prot · G409148 · 1980-12-31 00:00:00 — Pä det här sättet kan man alltså väga skäl för och emot.Men i detta sammanhang kommer också det allmänna principiella resonemanget in,och uppdelningen i utskottet hör säkert samman med inställningen i stort tillreklam i etern. Då jag och andra har utvecklat skålen emot sådanreklam, skall jag inte än en gång upprepa dessa utan hänvisar bara till dem. När jag gör dessa avvägningar kommer jag alltså fram fillatt man bör följa trepartiregeringens förslag om ett annonsförbud. När det gäller den motion som har väckts från vpk-hållkänner jag personligen sympati för den. Men måste jag hänvisa tilldet uttalande som kulturutskottet har gjort. har härhelt enkelt följt kulturutskottet i dess ställningstagande. Framför allt menarman att ett förslag i det här sammanhanget skulle uppfattas så att man påverkarprogramutbudet i radio och TV-och det hör ju nu till det som inte skallgöra. Men kom igen i ett annat sammanhang, och vi skall resonera om det. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall tillkonsfitutionsutskottets hemställan. Radiotaltidningar m. m. 96TORKEL () replik: Jag måste med beklagande konstatera attHilding uppenbarligen har viss svårighet att skilja på allmännarundradiosändningar och radiotalfidningar. Radiotaltidningar är tidningar iallt väsentligt utom i det avseendet att de inte trycks såsom vanliga tidningarutan distribueras genom etern. Avsikten är att programmen skall sändas pånätterna i P 1 för 8 protokod 1980/81:147-149 Radiotaltidningar m. m. dem som ärintresserade. Det är ju inte meningen att vi skall lägga oss itidningars innehåll. Men här vill man helt plötsligt förbjuda att en del avtidningars innehåll distribueras. Det är inte vår sak att tala om vadtidningarna skall innehålla och sända ut. Vi vänder oss mot ett förbud av vissadelar av tidningarnas innehåll. Vad tidningarna skickar ut är deras sak.Härvidlag har uppenbarligen och jag inte riktigt sammasynpunkt, menar att de programinslag det härgäller skulle inskränka så våldsamt på den lediga tid som fanns tillförfogande. Ja, jag är fullkomligt medveten om att det är en begränsad tid somkan stå till förfogande, och det kan inte bli fråga om hela tidningar. Men detär fortfarande inte vår sak att tala om hur tidningarna vill redigera och vadde vill sända. Det är inte vi som skall väga innehållet. Vi reservanter står inte på propositionens ståndpunkt, menvi står på de synskadades ståndpunkt, och det tycker jag i det här fallet vägernågot tyngre. AnL 97 PERUNCKEL (m): Vi moderater har i likhet med konstitutionsutskottetsfolkpartister anmält en reservation i fråga om annonsinnehållet i taltidningarna. Utskottets socialdemokrater och centerpartister anförvisligen i majoritetsskrivningen att det inte framkommit så starka skäl attundantag bör göras från det principiellt motiverade förbudet mot reklam ietern. Det är väl ändå på följande vis. Blindasaknar seendes möjligheteratt kompensera frånvaron av reklaminformation i radiooch TV med motsvarande information från dagstidningar. De radiosända tidningarsom vi nu debatterar är för blinda ingenting annat än vad vanliga tidningar ärför seende. I själva verket rör det sig om exakt samma produkt - eller enredigering, gjord av tidningarna, av exakt samma produkt - som genoin deförslag som propositionen i övrigt innehåller kan komma blinda tilldel. Menprodukten blir utan reklaminformation om nu utskottsmajoriteten får som denvill också i kammaren. Varför i fridens namn tycker att engrupp svenskar skall undantas från reklaminformation när rätten till reklam föralla andra är en självklarhet? Svaret på den frågan är tydligen att det tar sålång tid att läsa upp annonserna via etern och att det minskar utrymmet förtextmaterial. De skälen anför en tänkt riksdagsmajoritet när det gäller deblinda. Som så riktigt har påpekat ankommer detfaktiskt inte på att tala om vilka proportioner man skall ha mellanannonsmaterial och text i fidningar. Det ankommer inte