vara motståndare till detspekulativa våldet och vilja ge samma våld chansen att fortsätta spridas, AnL 8 PER (); De skäl som vi moderater har för att beriksdagen låta det lagförslag vi nu diskuterar vila redovisade vinoggrant i fredagens debatt. Låt mig nu bara göra ytterligare någrakommentarer. hävdar - och instämmer - att detinte är konsekvent att ta avstånd från våld och tillåta att våldsprids i massmedia. Den här ståndpunkten är desto mer anmärkningsvärd, hävdarGunilla , som lagrådet givit sitt tillstyrkande. Till dettavill jag, herr talman, säga ett par saker. Vi år ense, oavsett om eller inse det eller inte, i vår avsky för och vår upprördhet inför videovåldet.Ingen sunt tänkande, sunt reagerande människa kan någonsin försvara det somförekommer i vissa av de mest avskyvärda produkter som saluförs på den svenskamarknaden. Men det finns någonting mer ån detta, , somdu och jag i egenskap av riksdagsmän har en skyldighet att ta hänsyn till. Detär yttrandefriheten som idé, och risken för att den idén urgröps av de förbudsom riksdagsmajoriteten nu diskuterar att införa. Som för enstund sedan sade: Yttrandefriheten är till för att skydda det vi tycker illa om- det vi gillar behöver inget ytterligare skydd. Dessutom tillstyrker lagrådet inte, som , det här lagförslaget. Lagrådet lämnar öppet huruvida det står iöverensstämmelse med de krav som grundlagen ställer. Det är exceptionellt atten riksdagsmajoritet skulle vara beredd att lagstifta i grundlagsliknandefrågor, när lagrådet inte är berett att säga att detta är förenligt med dengrundlag som vi själva en gång fastlagt. Vi är beredda, , att ta ansvaret för attfölja grundlagen, desto mera som vi moderater inte gör någonting annat än sägerja till den proposition som egen partiledare förelade riksdagenför några månader sedan. citerar fri- och rättighetsutredningenoch påpekar att utredningen har framhållit att inskränkningar i fri- ochrättigheter naturligtvis kan få förekomma. Självfallet är det på det viset.Vad vi moderater kritiserar är ju att en riksdagsmajoritet är beredd attgenomföra de inskränkningarna över . inte ta den tid på sig som mansjälv tidigare ansett vara nödvändig, när man gett sanktion åt att två statligautredningar skall ägna sin möda åt att analysera för- och nackdelar med olikametoder för att komma till rätta med videovåldet. Man måste redovisa syftena med sina ingrepp, citerarHilding vidare i fri- och rättighetsutredningen. Ja, visst måste mangöra det, och det Åtgärder mot videogram med väldsinslag, m. m. Åtgärder mot videogram med våldsinslag, m. m. var juprecis detta utskottet gjorde i sitt betänkande och fick på nosen för avlagrådet, som säger att med de motiv som utskottet hänvisar till för att göradenna rättighetsinskränkning är det tveksamt om grundlagens krav är uppfyllda.Finns det, herr talman, något bättre skäl att vilja ha ett uppskov för att fåtillfälle till ytterligare funderingar än detta? säger vidare att ingen har tagit upp denhandske han kastade når det gäller vilken risk det här ingreppet innebär föråsiktsbildningen. Jo, , det diskuterade vi redan i fredags.Risken ligger i att vi vänjer oss vid att sortera somt till det tillåtna ochsomt till det förbjudna och att vi därigenom urgröper den tilltro tillyttrandefriheten som idé som åtminstone denna kammare måste slå vakt om. När vibörjar sortera, när vi vänjer oss vid att inte möta det vi tycker illa om medöppna argument utan med förbud, då sitter yttrandefriheten trångt. Slutligen, herr talman, till ; Somföräldrar, , bör både du och jag vara lika upprörda övervideovåldet. Varken du eller jag vill att våra barn skall behöva se det draveloch de äckligheter som videovåldet är så fullt av. Men du och jag spelar ocksåen annan roll i den här kammaren, och i den rollen måste vi våga ta vårtansvar, även om det kan synas vara besvärligt för stunden. AnL 9 (): Några ord till Per . Per försöker beskriva som något slagsväktare på Sions murar när det gäller yttrandefriheten. Är det någon som påfullt allvar tror att de övriga tolv ledamöterna i , somej är moderater, inte känner ansvar för yttrandefriheten? Jag försäkrar att denkänslan finns mycket stark och levande hos ledamöterpå grund av de uppgifter som detta utskott har sig förelagda och på grund avmånga års arbete från ledamöternas sida i utskottet. Jag vill också så häri efterhand reagera mot vad som ärsagt i