prot · G409133 · 1980-12-31 00:00:00 — nämligenatt staten infe har analyserat de ekonomiska konsekvenserna av beslutadereformer. Det tycker jag nog all man borde göra. Det måste helt enkelt varaslut med aft föra över kostnader från stat till kommuner och landsting, somtidigare har skett. Beslutar vi om reformer måste vi också anvisa medeluppifrån så att säga, för kommunerna kan inte klara detta. säger också aft och slårvakt om den kommunala beskattningsrätten. Han säger också atf utskottet har gått emot tanken på ettskattefak. Skaftetak nämnde jag inte ens i mitt första anförande, därför aftdef är så självklart för oss atf inte gå med på ett sådant. Å andra sidan måstevi inse att vi i realiteten ändå har ett skattetak därigenom altkommunalskatten är så hög som den är. Det går inte atf komma mycket längre,även om vi har tänjt på det . När man frågade en kommunalman var hanansåg atf taket låg för eff möjligt uttag av kommunalskaften, svarade han 20kr., kanske . men det börjar i alla fall ipraktiken på aff vara eff tak. Som jag sade tidigare, ser vi som en lösning på längresikt aft det sker en total omläggning av kommunernas finansiering genom ettcentralt uttag av skatt som har en annan bas än den nuvarande proportionellakommunalskatten. Men ett sådant system har vi infe . 18ROLF RÄMGÅRD (c) replik: säger atf def är en omöjlighetatt klara den neddragning som föreslås i utskoffsbefänkandef. Def rör sig om , vilket är i enlighet med regeringens förslag och långtidsutredningensprognos. hänvisar då till aff man har lagt på kommunerna så mångauppgifter. Det är klart att det alltid är besvärligt när man skallförsöka dämpa ökningstakten. Men som jag framhöll i mitt inledningsanförande ärdet ju den kommunålekonomiska arbetsgruppens uppgift aff försöka finna formerför aft senarelägga de reformer som vi har beslutat, så atf man kan balanseraden kommunala utgiftsökningen mot de samhällsekonomiska förutsättningarna. Lyssnar man till , Per och andra,när de diskuterar den kommunala ekonomin, får man intryck av atf regeringenhåller på att försätta kommunerna i en situation där det råder armod. Vi kan ju gå tillbaka i fiden ochtitta pä vad som har förts över från stat fill kommun. har statsbidragens andel av de kommunalabruftoutgif-terna ökat med . Sammanlagt beräknasstatens transfereringar till kommunerna uppgå till ca 37,8 miljarderkronor, och beräknas de ligga på . Till den kraftiga ökningen av statsbidragen skall ocksåläggas andra åtgärder som har förbättrat kommunernas ekonomiska situation. Somexempel på detta kan jag nämna borttagandet av den allmänna arbetsgivaravgiften.Om den funnits kvar , skulle den ha belastat kommuner och landsting meddrygt . Av statens transfereringar av medel till kommunsektornunder är det i första hand skatteutjämningsbidragen som harutvecklats ordentligt. 1976 var de och blir de ca9 miljarder kronor. Skatteutjämningsbidragen har i det närmaste fyrdubblatssedan regeringen tillträdde 1976. Detta kommer i första hand deresurssvaga kommunerna till del. Den kraftiga förstärkningen av skatteutjämningsbidragenskall också ses som ett medvetet led i en aktiv decentraliseringspolitik, somframför allt har verkat för i regeringsställning - kommunerna fårmöjlighet att själva bestämma utan statlig styrning. Anf.19 () replik: menar atf man kan senarelägga endel reformer, om man infe har råd atf betala dem . Men vad är det som sägeratt den ekonomiska situationen är bättre ? Då är frågan; Hur längeskall man behöva slira på en tänkt reform av de här orsakerna, om atf det är en lösning i en besvärlig situafion? Om beslut är fattade ochskall genomföras, brukar det inte bli billigare att vänta, i varje fall inte omdet gäller investeringar, byggande osv. Vi har erfarenhet av att det bara blirdyrare, ju längre man vänfar. Def är alltså infe någon särskilt bra lösning somRolf Rämgård nu rekommenderar. Då säger : Titta nu på hur mycket kommunernahar fått i statsbidrag, skatteutjämningsbidrag osv.! Det är fråga om entredubbling, menar