på oss att lägga oss ihur tidningar skall erbjuda sin information till läsarna eller, i det härfallet, till lyssnarna. Det är möjligt att det för socialdemokraterna kankännas lockande att så ofta det går förbjuda reklam i massmedia. Men så längeHilding har en fri marknadsekonomi får välsocialdemokraterna ändå finna sig i att medborgarna har rätt att ställa krav påtillgång till information om utbuden avvaror och tjänster. Diskriminering - för det är ingenting annat än Nr 148 diskriminering som det är fråga om - mot grupper som redan förut har det den svårt är inte något trevligt sätt att bekämpa marknadsekonomin på, 21 niai 1981 Detförefaller som om den socialdemokratiska, och tyvärr också den centerpartistiska, synen på reklam i de radiosändataltidningarna går tillbaka PntJjotaltidninsar m. m. till detdogmatiska motståndet mot varje typ av reklam i etern. är attdenna socialdemokratiska dogmatik gentemot reklamen på det stora eterområdethåller på att störta ekonomi över ända. misstänkeratt åtskilligt talar för att taltidningar utan reklam kommer att gå sammadystra öde till mötes. Det vore, herr talman, möjligen en seger för den socialdemokratiskaprincipen om att man inte skall ha någon reklam i etersändningar,men det vore i så fall en seger på blinda människors AnL 98HILDING (): Jag antar att vi här inte skalldiskutera situation och de allmänna principerna företersändning. Där har vi skilda meningar- och dem har vi redovisat för kammarenvid skilda tillfällen. Här är det fråga om en etersändning. Följaktligen villvi tillämpa samma principer på den. uppfattade Per detta som ett hot motmarknadsekonomin. Ja, men den fråga han riktade till mig borde han väl ställafill de partivänner till honom som ingick i regeringen - det är judess förslag som vi som oppositionsparti då och stöder. Visserligen har jagi propositionen läst en del synpunkter från föredragande statsrådet, men demynnar ut i detta förbud. Det är inte vi socialdemokrater som har föreslagitdetta, utan det är den borgerliga trepartiregeringen som Per nuangriper. Per och är dock inte konsekventa. Dehar ju själva lagt fram ett förslag där det står att högst hälften avsändningsfiden vid sändningstillfälle får användas för annonsmaterial iförlagan. Det betyder att ger sig in på detta också: riksdagenbestämmer omfattningen av det här, och begränsar marknadsekonomin-detsom ju är så fel och så farligt! Ja, vi följer principen fullt ut att skall göradetta. I den försöksverksamhet som det nu gäller bör man alltså tillämpa sammaprinciper som för etermedia i övrigt. Om man nu skall basera verksamheten på annonsinkomster,finns det här en uppenbar risk för att man kan få ett inflytande frånreklamintressena. När vi säger nej till reklam i etermedia ligger bakomdetta den risk som här föreligger. Varför skall då den grupp människor det härgäller utsättas för större risker än andra i detta sammanhang. Informationenfill dem får vi lösa, men vi behöver här inte öppna dörren för detta. Jag haren stark rädsla för att vad man är ute efter är att få dörren litet öppen förreklamintressena. Av anförande framgår klart, att han syftartill att få en delvis Radiotaltidningar m. m. reklamfinansierad radio- och TV-verksamhet i Sverige.Lyckligtvis har här och socialdemokraterna samma ståndpunkt, nämligenett nej på den punkten. AnL 99 PER (); vädjar om att vi inte skallha en allmän radio- och TV-debatt, och det skall vi självfallet inte ha. Meneftersom socialdemokraterna och i den skrivning som utskottet harlämnat till i denna del hänvisar till den princip som HildingJohansson har försvarat om att man inte skall tillåta reklam i etern, mådet ändå vara en förlåtet om man drar vissa paralleller. Men skall man intedra för många paralleller, , Det faktum att tidningarna undernattetid skall föras till de blindas hem via etern är inte detsamma som att viplötsligt fått konkurrens till och TV, Vad det är fråga om är om vi skall tillåta tidningsföretagatt erbjuda blinda en redigerad