prot · G4097 · 1980-12-31 00:00:00 — På kort siktklaras världens oljeförsörjning tack vare bl. a. stora lager. Kriget vid visar i likhet med händelserna iAfghanistan och andra konflikter hur bräcklig freden och avspänningen i världenfortfarande är. Upptrappningen av rustningarna och spridningen av kiirnvapentill allt fler länder inger inte minst mot denna bakgrund stor oro. Spridningenav militär och civil kärnkraftsteknologi till stater som inte skrivit under icke-spridningsavtalet innebär särskildarisker. En huvuduppgift i det internationella arbetet för avspänning ochnedrustning måste vara att förhindra ytterligare spridning av kärnvapen ochkärnvapenteknik, öka respekten för icke-spridningsavtalet och få fler länderatt skriva under avtalet. Tyvärr innebar i detta avseendegranskningskonferensen för icke-spridningsavtalet i länga stycken ett bakslag. Händelser som den som utspelar sig vid Persiska vikenutgör en ny påminnelse om att inte är någon isolerad ö ivärldsgemenskapen. Vår egen situation och våra ekonomiska betingelser är starktberoende av vad som händer i vår omvärld. Det är en erfarenhet vi fått göra åtskilliga gånger under1970-talet. Två fördubblingar av oljepriserna har medförtallvarliga påfrestningar för vår ekonomi. En ökad internationell konkurrens ochframväxten av nya industriländer gav strukturproblem för tidigare lönsammaindustrisektorer som varven och stålet. Men känsligheten ökar också inom andrasektorer. Ett alltför högt kostnadsläge för den svenska industrin i mitten av1970-talet innebar att snabbt tappade marknadsandelar påvärldsmarknaden. De åtgärder den första trepartiregeringen vidtog hade engod effekt för att stabilisera den svenska ekonomin. Genom massiva insatser kunde arbetslösheten hållastillbaka. är sysselsättningen högre än den någonsin varit tidigare. Detär ett faktum sqm ingen kommer förbi, och det är en omständighet somsocialdemokrater som kritiserar regeringen borde ha i minne. Efter trepartiregeringens två första år uppnådde vi 1978praktiskt taget balans i utrikesaffärerna. förlorade marknadsandelarför den svenska exportindustrin hade börjat återerövras. Den nya fördubbling av oljepriserna som inträffade 1979och har återigen förryckt balansen i den svenska ekonomin.Bytesbalansunderskottet kommer att uppgå till över 20 miljarder. Enalltför stark inhemsk efterfrågan i förhållande till våra produktionsresurserhotar att ytterligare driva på inflationen och öka importen, med förstärktaobalansproblem som följd. Ett betydelsefullt steg för att rätta till obalansen togsi samband med den urtima , då godkänderegeringens förslag till höjning av momsen och vissa punktskatter. Det gäller nu att gå vidare med stabiliseringsarbetet. Ochdet gör vi genom det ekonomiska åtgärdspaket som förelades i måndags.Åtgärdspaketet är inriktat på besparingar, men det innehåller också offensivainslag -allt med sikte på att återställa balansen i samhällsekonomin, få fartpå investeringarna och långsiktigt trygga sysselsättningen. Socialdemokraterna kommer liksom tidigare med starkkritik mot snart sagt alla regeringens åtgärder. I sak har dock den politiskaoppositionen aldrig förmått presentera några hållbara alternativ. Och attskjuta problemen framför sig för att vinna tillfälliga opinioner, det kan baraförvärra svårigheterna för den svenska ekonomin, och det utgör i längden etthot både mot sysselsättningen och mot den välfärd som vitillsammans har byggt upp. Om vi däremot sätter in nödvändiga motåtgärder, harvi goda möjligheter att med gemensamma krafter arbeta oss ur den nuvarandesituationen och återvinna stabilitet i ekonomin. Det är endast utifrån en sådangrund som det är möjligt att långsiktigt fortsätta välfärdsutbyggnaden ochskapa utrymme för angelägna reformer även . Låt mig ge ett konkret exempel. En sänkning av räntenivånskulle verka klart stimulerande på investeringsviljan. Men det storaunderskottet i bytesbalansen i kombination med underskottet i statsbudgetentvingar att hålla ett onormalt högt ränteläge. Vi