han. O. K., men vi har varit överens om skatteutjämningenfill kommunerna. Däremot var vi infe överens med er när ni ville halvera denförsta delen av utbetalningen. Det gick vi emot. skall def här stegetgenomföras, men vad händer då? Jo, då säger regeringen att det skallneutraliseras, och så drar man in andra statsbidrag i stället när manfullföljer skatteutjämningen. Det är ett faktum, och då kan vi inte räkna medatt det blir särskilt mycket lättare för kommunerna att klara sina uppgifter. När nu räknar på hur det här bidraget harfördubblats osv., kan han ju också komma ihåg aft sedan de borgerligaregeringarna trädde till har inflationen här i landet mer än fördubblats. Defgräver naturligtvis också ur värdet av åtgärderna. Jag villbara säga ytterligare en sak fill beträffande skattetaket; jag kan inte komma ifrån def. Han uttalar medemfas att del ligger fast att det inte skall vara något kommunalf skattefak,för står vid sina löften. Men varför skriver man då i utskottelsbetänkande att man infe nu vill ha en beredskapslagstiftning på def härområdet? Vi saft i utskottet, som kanske kommer ihåg, och filadebort ett antal "nu" som ni hade i era skrivningar, men det sistaskulle ni till varje pris ha kvar, för tog man bort det också, skulle kanskemoderaterna ändra sitt särskilda yttrande till en reservation. Kvar står ändå iutskottets skrivning att man inte nu vill ta ställning fill detta förhållande.Där ligger ett hot om atf ni kan vara beredda att göra det . 20PER (vpk) replik: Också jag är klar över aft man inte kan sittai kommunerna och landstingen och besluta om skaftesatser helt oberoende av detunderlag som finns för skatteuttaget. Det är man tvungen att anpassa sig till. Jag ser det som helt avgörande atf själva underlaget föruttagande av skatt enligt nuvarande sysfem inte försämras utan istället förbättras. Skall det kunna ske, måste det föras en offensiv, aktivnäringspolitik. Det är det absolut viktigaste för både kommunerna och landstingen.En kommun som nästan helt förlorar sin enda indusfri, som exempelvis ,får enorma svårigheter. Det är def som är avgörande. Jag inser väl att man måste dra ner ökningstakten i sådanahär tider, men det får ha vissa gränser. Och det kan finnas saker som man rentav förlorar på. Om man minskar utbyggnaden av barnomsorgen, så aff kvinnornainte kan jobba utan går hemma i stället, får ju kommunen mindre inkomster. Detkan för resten lika gärna gälla män, om man skall se det ur jämlikhetssynpunkt.Vad händer, om vi inte kan få långvårdsplalser fill def ökande antaletåldringar? Det kan leda till atf människor får gå hemma och passa gamlaföräldrar, vilket de borde ha hjälp av samhället med; det anses ju naturligt ivåra dagar. Med det sagda vill jag slutligen slå fast aff det primäraär atf förbättra skatteunderlaget genom en aktiv, offensiv näringspolitik. Manfår inte spara på ett så oklokt sätt atf man faktiskt hindrar folk atf arbeta.Det väsentligaste av allt är att människor har jobb så atf de kan betala skatttill kommun och landsting. 21 () replik: Det är def sista som var innepå som också är det väsentligaste, nämligen möjligheterna att i detta läge föraöver ekonomiska resurser för investeringar vilka gör del möjligt att satsa päen aktiv näringspolitik. Härigenom skapas förutsättningar för all kommunernaoch den offentliga sektorn i övrigt skall kunna klara sina serviceåtagandengentemot de enskilda medborgarna. Det är också detta resonemang som präglarutskoftsbetänkandef och proposifionen. frågar hur länge man skall skjuta upp reformen - det kan ju bli dåliga tider igen. Så illa skall vi väl infe tro attdef blir. Konjunktursvackor och konjunkturtoppar avlöser varandra, och medanman väntar på att en konjunkturförbätfring skall inträffa och ge fart åt deindustriella verksamheterna i vårt land måste man ha möjligheter aft investeraoch förbereda sig för denna uppgång på annat sätt, framför allt genom att haarbetskraft till förfogande inom den offentliga sektorn, där man, som jagnämnde i