version av den produkt som de erbjuder tillseende, på samma villkor som de seende får ta del av produkten. Eller, HildingJohansson, skall vi plötsligt säga att de blinda inte skall ha rätt att ta delav reklaminnehållet i tidningen? Det är där vi har skilda meningar, försvar för att de blinda inte skall fåta del av reklaminnehållet i tidningarna är, för att fritt citera honom, attreklamintressena kan få ett inflytande över produkten. Men, ,kräver inte i så fall logiken att vi rensar ut reklamen också från de tidningarsom är själva utgångspunkten för den radiosända produkt som skall komma deblinda till del ? Om vi nu är så vansinnigt rädda för attreklamintressena skall få grepp om tidningsvärlden när det gäller de blinda,hur i hela friden kan vi då tro att vanliga svenskar skall stå pall emot reklamintressenanär det gäller seende? Tillslut, herr talman! oftaståterkommande försvar för sin ståndpunkt är att det är trepartiregeringen somhar presenterat propositionen. Jag tror att det vore bättre, ,om vi diskuterade frågan i sak för att se om det finns något mer substantielltbakom ståndpunkt. AnL 100TORKEL (): tycks på något sätt inbillasig att redaktörer för taltidningar skulle visa sig vara våldsamt korrumperade,medan redaktörer för andra tidningar skulle vara helt obefläckade. Den senareslutsatsen är troligtvis korrekt. Den första slutsatsen är en vildsint gissningav . tycks också sväva i villfarelsen att dethär kommer att röra sig om våldsamma annonsintäkter. Det är fråga om upplagordär man räknar i hundratal, inte i tusental. Detta är en fråga som de synskadade själva vill ha löstungefär i enlighet med vad vi föreslagit i reservationen. Det har HildingJohansson inte kunnat förneka. Jag kan bara konstatera att rädsla är trist, för att använda ett försiktigt uttryck. för vad det här skullekunna tänkas medföra gör att han inte är beredd att låta Nr 148 desynskadadefådelavv.;:t;ginformation,somdesjälvaberattfåde)av. Mom.2 (annonsmaterial i taltidningar) Utskottetshemställan, som ställdes mot reservationen av m, fl,, biföllsmed acklamation. Mom.7 (konsumentinformation till synskadade) Utskottetshemställan bifölls med 290 röster mot 16 för motion 2138 av m,fl. betänkande 1980/81:25 om , AnL 101 HANS iHallstahammar (vpk): har i detta betänkande buntat ihop motioner om tvåolika frågor, nämligen dels vpk- och centermotionerna om läget i ,dels en vpk-motion om bojkottåtgärder mot Chilejuntan, Jag tror att dessa bådafrågor bör skiljas åt, eftersom utvecklingen i och uppvisarolika drag, IMellanamerika har stora förändringar redan ägt rum och ännu större kan vara påväg, I har den folkliga kampen mot Somozaregimen lett till seger ochstörtande av diktaturen. Efter befrielsen har utveckHngen i varitpositiv. Jordreformer och nationaliseringar av Somozas och de storaUSA-bolagens tillgångar har genomförts. En framgångsrik alfabetiseringskampanjhar inletts och fullföljts. är dock fortfarande utarmat och i stortbehov av internationellt stöd. IGuatemala störtades som bekant den demokratiska regimen 1954. Diktaturenåterinfördes, och all form av politisk och facklig verksamhet förbjöds. Under1979 och 1980 har förtrycket ökat kraffigt i . Den fackligaorganisationen och den Demokratiska fronten mot repressionen, FDCR,förföljs på allt sätt av militärregimen. Massakern på bönderna, som ockuperadeden spanska ambassaden i , och morden på fackliga ledare ocharbetare vid Coca fabriker har i utlandet väckt stark indignation. Defrågorna har också tidigare diskuterats här i kammaren. Mendet här är inte de enda händelserna av det här slaget - tvärtom. Grymmast ärändå förtrycket i , Den härskande överklassen skyr inga medel föratt få behålla sin maktställning. Tiotusentals människor mördades ,Morden fortsätter i oförminskad skala. om ett skräckregemente somrapporterna endast kan ge en blek föreställning om. Den samlade oppositionenoch gerillarörelsen, organiserade i El Frente Democratico Revolucionario, haremellertid gått till motattack. Men