har inte kunnatfölja med i den internationella sänkningen av räntenivån. I regeringens åtgärdspaket ingår besparingar på istorleksordningen 6,4 miljarder för statsbudgeten jämfört med långtidsbudgeten.Besparingsinsatserna måste fortsätta också kommande år om det skall gå att fåner underskottet i statsbudgeten. För regeringen har det varit en självklar förutsättningatt de åtgärder som sätts in skall utformas på sådant sätt att de mest utsattagrupperna inte drabbas. Särskild hänsyn har tagits till pensionärerna,barnfamiljerna och de handikappade. Detta kom till uttryck redan vid den momshöjning somgjordes . Pensionärerna fick då på vanligt sätt automatiskkompensation, och barnbidraget höjdes med . för barnfamiljerna genom ettsärskilt beslut. När sparprogrammet skall genomföras kommer pensionärer medliten eller ingen ATP att få en höjning av pensionstillskotten. Den 1 julikommer en sådan höjning. Det är rätt, , att den kommer i enlighet medett principbeslut i , men regeringen har dessutom gett besked om attvi kommer att gå vidare med pensionstillskott just för att hävda köpkraften förde sämst ställda pensionärerna - de som bara har folkpension eller folkpensionoch en liten ATP. Det är, , dessa pensionärsgrupper jag har talatom vid skilda tillfällen. Jag tror att måste medge att om vi ser påpensionärerna som grupp, som kollektiv, så finner vi att spridningen när detgäller inkomst och förmögenhet är i stort sett densamma för dem som för detyrkesaktiva kollektivet. Regeringens handlande visar att den lever efter deutfästelser som har gjorts. Det bevisas av att pensionärerna har fått sinarealinkomster höjda med . Besinna detta faktum, OlofPalme, i den fortsatta debatten och i den fortsatta information som ni frånsocialdemokratiskt håll bedriver runt om i landet! När vi nu gör en reduktion av index när det gällerpensionärerna gör vi en reduktion av det index som vi har iskatteskalan. Och när vi gör denna reduktion, , säger vi klart ifrånatt vi går in med särskilda åtgärder för de sämst ställda pensionärerna. Dettakallar jag en socialt motiverad fördelningspolitik. Dekommunala bostadstilläggen är också utformade så att pensionärerna med de lägsta inkomsterna skyddas. Justeringarna avbostadsbidragen har utformats så att barnfamiljerna inte berörs-förbarnfamiljer i de allra högsta inkomstlägena kan det möjligen bli något sämrevillkor. Stödet till de handikappade rubbas inte. Ett särskilt högkostnadsskydd kommer enligt regeringensförslag att införas för dem som ofta är sjuka eller med jämna mellanrum måstehämta ut medicin på . Jag hävdar att vi som har förmånen att bara någonenstaka gång behöva besöka läkare har råd att betala en något högreavgift än . Men för de människor som ofta måste besöka läkare och som oftamåste göra medicinuttag bygger vi in ett högkostnadsskydd, innebärande att manöver ett visst antal läkarbesök eller över ett visst medicinuttag inte får någrakostnader alls. Även detta är ett exempel pä en socialt medvetenfördelningspolitik. Längre fram kommer regeringen med ett förslag omhöjd arbetslöshetsersättning. På punkt efter punkt kan man vid en genomgång avsparprogrammet se hur samma fördelningspolitiska principer fått varavägledande. Varken när det gäller åtgärderna i förfluten tid-perioden från 1976och fram till i dag-eller när det gäller de åtgärder som redovisasi den nu framlagda propositionen finns det något som helst utrymme förpåståendet att klyftorna i det svenska samhället har vidgats, ett påstående somsocialdemokraterna ofta gör utan att ha täckning för det. De sammantagna åtgärder regeringen föreslår är i sig enförutsättning för en fortsatt social välfärd. Vi måste se över hur våraresurser inom den offentliga sektorn används. Vi måste rationalisera där det ärmöjligt, och vi måste göra nödvändiga prioriteringar. I annat fall blir detallt svårare att avdela resurser för de mest angelägna ändamålen: sjukvården,barn- och äldreomsorgen samt långtidsvården. Att vidta nödvändigaåtgärder är att visa omsorg