mitt inledningsanförande, totalt sett i landet i alltför storutsträckning har lagt betoningen på den kommunala sektorn. Visst har man haft tillgång till sysselsättning-enökningstakt om I % inom den kommunala sektorn motsvarar 10 000arbetstillfällen, vilket är en tillgång i sig - men man kan inte fortsätta attbygga uf sysselsättningen på detta sätt inom denna sektor. I stället måste manföra över sysselsättningsmöjligheter till den industriella sektorn. Det är enav grundorsakerna till att man vill bromsa upp ökningstakten inomkommunsektorn. Tredje vice talmannen anmälde atf anhållitatt till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytterligarereplik. 22LENNART (): Utskoltels talesman belyste medflera välvalda exempel den stora och ökande betydelse som den kommunala sektornhar i vår samhällsekonomi. Man kan belysa detta på många olika sätt. Man kan t.ex. notera att de sfora transfereringarna från staten till kommunerna betydligtöverstiger vad staten får in i inkomstskatt. Som påpekades här av dessa transfereringar beloppsmässigt också ökat stadigt. Denna sammanvävning är särskilt intressant när vi befinneross i ett allmänt utsatt ekonomiskt läge. Här finns eff samband som infe såstarkt har betonats av någon av de föregående talarna, men som vi för vår delfinner vara av avgörande betydelse. Det påpekas i kompletferingspropositionenaft konsumtionsökning jämfört med ett oförändrat läge leder fillen så stor lönesänkning som en 1/. När man talar om procentenheter i detta sammanhang skallman vara medveten om att mycket sfora delar av vår befolkning f. n. harsjunkande reallöner, av det enkla skälet att vi har levt över våra tillgångar,vilket kan fortsätta. Vi beklagar atf def ännu icke, efter alla devarningssignaler som kommit under många åi, blivit en mera allmänt omfattadmening atf man bör ta i litet hårdare mot kommunerna än vad man är beredd attgöra, till förmån för övriga delar av samhället som konkurrerar om samma kaka,och se till att kommunerna håller sig mera på sin kant. Detta är ju ingennyhet. Under hela 1970-falet, även på den s. k. urgamla socialdemokratiskaregeringens tid, hade man varje eller återkommande överläggningarmed kommunförbunden. Det konstaterades i samförstånd att expansionenvarförsnabb och skattehöjningarna gick för fort, men ingenfing hände.Kommunalskatterna steg under 1970-falet från till knappt 30, Dettaunderminerade f. ö. mycket av den statliga skaffesänkningspolitik som ändå genomfördes. Därför är denna koppling avutomordentligt stor betydelse. Den kommunala expansionen har tillåtits gå sålångt och .så snabbt att den på ett avgörande sätt bidragit till def allmännakrisfillstånd som råder i detta land och som bl. a. avspeglar sig i ettorimligt högt skattetryck. Från moderat hål! har vi inte ansett det erforderligt atti detta sammanhang göra någon särskild markering. Jag yrkar alltså bifall tillfinansutskoliets hemställan på samtliga punkter. Men på en punkt har vi i ettsärskilt uttalande återkommit fill ett problem som vi har aktualiserat fleragånger tidigare. Vi menar alt det finns behov av någon form av lagstiftning, såaff därmed lagliga förutsättningar skapas att ingripa mot kommunernasskattehöjningar, om den situationen inträffar att det blir oundgängligennödvändigt. Ett argument, som litet vårdslöst använts i debatten, harvarit atf en sådan lagstiftning infe skulle vara förenlig med gällandegrundlag. Som nämnts fidigare har denna fråga blivit prövad avkonsfitutionsutskoftet. Vi noterar med stor tillfredsställelse atf frågan nuhar klariagts och att detta argument har underkänts. Vi är emellerfid alla angelägna aff konstatera att ingreppi kommunernas beskattningsrätt i def allra längsta bör undvikas. Där finns ingadelade meningar. Med vår motion har vi huvudsakligen velat uppnå atf manförbereder en lagsfiftning, så alt den finns utarbetad och till reds. Hur densedan sätts i kraft beror på hur man konstruerar den, men lagstiftningen kommerju inte till utan att för sin del antagit den. Jag