reservation och i debatten, att detta är illa övertänkt.Det är pä samma gång en allvarlig anklagelse mot de jurister i utskottet som vihar haft till hjälp för att utarbeta det nya lagförslag som förelagtsriksdagen. AnL 10 (); Jag antar att Per vikarierar för HåkanWinberg, som jag egentligen riktade mitt anförande till men som tydligen intehar tillfälle att nu fortsätta den diskussion som han drog upp . Om det vore så, att man gröpte ur yttrandefriheten, skullejag reagera pä samma sått. nämligen säga nej till förbudet, men jag kan intefinna att yttrandefriheten på något sätt gröpts ur genom det här förslaget. påstår Per att man börjar riva upp , menvad är det som säger att man skall införa flera förbud efter det här? Vad ärdet som gör att extremvåldet utgör ett så väsentligt inslag i yttrandefrihetenatt det inte kan rubbas? På den punkten har man gått bet i sin bevisföring. fortfarandefast att den fria åsiktsbildningen i inte rubbas av det förbud somkonstitutionsutskottet har föreslagit. AnL 11 (): gick ju ut väldigt hårt idebatten här , och Per fortsätter här . Man kan säga attde tar i våldsamt, om uttrycket tillåts i detta sammanhang. Jag har en vissförståelse för att de måste höja rösten, eftersom argumenten är så svaga. Mennär man, som , hamnat fel i en fråga borde det väl vara möjligt atterkänna det. Alla är överens om att det finns två motstående intressen,yttrandefriheten och i första hand barns och ungdomars psykiska hälsa. I dennaavvägning har en majoritet i både kulturutskottet och konstitutionsutskottetkommit fram till att det senare måste få företräde. Som jag sade tidigare ärdetta en tolkning som jag tror är helt i linje med människors värderingar. Om yttrandefriheten och grundlagen har ju andra talare somtillhör redogjort ingående, varför jag själv inte tänkerge mig in på det området. Jag vill emellertid än en gång vädja till moderaternaatt inte låta prestigen gå före sakfrågan. Det är inte konsekvent att taavstånd från våldet och låta våldsinslagen få florera ohämmat ivideogrammen. Acceptera de parlamentariska förhållandena och låt barn ochungdomar slippa det grova videovåldet! Åtgärder mot videogram med väldsinslag, m. m. AnL 12GABRIEL (): Lagrådet har enligt min mening åberopats påett ofullständigt sätt. Jag skall be att få citera en mening ur lagrådetsyttrande, som inte har kommit fram i debatten; "Eftersom fråga är om skildringar av extremt våld,vilkas spridning inte är försvarlig, och det är ett starkt samhällsintresse attvåldsmentaliteten inte breder ut sig, ligger det enligt lagrådets mening näratill hands att finna en grund för begränsningen i det angivnalagrummet." Lagrådethar alltså inte avvisat förslaget i 1 §. Per säger att vi inte får urgröpa yttrandefriheten,vi får inte vänja oss vid förbud. Men när det gäller film finns det ju redanförbud. Man kan diskutera om det skall vara förhandscensur eller inte, man kandiskutera hur reglerna skall utformas, men vi har i det svenska samhället varitöverens om att film har en sådan inverkan, framför allt på barn, att vi måsteha vissa förbud. Ett motiv för de regler som accepterar är just detta.Samma motiv kan man också ha för att säga att inte heller det allra grövstavåldet skall få säljas till ungdomar och till vuxna, eftersom vi medstor säkerhet vet att det då också kommer att visas för en mängd ungdomar somär . Så säger , och blir mycket personlig, att jag måste ta vårt ansvar både som föräldrar och som riksdagsledamöter. Ja,Per , jag betvivlar inte att du är beredd att ta ditt ansvar somförälder. Men du kommer kanske att finna att det inte är så lätt, när dina barnblir litet äldre. Det har jag upptäckt. Man kan inte övervaka sina barn dygnetrunt, man kan 2 protokoll 1980/81:161-162 Åtgärder mot videogram med våldsinslag, m. m. Och man finner att även i de lugnaste och fredligaste samhällensitter det ungar och tittar på dessa förskräckliga videoband timma efter timma.Det är inte sä lätt att ta sitt ansvar som förälder, även om vi gör så gott vikan. Men vad är då vårt ansvar som riksdagsledamöter?Självfallet är det att skydda yttrandefriheten. Men det är - på detta områdelika väl som på alla andra i politiken - fråga om en avvägning. Enligt minuppfattning är vårt ansvar nu att hjälpa föräldrarna att skydda sina barn ochungdomar mot den flod av fruktansvärda våldsskildringar som redan har kommit uti det svenska