om de gamla, barnen och dem som har det svårt ochbehöver vård. Att komma till rätta med underskotten och få ner ökningstakteni de offentliga utgifterna - det är det som det är fråga om - är bara en avflera nödvändiga vägar för att återställa stabiliteten i ekonomin och läggagrunden för en positiv utveckling. Lika angeläget är det att få fart på produktion och investeringari näringslivet. Det är bara på det sättet som vi kan skapa trygghet i jobbetför de många anställda. Har och andra socialdemokrater funderat överorsaken till att i synnerhet industrins investeringar gick ned under andrahalvan av ? Det dukade bord som ni socialdemokrater påstod skulle haställts till den nya regeringens förfogande innebar att vi hadehaft en kostnadsexplosion i det svenska samhället som i sin tur betydde att desvenska företagen i konkurrens med de utländska inte kunde sälja sina varor,att kapacitetsutnyttjandet gick ned och att man hade lediga resurser i detindustrikapital som fanns. Det krävdes omfattande ekonomisk-politiska åtgärder- t.ex. borttagande av den extra arbetsgivaravgiften som hade fördyrat detsvenska näringslivets produktion - för att över huvud öka produktionen.Har ni aldrig begrundat ert ansvar för denna utveckling? aviserar vi i åtgärdspaketet flera direkta åtgärder medsikte på att stimulera investeringarna i näringslivet. De speciella vinstfondersom infördes för företagen i samband med årets avtalsrörelse kommer att fåanvändas . Längre fram kommer regeringen med förslagomsärskilda stimulanser till investeringar, med tyngdpunkt på tillverkningsindustrin. Vi kan inte låta utvecklingen fortsätta,dä vi av en årlig tillväxt på 4 700 milj. kr. bara kunde avsätta 100 milj. kr.till investeringar och sparande. Vi konsumerade alltså praktiskt taget kakanshela tillväxt. Alla måste inse att vi inte kan fortsätta så. Vi måste av denårliga tillväxten avdela mera till produktiva investeringar i små och storaföretag, industri och jordbruk, exportföretag och företag på hemmamarknaden somarbetar i konkurrens med importörer. Vi har fått en snedvridning av sparandet,som har försvårat för näringslivet att få fram riskvilligt kapital. Spekulationi konst, ädelstenar och fastighetsaffärer har blivit mer attraktivt än sparandei aktier. Vanliga inkomsttagare och småsparare har i växande utsträckningövergivit aktiesparandet för att i stället spara i från samhällets synpunktimproduktiva sparformer. Det här är en olycklig utveckling. Sparandet i aktier fårinte isoleras till ett fåtal penningstarka kapitalplacerare. Aktiesparandetmåste breddas och få en folklig förankring. Regeringen kommer därför medförslag som tar sikte på att stimulera främst de mindre aktiespararna,småspararna pä detta område. De skärpningar som kommer att föreslås när detgäller realisationsvinstbeskattningen av fastigheter bör också leda till av sparandet i samhället styrs över till näringslivet. Rätten till arbete upplevs av de flesta somnågot grundläggande i tillvaron. Det är helt naturligt. Vi tillbringar en stordel av vår aktiva tid på arbetsplatsen. Att plötsligt ryckas loss frånintressanta arbetsuppgifter och påtvingas sysslolöshet innebär ofta en svårpersonlig påfrestning. Arbetet ger oss identitet, självkänsla, upplevelsen avatt uträtta något meningsfullt för oss själva, vår familj och vårt samhälle.Ungdomar som sett fram emot sådana möjligheter men inte fär något jobb utsättsnaturligtvis för stora påfrestningar. Det är med insikt om detta som regeringen alltsedanskiftet i svensk politik 1976 har satsat mycket hårt på att tryggasysselsättningen och hålla arbetslösheten nere. Vi kan då återigen konstaterasom ett objektivt faktum att så stora resurser har satsats påsysselsättningen som under 1977-1978. Det gav också resultat. Trots attlågkonjunkturen var betydligt allvarligare än tidigare - enperiod av lågkonjunktur då socialdemokraterna hade regeringsinnehavet - kundearbetslösheten framgångsrikt bekämpas. Jämför, , de arbetslöshetstalsom redovisades av den socialdemokratiska