vill understryka de utomordentligt sfora svårighetersom föreligger aff på ett bra och ur rättssäkerhetssynpunkt tillfredsställandesätt åstadkomma en sådan lagreglering. Vi rör oss här på eff ömtåligt och svårtfäll. Detta konstaterade redan kommunalekonomiska utredningen, som inte ansågsig ha vare sig resurser eller riktigt intresse för saken. Vi har velat uppnå att man inte skall komma i defläget-vilket vi tyvärr infe håller för uteslutet - att man inte har enordentligt genomarbetad lagstiftning, närdet behövs. Manskall inte behöva tatill improvisationer som ställer till stor oreda för kommunerna och leder tillnya orättvisor. Utskottet har infe velat acceptera detta betraktelsesätt.Vi beklagar det. Vi har inte kunnat förstå att man inte kunnat säga ja tilldetta utredningsuppdrag, utan alltfort hävdar att man är utomordentligttveksam till hela åtgärden. Vi anser emellertid atf det är etträttssäkerhetsinfresse, och vi ämnar återkomma. förebrådde oss nästan att vi återkommit äveni år. Jag vill emellertid påpeka atf vi varit något blygsammare ivåra önskemål. har vi varit direkt inställda på aft erhålla ettpositivt beslut som syftar fill ett skattefak. Så är alltså icke fallet dennagång. men inte ens nu har del gått att få någon överenskommelse. sade att vi velat förverkligadenna tanke, och han tycktes närmast rikta det som en förebråelse mot oss. talangen i vårt parti att stå fast vid synpunkter år frånår, ja t. o. m. . I reservation 2 motsätter sig socialdemokraterna, vilketPaul här har utvecklat, hela tanken pä ett kommunalt skattefak. När manläser vad som där anförs, blir man betänksam av del skälet alt det igenomalltihop egentligen lyser ett mycket svagt krismedvetande. Socialdemokraternanoterar bara aft, om det fanns ett kommunalt skattetak, skulle kommunerna intekunna höja skatten, och eftersom kommunerna tydligen blir tvungna atf höjaskatten, måste de få lov atf göra det. Detta ger uttryck för en långtgåendepassivitet, som i och för sig är begriplig från sådana partiers sida som ärkollektivisfiskt inriktade och som till varje pris vill utöka den offentligasektorn. Men det är för oss-och lorden stora opinion i detta land som menar atfmånga av våra problem beror på aff den offentliga sektorn alltför länge harfått breda ut sig ohämmat - en attityd som inte kan godtas. Det är bara attnotera att vi här har olika meningar. Jag erkänner villigt - jag har själv varitkommunalman -att det odiskutabelt har skett en övervältring avkostnader. Från detta rum. särskilt , har def skett enövervältring av kostnader pä kommunerna, och dessa har följaktligen utsatts fören press. Men måste vi i ärlighetens namn notera atf kommunalmännenhar varit alldeles osedvanligt energiska när det gäller aff tolkarekommendationer från centrala verk som tvång. Det gäller t. ex. utbyggnaden avbarnomsorgen, då det inte tillräckligt underströks att det var fråga om enrekommendation. Kommunerna har också - det är i och för sig inte deras fel,utan beror på konstruktionen av statsbidragsbestämmelserna - nödgats atf ge sigin på den i särklass dyraste formen av barnomsorg, medan billigare lösningar påskilda sätt inte har uppmuntrats. Detta är atf notera mera i marginalen. Vad jag villepåpeka var att ett krismedvetande, som det talas så mycket om i samhället,trots allt också måste innebära atf man är medveten om aft def måste bli frågaom standardsänkningar även på den kommunala sidan, om vi inte skall drabbas avutomordentligt kraftiga reallönesänkningar utöver dem som vi redan får. Def ärnämligen samma kaka som vi skall ta denna konsumtion från. Detta är ettpåpekande som enligt min mening inte har fått den plats i kammarensdebatt som det rätteligen borde ha. Jag vill, herr talman, avslutningsvis något tillspetsatsäga: Den kommunala självstyrelsen är utomordentligt värdefull. Den äremellertid något mycket mer än den obegränsade rätten atf höja skaften. 