den kämpar under svåra yttre förhållanden, Sandinisfiskafronten i och de kämpande folkliga motståndsrörelserna i Guatemalaoch i behöver all vår solidaritet och allt vårt stöd. Detta äroerhört viktigt, eftersom alltmer öppet och alltmer akfivt ingriper påförtryckarnas sida. En förändring i den amerikanska politiken gentemot Mellanamerikainleddes redan under sista år, men har ännu mera markerats underpresident , handlar det inte längre om kamp för mänskliga rättigheter.Nu handlar det om militära s, k, rådgivare, vapen och enheter ur marinkåren. Nuhandlar det om öppen kamp för inflytande och för profiter, Vpk-motionenvill därför att skall göra ett uttalande om stöd för befrielsekampeni , och , vidare att hos regeringenskall begära ett uttalande som fördömer ad utländsk inblandning eller insats avfrämmande trupper i dessa stater. Vidarebör det undersökas på vilket sätt humanitär hjälp kan kanaliseras fillGuatemala och , Utrikesutskottetföreslår att motionerna skall anses besvarade med hänvisning till dels vadföreträdare för regeringen i olika sammanhang har anfört, dels vad utskottetsjälvt skriver. Utskottet instämmer i bedömningen att all utländsk inblandningi måste upphöra. Ävenom detta måste fattas som en positiv behandling av motionens krav beklagar viatt utskottet inte mera kraftfullt och direkt velat uttala sitt stöd förbefrielsekampen i dessa mellanamerikanska stater. Vi kan inte heller ibetänkandet finna något svar på vår begäran om kanaler för humanitär hjälp tillGuatemala och - tyvärr. Denandra vpk-motionen tar upp läget i , där förhållandena under det gångnaåret ytterhgare har försämrats. Fascistjuntan för en brutal förtryckspolitiksom drabbar folkets majoritet mycket hårt. Det handlar om politisk förföljelse,men också om arbetslöshet och svält. Vpkhar redan tidigare i framfört det av chilenska landsorganisationenCUT ställda kravet om en bojkott på alla plan av Chilejuntan. Vi kräver nu igenatt riksdag och regering skall ta initiafiv till en sådan bojkott, iinternationella sammanhang verka för ett fördömande av miHtärjuntan och stoppasvenska företags kapitalexport till . Utrikesutskottetinstämmer i vår karakteristik och i vårt fördömande av Chilejuntan. Det ärgivetvis bra. Men utskottet vill nu lika litet som förr vara med om någrabojkottåtgärder, dvs. göra något i praktiken för att uttrycka solidariteten.Ensidiga svenska åtgärder skulle inte få någon effekt, säger man, och detförefaller osannolikt att skulle besluta om bindandesanktioner. Det är den gamla vanliga argumentafionen som här kommer igen. Menom ingen gör något och ingen tar något initiativ, blir det naturligtvis helleringenting gjort. Det är självklart. Vi menar att detta är enohållbar attityd. Den har delvis också övergivits av Sverigenär det gäller . Den bör överges även när det gäller Chilejuntan. Jag yrkar bifall till mofionerna nr 520 och 915. AnL 102 (): Det finns ingen anledning att invända mot denbeskrivning av situationen i som i Hallstahammarhar gjort. Det ligger också någonfing i påståendet att det funnesanledning att behandla olika delar av var för sig. Men å andrasidan skulle man också kunna vända på det och säga att det funnes anledning attbehandla hela i ett sammanhang - nu sker ju behandlingen i anslutningfill motionerna, och de tar bara upp problematiken i vissa länder. Det funnesanledning att kommentera situationen i , situationen i ochkanske mer eller mindre land efter land. Det är en värdefull svensk tradifion att påtala förtryckoch mänsklig förnedring var vi än finner detta. Det är i den andan de mofionerkommit till som vi nu behandlar. Utskottet ger uttryck för sammaavståndstagande som motionärerna. Utskottet redovisar vad gjort ochgör. Vi visar hur i prakfisk handling sökt ge sitt stöd i kampen motförtryck. Jag behöver inte här upprepa det. Eftersom läget i harsärskilt stort utrymme både i vpk-motionen 520 och i motion 1592 av GunnelJonäng, vill jag påpeka att utskottet instämmer i motionärernas åsikt