regeringen i början av 1970-talet.med de arbetslöshetstal som har gällt . Och väg in i jämförelsen attkonjunkturen var djupare under den här senare perioden. Störningarna i världsekonomin harslagit hårt mot sysselsättningen ute i . Där är det miljoner människorsom går arbetslösa. Genomsnittet för arbetslösheten inom OECD-området ligger f.n. på . har i jämförelse med de västliga industrislaternaklarat sig anmärkningsvärt väl. Arbetslösheten har pendlat mellan1.8 och . Det finns ett annat objektivt faktum också; Den totalasysselsättningen har aldrig varit så hög i som den är . Socialdemokraternas skrämselpropaganda om att regeringenmed sin politik försöker äventyra sysselsättningen och skapa arbetslöshetfaller på sin egen orimlighet - mot denna bakgrund. Det är ändå sä att vadregeringen verkligen har uträttat talar ett helt annat språk. Vi skall naturligtvis för den skull inte underskatta desvårigheter som kan vänta under nästa års konjunkturavmattning. Därför håller regeringenen hög arbetsmarknadspolitisk beredskap. De olika investeringsfrämjande inslagi regeringens åtgärdsprogram som jag här kort har redogjort för är liksomindustri-och regionalpolitiken, . viktiga medel för atthävda sysselsättningen. Rätten till ett förvärvsarbete gäller såväl kvinnor sommän och den måste också gälla i hela landet. drabbas särskilt kvinnorna avden regionala obalansen på arbetsmarknaden. Regionalpolitiken är därför ett avde viktigaste medlen att nå jämställdhet mellan kvinnor och män. vilket ocksåhar strukits under i de riktlinjer som regeringen antog för sittfortsatta jämställdhetsarbete. Avgörande för sysselsättningen är utformningen avnäringspolitiken. har inte råd med fler beslut av den typ som detsocialdemokraterna lyckades driva igenom om varven. Det går inte ilängden att utan hänsyn till den företagsekonomiska verkligheten bindamiljardbelopp i starkt förlustbringande verksamheter pä några få orter,dessutom i regioner med den bäst differentierade arbetsmarknaden och medförhållandevis goda möjligheter att finna ersättningsindustri. Arbetare ochtjänstemän i regioner med hög arbetslöshet som och frågarmed rätta, varför inte motsvarande satsningar kommer dem till del. Det inger oro att industrin haftsä stora svårigheter att rekrytera arbetskraft. när konjunkturen säsmått börjar vika, klagar många industrier över att man inte får tillräckligtmed folk. Det är en farlig utveckling vi hamnat i om ungdomar, menockså föräldrar, börjat se industriarbete och kroppsarbete som någotmindervärdigt som man inte vill syssla med. Den inställningen måste förändras. Här har vi alla ettansvar. Vi har ett ansvar som politiker och som opinionsbildare, men vi har detansvaret inte minst som föräldrar. Vi måste göra klart att alla jobb som måsteutföras för att vårt samhälle skall fungera är hedervärda och meningsfulla.Även om ett anvisat jobb inte är det som vi drömt om måste vi vara beredda attta det. medan vi söker ett annat som vi hellre skulle vilja ha. Framför alltmåste vi bättre utnyttja skolan för att förändra attityderna. Bristande kontaktmellan skola och arbetsliv liksom för få praktiska moment i skolarbetet ärnågra förklaringar till de nuvarande problemen. Den nyaläroplanen för innebär ett steg framåt. Men vi måste gå vidaregenom ett förstärkt samband mellan teoretisk skolning och praktiskyrkesverksamhet. har byggt upp en betydande materiellvälfärd. Vi har nått längre med den sociala utjämningen och de fördelningspolitiskainsatserna än de flesta andra länder. Till stor del har denna uppbyggnad avvälfärden kunnat ske i samverkan över partigränserna. Det har varit envärdefull tillgång för den svenska demokratin. herr talman, när vi tittar oss omkring i det svenskasamhället, ser vi att många problem återstår - problem som ökningen av denmateriella välfärden inte lyckats lösa. Många människor upplever ensamhet ochisolering. Invandrarna, som betytt så mycket för att hålla industrins hjul igång, lever under pressande förhållanden. Den sociala