23ROLF RÄMGÅRD (c) replik: Till vill jag säga att jag ocksåtycker att har utomordentliga falanger i olika avseenden. hävdar fortfarande alt de vill fortsätta atfutveckla ett kommunalt skatfetak och hänvisar till atf det inte skulle drabbaden kommunala självbestämmanderätten. Men vi från sida menar attsjälvbestämmanderätten och beskattningsrätten är två oskiljaktiga saker. som måste förenas. Def går infe aff skilja uf den enarättigheten. Om kommunerna inte har beskattningsrätten, har de inte heller denfundamentala självbestämmanderätten. Därför avvisar vi fortfarande enlagstiftning om kommunalt skattefak. Här är vi lika konsekventa och har likastora talanger som ni moderater. Rent praktiskt skulle def också möta betydande svårigheteraff konstruera en sådan här lag som def går att tillämpa. På vilken nivå skulleett skattetak ligga? Det går ju infe aft frysa en utdebitering på den nuvarandenivån, eftersom skillnaderna mellan kommunerna är så sfora och förhållandenavarierar från kommun till kommun. Jag är övertygad om att ett skattestoppriskerar atf ge upphov till en mycket omfattande byråkrati, exempelvis när detgäller ansökan om dispenser. Nej, enligt mening är den riktiga vägen att gåatf fa till vara det engagemang och de initiafiv som alltmer växer fram blandde kommunala förtroendemännen och tjänstemännen. Det är genom atf ta till varadenna del som man kan ge bättre möjligheter till en minskning, hushållning ochframför allt rationalisering inom den kommunala sektorn. Det gör man lättare omdenna initiativkraft finns i kommunerna. Det bästa sättet för staten att hjälpatill är alt undanröja kostnadsdrivande detaljregleringar. Sädana förslag har framförtsoch utvecklats och kommer atf utvecklas ytterligare. Anf.24 () replik: säger atf våra skrivningar ireservafionen beträffande motiveringarna för aft infe gå med på ett skattefakvittnar om eff svagt utvecklat krismedvetande. Nej, , det gör deinte. Vi är mycket väl medvetna om den enorma ekonomiska kris som de borgerligaregeringarna med som ekonomiminister har ställt till i detta land.Det var alltså ett dåligt argument som hittade. Vi har samma uppfattning, om def är sant som fast, nämligen atf man står fast vid ståndpunkten aft vi inte skall ha ettskattetak. trots att man har detta "nu" med i sin skrivning. Vitycker att om man skall ha självbestämmanderätt, så ärbeskattningsrätten den grundläggande hörnstenen. Därför vill vi inte vara medom aff rucka på detta system. Det blir infe kommunalt självstyre och kommunalsjälvbeskatlningsrätt om infe kommunerna skall ha rätten atf ta ut den skatt debehöver för aff vårda sina uppgifter, som det heter. Om man snävar in för kommunerna dels genom sämrestatsbidrag, dels genom att bromsa kommunernas möjligheter att ta uf skatter,vilket man nu manipulerar med i skatteunderlagsberäkningar och annat, skulleeffekten kunna bli att staten får ta ett större ansvar för kommunernasinkomster och ekonomi-som vi framhåller i reservationen. Def aren utvecklingsom vi inte tycker skulle vara särskilt lycklig. Jag föreställer mig atfLennart kanske också har den uppfattningen. Vi har självstyre i kommunerna i detta land. Vi har infedet system som man har i vissa västeuropeiska länder, där staten lägger fastramar, varefter de olikakommunerna får klara sig inom de ramarna. Men vi hyllar ju vårt Nr 133system med den kommunala självstyrelsen och beskattningsrätten, och det är Torsdaeen den det som är grundläggande för vårt ställningstagande i denna fråga. 25LENNART () replik; Till vill jag egentligen barasäga atf den förebråelse han riktade mot moderata samlingsparfiet för att viinte har medverkat till en ekonomisk sanering låter egenartad, när den kommerfrån en representant för ett parfi som i stort sett har sagt nej till allabesparingar, lagt fram överbud på miljarder och menar att åtstramning ikommunerna på sin höjd kan vara i stället för . Jag återkommer till den fråga jag tog upp tidigare; Är detinte litet besvärande för socialdemokraterna att gå ut till människorna ochsäga att deras ja fill en expansion innebär all reallönesänkningarnablir ännu större än de