attutländsk inblandning i måste upphöra. Utskottet erinrar också omatt regeringen har understrukit det vid upprepade tillfällen. För utskottet är det självklart att vi skall fortsätta attge vårt stöd fill de demokrafiska krafterna i liksom annorstädes.Det gäller också , som har lidit under diktatur i uppemot åtta år.Däremot kan utskottet inte, lika litet som vid behandlingen av samma yrkanden , ställa sig bakom förslagen i vpk-motionen 915 om att regeringen skall tainitiativ till en bojkott av och lägga fram förslag om att stoppa svenskaföretags kapitalexport dit. Vi kan inte finna att sådana ensidiga svenskaåtgärder skulle få någon effekt. Vi menar att vi bör koncentrera oss på att påannat sätt i alla internationella sammanhang påverka världsopinionen till stödför de demokratiska krafterna i liksom i andra svårt utsatta länder iLatinamerika, även sådana som motionärerna inte har tagit upp. Får jag rent personligt understryka det ansvarvi har för de många som har måst fly från sina latinamerikanska hemländer, varesig de finns i eller annorstädes. De måste hjälpas inte bara till endräghg tillvaro utan också fill att bli bärare av en demokrafisk tradifion somhar så svårt för att slå rot i den delen av världen. Därmedyrkar jag bifall till utskottets hemställan. AnL 103HANS i (vpk): Herr talman! tyckte ocksåatt det kanske var olämpUgt att bunta ihop motionerna om de båda länderområdenai samma betänkande. Ville jagvara elak skulle jag kunna säga att enda anledningen är väl att de får enlikartad behandling, dvs. att man inte gör någonting i någotdera fallet. behöver allt stöd. Det är en ung och bräckligstat, och den ingår naturligtvis som en del i ;s strategi. Man försökerunderminera den unga demokratin i för att på allt sätt få kontrollöver de andra länderna. Man måste se som en enhet. I Guatemalahar man visserligen lyckats nå en viss framgång genom den internafionellabojkotten mot Coca Cola, men det är bara en detalj - det ändrar ingenting igrunden. Vi tycker alltså att man bör uttala sig mot och göra alltför att motverka utländsk inblandning i olika länder. I är det USAsom svarar för den inblandningen och stöder den styrande juntan. Här borderiksdagen uttala sig, så att regeringen med all kraft kan ta upp förhållandenaoch försöka påverka och förändra situationen. Får de nuvarande förhållandenafortsätta, är jag säker på att man skapar förutsättningar för ett krig i heladetta område. Det måste vara ett ansvar för och den svenskaregeringen att försöka hindra detta. Speciellt tycker jag att det vore angeläget att man biföllvåra motioner mot bakgrund av att det nu har kommit fram nya uppgifter om attdet byggs upp träningsläger i med direkt USA-stöd. Där tränas militäraenheter och olika organisafioner för att kunna sättas in mot ochstöra den inre utvecklingen där. Jag tycker det är litet pinsamt med den här gamlaargumentationen -eftersom ingen annan gör något, gör inte vi något heller. Deord man i övrigt skriver i betänkandet om stöd till en demokratisk utveckling iområdet faller platt till marken, så länge man inte är beredd att göranågonting konkret. AnL 104STURE (): Göra något konkret, säger . Närvi diskuterade utrikesutskottets biståndsbetänkande behandlade vi det konkretabiståndet till vissa länder i , framför allt . Det äranledningen till att jag inte har tagit upp den saken . Utrikesutskottethar alltså behandlat de konkreta biståndsinsatserna i annat sammanhang och gördet därför inte i det nu föreliggande betänkandet. AnL 105 HANS i (vpk); Kvar är ju ändå förhållandena när det gällerChile. Det är olyckligt att utskottet har buntat ihop motionerna - vi får föratvå olika debatter. Situationen i finns det ju möjlighet att direkt påverkagenom att uppfylla de krav som de chilenska fackföreningarna har ställt. Det är litet märkligt att socialdemokraterna i kammaren,som har vida och goda förbindelser med den svenska fackföreningsrörelsen, intelyfter ett finger för att få till stånd en utveckling i linje