utslagningenökar. Alkoholismen har fått oroande proportioner. Samhällethar inte klarat av att bekämpa narkotikamissbruket. De tilltagande sociala problemen innebär - det måste vi erkänna- ett allvarligt misslyckande för samhället. måste därför den politiska debattenbreddas. Vi måste slå vakt om den välfärd och den jämlikhet mellan människorsom har uppnåtts. Men vi måste på allvar ge oss i närkamp med de mekanismersom skapar social utslagning och missbruk. Goda livsmiljöer som främjar gemenskap, trivsel ochsamhörighet mellan människor är den bästa utgångspunkten för att motverkasocial missanpassning. Den koncentrationspolitik som bedrevs under 1960-taletoch som vi nu ser konsekvenserna av skapade inga goda livsmiljöer.Flyttlasspolitiken ryckte upp människor ur deras naturliga sociala miljö,utarmade glesbygden, gav i många fall torftiga och sterila bostadsområden istorstäderna. Tvångssammanslagningen till storkommuner ökade avståndet mellanväljare och förtroendevalda och försvagade den kommunala demokratin. En aktiv regionalpolitik och decentraliseringspolitik äravgörande förutsättningar för att vi skall kunna lösa framtidens problem. Denoförändrat höga nivån på det regionalpolitiska stödet, inrättandet av denstatliga decentraliseringsdelegationen och försöksverksamheten med lokala organi kommunerna är några exempel på regeringens ambitioner. De besparingsåtgärder och hårdare prioriteringar som måstetill på den offentliga sidan hindrar oss inte från att forma ett mänskligaresamhälle, med mer av personlig omvårdnad och omtanke. Jag har tidigare påpekati den offentliga debatten att all social omvårdnad inte behöver ske i dyra,nybyggda institutioner. Mer vård i hemmet skulle kunna innebära betydandefördelar för den enskilde, som kostsamma investeringar i lokalerskulle kunna minskas. Det är ett av många exempel på hur ett omtänkande kanleda till direkta kvalitetsförbättringar. Energifrågan har varit den dominerandepolitiska frågan . med en räckvidd långt utöver vad som ärvanligt i den polifiska debatten. Den kommer att få stor betydelse också under1980-talet. Utfästelserna i folkomröstningen omen avveckling av kärnkraften måste uppfyllas. Det förutsätter en fortsattkraftfull satsning på alternativen. Ett bättre utnyttjande av förnyelsebaraenergikällor och inhemska bränslen tillsammans med kraftfulla satsningar påhushållning är den enda framkomliga vägen för att bryta beroendet avimporterad energi och göra oss kvitt den farliga kärnkraften. Satsningar påinhemsk energi som skogsråvara och torv ger värdefull regional sysselsättning itidigare avfolkningsbygder. En rad förslag med denna inriktning av energipolitikenkommer att läggas fram . Första steget tas med denoljeersättningsfond som kommer att inrättas . Planerna på en800-kilovoltsledning från Forsmark söderut har redan stoppats av regeringen.Omläggningen av energipolitiken är i full gång. Ökningen av s. k. svarta affärer, nolltaxeringar och olikaformer av smarta skatteoperationer utgör olustiga inslag i vår ekonomi. Inteminst i tider av ekonomisk åtstramning är det nödvändigt att alla solidarisktär med och delar på bördorna. Regeringen kommer att med kraft gripa in mot denhär typen av avarter i ekonomin. En utredning har redan tillsatts för att seöver problematiken med underskottsavdragen. Förslag kommer om införandeav en allmän skatteflyktsklausul. Den förenkling av reglerna för beräkning avsocialförsäkringsavgifter som förutskickats i sparprogrammet kan också få storbetydelse när det gäller att bekämpa skattefusk. Nuvarande manipulationer medarbetsgivaravgifterna från mindre seriösa företag kommer därigenom att kraftigtförsvåras. För att återställa balansen i den svenskasamhällsekonomin måste alla berörda parter vara beredda att ta sitt ansvar. Deingående samtal som regeringen fört med arbetsmarknadens parter och medrepresentanter för kommunerna har varit ett uttryck för vår strävan att seriöstoch med en öppen redovisning av problemen diskutera möjligheterna till samladelösningar, bl. a. när