eljest skulle ha behövt bli? För vill jag understryka betydelsen avprioriteringsuppgiften hos kommunalmän. Det är en begränsning i den kommunalasjälvstyrelsen alt införa restriktioner på skattesidan. Men det är ju intefråga om att ta bort den kommunala beskattningsrätten, vilket man stundom fårett intryck av när man hör företrädarna för de andra partierna. Det är fråga omen begränsning. Jag är alldeles övertygad om att den nödvändiga prioriteringenoch den nödvändiga rationaliseringen inte kommer till stånd förrän man harkniven på strupen. Infe minst därför är en reglering av värde. sade att detta var ett stort problem - detkan leda till både def ena och del andra, del är svårt att skilja mellan olikakommuner etc. Jag ger honom fullkomligt rätt. Men säger man nej till enutredning, då kommer man ständigt att vara okunnig, och då får man inget braunderlag för beslut här i kammaren. 26HILDING (): Milt inlägg knyter an tillkonstitutionsutskottets nu behandlade betänkande, som också utgör grundtextennär det gäller diskussionen om ett kommunalt skaftetak. Även omkonsfitufionsutskottets framställning är nyanserad mynnar den dock uf i enslutsats. Bakom denna slutsats står ett samlat utskott. "Principerna om den kommunala självstyrelsen som dekommer till uttryck i RF och dess motiv leder enligt utskottets mening tillslutsatsen atf ingrepp i kommunernas beskattningsrätt bör undvikas." Efter denna slutsats från sidavågar man påstå atf dörren har slagits igen för alla tankar på ett statligtskattetak för kommunerna. försöker i konstifutionsutskottet attkomma bakom dörren genom ett särskilt yttrande. Men del lyckas de inte med. Dehar själva byggt upp det hinder som betänkande utgör. i finansutskottet har i sitt särskildayttrande med åberopande av kommit till den slutsatsen,att man bör ha en beredskapslagstiftning på det här området. Det ärverkligen en glidning. Formellt ansluter sig fillkonstifufionsutskotfefs ståndpunkt, men man refererar denna ståndpunktfelaktigt för atf komma fill den slutsats man hamnat på. Det står nämligen:"Vi ansluter oss fill ståndpunkten atf ingrepp i kommunernasbeskattningsrätt i och för sig bör undvikas." Men så skriver inte . "I ochför sig" är en uppfinning av inom finansutskottet. Via dennaglidning hamnar man på sin ståndpunkt. Nog är def minst sagt en egendomlig slutsats att begära enberedskapslagstiftning, även om det inte sker i en att-sats, när man samtidigtdeklarerar att man bör undvika en sådan lagstiftning. Utgångspunkten för har varitregeringsformen. 1 dess portalkapilel finns en bestämd deklaration om denkommunala självstyrelsen. Det sägs nämligen aff den svenska folkstyrelsenförverkligas "genom ett representativt och parlamentariskt statsskick ochgenom självstyrelse". Detta innebär att man jämställer den kommunalasjälvstyrelsen med det representativa systemet och pariamentarismen. Det ärsålunda en väsentlig del av det svenska folkstyret. Detta utvecklas vidare iandra paragrafer och i motivfexter. Här slås också den kommunalabeskattningsrätten fast. I 1 kap. 7 § heter def: "Kommunerna får taga utskatt för skötseln av sina uppgifter." Denna beskattningsrätt är inte bara formell. Den har enmycket reell innebörd. Går man igenom förarbetena, kan man konstatera attgrundlags-stiftarna gång efter annan kommit fram till den reella innebörden avdenna beskattningsrätt. Det finns sålunda en frihet garanterad i grundlagen förkommunerna att bestämma på detta område. Det måste alltid finnas en fri sektorför den kommunala verksamheten, där kommunerna själva kan ta initiativ. Det fårsålunda infe bli på det sättet aft man sätter in eff skattefak som leder tillaff kommunen kan klara de utgifter som följer av de uppgifter som staten harlagt på dem men inte mer. Då har kommunerna förlorat sin frihet. gör man från moderat håll ett försök att framställa defså atf situationen är en annan . Detta skall så att sägadispensera från dessa allmänna regler i regeringsformen. Detta är fel.Grundlagen gäller i alla situationer.