samhället, eller i varje fall se till, att situationen inte blirvärre än den är. AnL 13 PERUNCKEL (m): Till : Jag har inte betvivlatatt känslan för yttrandefriheten är stark i . Kanske hadejag hoppats på att modet att hävda yttrandefrihetens intressen hade varit likastarkt som känslan. Faktum kvarstår ju, , attkonstitutionsutskottets majoritet, trots att man är medveten om de bekymmer sommajoritetens eget förslag naturligtvis innebär, inte vågar ställa sig upp ochhävda den ståndpunkt som vore självklar för , nämligenatt varje yttrandefrihetsbegränsning, hur väl motiverad den än kan synas vara idet enskilda fallet, kräver mera eftertanke än de sex eller somutskottet tog på sig för att fatta sitt beslut. Till : Extremvåldet är naturligtvis ettalldeles oväsentligt inslag i opinionsbildningen. Om detta är helakonstitutionsutskottet ense. Men det är ju inte om extremvåldets betydelse föropinionsbildningen som denna debatt handlar, utan om vilka effekterna kan bliom vi accepterar att med yttrandefrihetslagstiftningens hjälp förbjuda bortföreteelser i det svenska samhället. Vad vi från reservanternas sida är räddaför är att yttrandefrihetslagstiftningen skall urgröpas när det ena undantagetläggs till det andra, läggs till det tredje, läggs till det fjärde. Då har vilärt oss att sortera i det goda och det onda, och då riskerar vi att nästa gångsortera också bland sådant som hör den verkliga åsikts- och opinionsbildningentill. Men dessutom, , kan man - som jag hävdadei mitt fredagsanförande - med precis samma motiv som utskottsmajoriteten nuanvänder för att förbjuda extremvåldet förbjuda också andra typer avvåldsskildringar, som absolut måste få visas, om inte annat så för attavskräcka människor från en upprepning. och hävdar båda att det härär fråga om motstående intressen. Ja, visst är det så. Vad vi moderateremellertid hävdar är att när motstående intressen måste avvägas mot varandra,måste vi ta den tid på oss som den noggranna analysen faktiskt kräver. Dettadesto mera som - och jag upprepar det för det är viktigt i den här debatten -lagrådet lämnar öppet huruvida de motiv utskottet anför för att göra dennafrihets- och rättighetsinskränkning är acceptabla ur grundlagens synvinkel.Till yttermera visso ansåg sig trepartiregeringen inte kunna gå längremed hänsyn till yttrandefriheten än den ståndpunkt moderata samlingspartietalltjämt intar.Moderaterna säger alltså; Vad regeringen , med de tre borgerligapartierna som deltagare, hävdade, är alltjämt klokt och förnuftigt. Mot den ståndpunkten uppammar centerpartister och folkpartisterden häftigaste vrede, men den vreden riktar sig i så fall i lika hög grad motpartiledarna som den någonsin riktar sig mot oss moderater. Till slut hävdas att en parallell skulle kunna göras medfilmen. Låt mig bara klargöra följande. Alla är ense om att denförhandsgranskning som film avsedd för offentlig visning utsätts för, börutsträckas till att också gälla videogram, så snart grundlagen medger det. Omdetta råder ingen oenighet. Oenigheten gäller om vi skall gå utöver det som i daggäller för film. Alldeles oaktat det faktum att vi har förhandsgranskningav film för offentlig visning, får man ändock sprida filmer som inte passeratigenom filmcensuren, under förutsättning att de inte är avsedda för den offentligavisning som filmcensuren är till för att sanera. Det är utskottet som hamnar i situationen att nu pröva deoprövade vägarna. Vad vi moderater vill göra är att se filmen och videogrammensom en företeelse, och låta yttrandefrihetsutredningen och videogramutredningenavge sina förslag till hur våldet så fort som möjligt skall rensas ut. Så till : Acceptera de parlamentariskaförhållandena och kräv inte uppskov med den här lagstiftningen, säger hon. Mendet är för just sådana här tillfällen som möjligheten till uppskov är till. Vianser att eftersom yttrandefrihetsinskränkningarna är reella och kan innebärabekymmer, är det inte bara vår rättighet att utnyttja den möjlighet grundlagenger oss, utan vår skyldighet. Åtgärder mot videogram med våldsinslag, m. m. AnL 14 (): Får jag endast erinra om att det förbud det gäller är ett förbud mot kommersiellt spridande av extremvåld och ingentingannat. Svagheten i Per , och andras argumentation liggerdäri att de inte kan vända sig mot detta förbud, utan talar om att det kankomma andra förbud . Men om någon föreslårnågonting sådant, får