med vad denchilenska fackföreningsrörelsen önskar. Jag påtalade i Chiledebattenatt jag tyckte att detta var pinsamt, men det är ännu mer pinsamt att det ärtyst . nu när har stärkt sin ställning genom manipulationer med Nr 148 författningen och förväntas sitta kvar , om ingenting yp,,4.fj,pn Apj, annat händer, Mom. 1 (stöd för befrielsekampen i , Guatemalaoch ) Utskottets hemställan bifölls med 284 röster mot 16 förutskottets hemställan med den ändring däri som föranleddes av bifall tillmotion 520 av m, fl, i motsvarande del. Nordiska ministerrådets allmänna budget m. m. Mom. 2 (bojkottåtgärder mot ) Utskottets hemställan bifölls med 282 röster mot 17 förmotion 915 av m.fl. 9 § Nordiska ministerrådets allmänna budget m. m. Föredrogs utrikesutskottets betänkande 1980/81:27 omNordiska ministerrådets allmänna budget för m, m, (prop, 1980/81:182), AnL 106SVANTE (): Anledningen till att jag har begärt ordetunder den här punkten på dagordning är den att jag har en känsla avatt det nordiska samarbetet inte har den förankring i arbete somskulle vara önskvärt. Så många möjligheter att diskutera det nordiskasamarbetet erbjuds inte i . Därför knyter jag mina funderingar till behandlingenav ministerrådets budget. Jag anser att det finns starka skäl för att vi i högregrad än vi hitintills har gjort diskuterar våra nafionella problem mot bakgrundav vad ett intensivare nordiskt samarbete skulle kunna ge i utbyte för alla denordiska länderna. När snålblåsten, som den nu gör, viner kring knutarna finnsdet enligt min mening goda skäl för oss att söka oss närmare varann i dennordiska syskonbädden. Vi kan konstatera att en lång rad problem som vi upplevernär det gäller den ekonomiska utvecklingen är gemensamma för de nordiskaländerna. Vårt beroende av den svaga och osäkra utvecklingen i övrigaindustriländer har försvårat för de nordiska länderna att nå de traditionelltekonomiskpolitiska målen: full sysselsättning, låg inflationstakt, godtillväxt, rättvis fördelning och extern balans. Vi upplever också hur dentekniska och industriella utvecklingen i vår omvärld förändrat de nordiskaländernas situation på världsmarknaden och ställt oss inför många problem närdet gäller hur vi skall utnyttja våra resurser för att trygga välfärden. På åtskilliga områden där vi har svårigheter att hävda för sig skulle vi klara oss bättre i samverkan. De fackligaorganisationerna inom NFS, fackliga samorganisation, som omsluter både LOoch TCO-förbunden, har i sin industripolitiska rapport slagit fast att detindustripoli- Nordiska ministerrådets allmänna budget m. m. fiskasamarbetet i måste ges en mycket hög prioritet om denordiska ländernas ställning som industrinationer skall bibehållas. Manframhåller att det industripolitiska samarbetet som hitintills bedrivits inomramen för det nordiska ministerrådets verksamhet alltjämt har en tämligenobetydlig omfattning. Man pekar på hur bristen på initiativ, samordning ochövergripande planering är påfallande i det nuvarande industripolitiskasamarbetet i , I syfte att skapa underlag för konkreta industripolitiskaåtgärder kräver man ökade resurser till forsknings- och utvecklingssamarbete,att särskilda branschråd borde inrättas samt att en särskild industripolitiskenhet borde byggas upp inom nordiska ministerrådet. Man understryker vikten av representationfrån löntagarorganisationernas sida i det industripolitiska samarbetet. Även framträdande företagsledare kritiserar i dessastycken politiker för att icke vara tillräckligt aktiva, inte ha ettnordiskt perspektiv som är tillräckligt konstruktivt för att leda tillhandling. Man pekar på avsaknaden av en nordisk strategi och beslutstruktur närdet gäller de övergripande frågorna inom industripolitiken och man oroar sigför att politikerna inte tycks inse att det brådskar om vi i de nordiskaländerna inte skall bli akterseglade av den utveckling som pågår på andra hålli' världen. De nordiska länderna är för sin ekonomiska utvecklingstarkt beroende av varandra.