det gäller direktskatternas utformning. Samtalen harförts i en positiv anda. och regeringen prövar nu noga de olika synpunkter somhar lämnats. Med det åtgärdsprogram som har lagts fram för riksdagenfortsätter regeringen det redan påbörjade arbetet med att återställa balansen iden svenska samhällsekonomin. Vi har inte bara lagt fram ett program som äravsett att lösa dagens kortsiktiga problem, utan det är också ett led ilösandet av morgondagens långsiktiga problem. Målet är att skapa stabilitet iekonomin, trygghet i sysselsättningen och fortsatt positiv utveckling av denvälfärd vi alla varit med om att bygga upp. Årets allmänpolitiska debatt har inletts påett ovanligt sätt i och med socialdemokraternas begäran ommisstroendeförklaring mot regeringen. Det här hotet har ju tidigare framkastatsav och till utan att socialdemokraterna kunnat sätta kraft bakom orden, mennågon gång måste man väl göra slag i saken, även om det uppenbarligen har skettunder stor vånda och kanske t. o. m. splittring. Men när man nu begär misstroendeförklaring konstaterar jagatt det sker i ett läge där socialdemokraterna för svenska folket inte harkunnat presentera något program för hur de ekonomiska problemen i vårt landskall lösas. Man står utan konkreta alternativ till regeringens politik,till det program som regeringen lagt fram föratt lösa framtidsfrågorna ochåterställa balansen i samhällsekonomin. Det är därför svårt att komma bort frånintrycket att socialdemokraterna genom att begära misstroendeförklaring harönskat föra bort intresset från de ekonomiska sakfrågorna och bristen på egnaalternativ. Efter denna omröstning måste sakfrågorna komma i debattenscentrum. Det är, herr talman, en utveckling som vi från regeringens sida hälsarmed tillfredsställelse. 4OLOF () rephk; Statsminister anförande gav på enpunkt ett klargörande besked. Det står nu fullständigt klart att regeringenmedvetet sviker sitt högtidliga löfte till pensionärerna att bevarapensionernas värdebeständighet. Bakom allt ordsvallet fanns det beskedet. Momshöjningen har vi kompenserat, säger tänker ni inte göra . Oljeprishöjningarna skall ni intekompensera. Om priset på el stiger till följd av en satsning på torv ochvindkraft, som ni talar om, får pensionärerna inte någon kompensation. Jag skulle kunna ta oändligt många citat från ThorbjörnFälldin, men jag vill anföra bara följande som han sade i för ett parår sedan; "Det måste vara ställt utom diskussion att det löfte givit pensionärerna, att de skall skyddas mot inflationen, också skallinfrias." bryter ni det löftet. var hos enfolkpensionärsorganisation. Där lovade hon att de besparingar som måstegenomföras inte skulle drabba folkpensionärerna. De flesta blev lugnade,särskilt som socialminister med skärpa slog fast att pensionärerna kundelita på både hennes och regeringens vilja att hålla landets pensionärerskadeslösa. bryter ni det löftet, och det erkänner . 1 er sparplan skryter ni med att ni sparar 500 eller 700milj. Den största besparingsposten ni har i hela er budgetär besparingen på det här anslaget. Det gäller inte bara folkpensionärerna. Nitar en del från de handikappade. Ni sliter av de ensamstående mödrarna en bit.De människor som drabbats av ett olycksfall i arbetet får också bära sin tributtill sparkassa - det blir försämringar för dem. Men denstora posten är den som gäller pensionerna. Det är den störstabesparingsposlen. och pensionärerna betalar genom att värdesäkringen avpensionerna urholkas. Dä försöker trassla till det genom attföra in pensionstillskotten i sammanhanget. Men det är ett helt annat problem.Det är ett löfte om standardförbättring, där 1976 i stor enighet ochpä socialdemokraternas förslag antog ett program som sträcker sig till 1981. Nihar väl inte tänkt svika det löftet också! Möjligen skulle man kunna tänka sigatt de skall få ett standardtillskott, men därom ges det inget besked. Det är emellertid en grupp som inte alls finns med i regeringens Nr 7 resonemang,och det gäller ATP-pensionärerna.