vid det tillfället ta ställning därtill.Förarbetena till denna lagstiftning går ut ifrån att detta skall prövas fränfall till fall och att inte skall anta sådana generella uttalandensom man nu vill göra. AnL 15SVEN-ERIK (); Per anklagade den icke moderata delenav för bristande mod. Det är ett argument som medförfärande styrka drabbar honom själv. De som visat bristande mod ärmoderaterna i som inte vågar gripa tili en lagstiftningmot de kommersiella och spekulativa krafter som sysslar med det grova våldet. Åtgärder mot videogram med våldsinslag, m. m. AnL 16GUNILLA (); Per vill ge sken av att vi fråncentern och på något sätt frångått propositionen. Det har tidigaregjorts ett stort nummer av detta. Men det är faktiskt så att vi härkompletterat propositionen. Vi har arbetat vidare på den i propositionenuppdragna linjen. Låt mig också konstatera att även accepteraren inskränkning när det gäller yttrandefriheten. Slutligen slås jag när jag hör Per av tanken attdenna fråga nu har reducerats till en tidsfråga. Han har vid flera tillfällenpåmint om att hade på sig att arbeta medfrågan från det att förslaget kom från lagrådet. Tydligen hade Per , omkonstitutionsutskottet hade arbetat fler timmar, kunnat acceptera förslaget. AnL 17 (): Jag anser att det är rätt att på ett sätt draen parallell med filmen. När det gäller den tekniken, rörliga bilder med ljud,har vi varit överens om att inskränkningar i yttrandefriheten är motiverade,och då särskilt beträffande barn och ungdom. Per säger att vi nu gårutöver filmcensuren. Detär inte så närdet gäller innehållet, utan det som ärgodkänt av filmcensuren godkänns även här. Dessutom är de begränsningar somgäller ingrepp mot video mycket hårdare än de regler som filmcensuren har försitt arbete. Det är klart att vi i viss mening går utöver filmcensuren,eftersom vi också lägger oss i vad som visas i hemmen. Då måste man ha en starkmotivering -jag håller med om det. Men för mig är det inte självklart att detär oskyldigare som händer i ett hem när föräldrarna är borta och ungdomarnasitter och tittar på dessa skildringar av knäcker ben,sliter upp människokroppar och torterar. Vad som då händer med ungdomarna trorjag är väl så allvarligt som det som händer när de sitter i en biografsalong. På en punkt vill jag hålla med PerUnckel - när det gäller modet. Jag tror att det är som här står fördet politiska modet - det erkännandet vill jag ge. Jag tror också att ni redanhar känt av det. Ni har intagit en impopulär ståndpunkt. Jag vill bara uttryckaden förhoppningen att ert intresse för yttrandefrihetsfrågorna, som är såbrinnande, står sig när vi kommer till andra områden, att ni inte blir knäcktaav denna debatt. AnL 18 PERUNCKEL (m): Får jag i denna sista kommentar i den härdebatten säga följande. Det hade inte, , varit svårt att uropportunistisk eller någon annan synvinkel ansluta sig tillutskottsmajoriteten. Det hade naturligtvis varit den väg genom vilken vimoderater hade kunnat bespara oss mycket obehag. Vi valde inte den vägen,eftersom vi anser den vara felaktig. säger att vi ändå har gått med på att inskränka yttrandefriheten.Jag antar att hon syftar på att vi har gått med på att inskränkaspridningsrätten, nämligen i vad avser barn under 15 är. Det tyckte vi varvälmotiverat. Efter noggranna överväganden i fann man kunde ta till den åtgärden utan att träda yttrandefriheten för när. Men manfann att man så snabbt inte kunde ta till någon ytterligare åtgärd,utan att riskera skada yttrandefriheten. Vi moderater intar samma ståndpunktsom partiledare intog . Sedan säger ; Går det bättre om man får meratid på sig dä? Ja, det kanske det gör. Det kanske går bättre om vi kanövertygas om att den typ av inskränkningar som man nu diskuterar ärförsvarliga, om yttrandefrihetsutredningen kan visa att detta är det bästasättet att bekämpa våld i videogram. Vi moderater har inte sagt att vi dåkommer att motsätta oss den ståndpunkten. Det enda vi har begärt att de som har fått ochregeringens uppdrag att fundera över vad som skall göras skall få funderafärdigt innan störtar åstad och gör någonting om vars konsekvenserman ingenting vet. Slutligen: i fråga om filmen tror jag att det går enmycket skarp skärningslinje mellan vad lagstiftningen skall göra när det gällerden offentliga visningen och vad den skall göra när det gäller sådant som ändåhör hemma inom familjens hank och stör.