prot · G409124 · 1980-12-31 00:00:00 — Vi vet ju helt enkelt att el, producerad från kärnkraft,är billig när det gäller de existerande aggregaten som är i drift, naturligtvissärskilt de första fem. Totalkostnaden ligger kring per kWh och denrörliga kostnaden år mycket lägre. Det är klart att man kan pressa upp priseten del när det gäller de två aggregat som återstår att bygga. Detta är ju ingenny materia, detta diskuterades fram och tillbaka inför folkomröstningen. Frånalla beräkningar som har gjorts vet vi ju att priset kanske blir litet högre ioch för sig på nytillkommande el, men allt tyder på aft även den är mycketlönsam. Och vi kan vara fullständigt övertygade om att kärnkraftsindustrin iframtiden, , kommer att vara en vinstmaskin påalldeles samma sått som den har varit . Det är bara att läsa boksluten hos t.ex. , så vet man vad det rör sig om. Den diskussion som för är som sagtekonomiskt sett mycket egendomlig. Men politiskt sett år den egentligen ännukonstigare. ar trots allt medlem av ett parti som bär uppregeringen och som dessutom har statsministerposten. Ändå måste innebörden ihans fråga vara - om den över huvud taget skall ha någon innebörd - att denregering vi har för en helt felaktig energipolitik. Det är ju trots alltregeringen som tillåter färdigbyggandet av aggregaten 11 och 12.1 själva verketborde rikta sin interpeilation till statsministern, som ju sitterhär, och be honom lämna svar på den här helt avgörande politiska frågan. Men vem vet? Det kan ju vara så att fortare än vi tänktkommer att befinna sig i den riktiga ekonomiska oppositionen,inte bara i låtsasoppositionen. Och kan han åtminstone driva sin politiskakampanj mot mer relevant bakgrund. 61PÄR (): Låt mig först påminna om att denenergipolitik som förs i landet bestämts av en folkomröstning som vi hade . har kanske glömt det. Får jag också påminna om attden folkomröstningens utslag inte överenstämde med den politik stodför. men att vi har lovat att respektera utslaget. Det gör att energipolitikeninte överstämmer med den politik skulle önska sig, men vi för den avrespekt för den uttalade folkviljan. tal om kärnkraftsindustrin som vinstmaskinför framtiden låter onekligen som ett eko ur det förgångna, och jag skall inteta upp den debatten. Jag tror att jag i mina tidigare inlägg redan har bemöttdet som i övrigt sade. Jag skall inte upprepa detta, utan hänvisartill protokoll. 62OSWALD (vpk): Ett par ord om överskottet på el och omelrean. Det mest intressanta i detta sammanhang år hur man tänker lösaproblemet med det stora elkraftsberoende som vi kommer att ha är 1990 når kärnkraftenskall vara avvecklad . Detta har ingen tagit upp här i debatten. Vikommer alltså att vara bundna av en stor elkraftsförbrukning, och varken iregeringens proposition eller i inlägg från andra håll har det redovisats någraansatser hur detta kärnkraftsberoende skall kunna avvecklas. Och det är detviktiga i detta sammanhang. Om vi inte nu satsar på alternativa energikällorför elproduktion, kommer vi heller inte att kunna avveckla kärnkraften år 2010- eller skall inte det beslutet stå fast? Jag har hår anledning att vända mig till , somsade att det inte är fråga om någon elrea och att nuvarande tillgång på energiär bra för svenska folket. Men visst är en elrea på gång. Vad betyder då det?Ja. en följd ar att Pappersbruk nu har flyttat semestrarna från denvanliga tiden , då alla vill ha semester, till tiden från ochframåt. Anledningen är att erbjuder lägre elpriser . Det finns i ett inlägg omenergidebatten i . Där förutser den franska energiorganisationen.Vattenfalls motsv;irighet, att vissa kanske måste börja arbeta föratt man skall kunna placera hela det stora överskottet. ,och fråga jobbarna på Pappersbruk om de är förtjusta över atttvingas flytta sin semester! är det fråga om en något så nar vettigtidsperiod. blir det kanske billigare för företaget att förläggasemesterperioden till en helt annan årstid. Är defta bra? Det är här kruxet ligger. Vi får en snedvridning av helaproduktionsprocessen på grund av att vi har ett stort elöverskott som måstereas av och andra. Och detta överskott kommer att bli ännu mycketstörre. Hur skall det ersättas efter 1990? Vad skall vi 1990 ersätta strömmenfrån tolv kärnkraftverk med. om vi skall kunna ta dem ur drift ? nämligen att samtliga respekterar beslutet ifolkomröstningen att kärnkraften då skall vara avvecklad. Svara på dennafråga! 63 BO (); Först några ord om folkomröstningen. Det ärsant att vi har haft en folkomröstning. Och enligt utslaget i denna har vimöjlighet att bygga tolv aggregat. Men själva poängen i Par inläggmåste vara att vi egentligen inte borde bygga aggregat 11 och 12. Om beslutetatt bygga dessa aggregat skulle vara ett felaktigt ekonomiskt beslut - vilketPär antyder - borde regeringen stoppa byggandet. Därför borde nog PärGranstedt trots allt i första hand rikta sin interpeilation tillstatsministern. Par ville inte säga någonting om de nuvarandeaggregaten såsom vinstmaskin för framtiden. Men det är detta frågan gäller. Härförsöker göra gällande att kärnkraftsindustrin inte är ekonomisktlönsam. När jag påstår motsatsen, säger att han inte ärintresserad av att diskutera verkliga lönsamhetsproblem. Med den korta repliktid jag har kan jag inte gå in i någonlångtgående diskussion om vad som skall hända är 2010. Men en sak ärfullständigt säker, och det är följande: Man måste ha klart för sig attproduktion, industristruktur, och energisystem i grunden är två sidor av sammasak. Och om vi skall lägga om energisystem i vårt land, måste vi också lägga omindustristruktur. Det ar som vi förstår en oerhört stor fråga. Och att ,1981, försöka tala om hur skall se ut ur dessa fullständigtfundamentala och grundläggande synpunkter åtar jag mig inte. Jag tror inteheller att någon annan går iland med den saken. Däremot är det ytterligtförnuftigt att vi för att klara av den transformationen använder alla deekonomiska resurser som vi har till vårt förfogande. Vi har haft fyra är med borgerliga regeringar ochsamtidigt med mycket dålig utveckling i vårt land. gottarsig åt att det är så dålig efterfrågan på el från industrin. Jag säger att vimåste satsa oerhört kraftigt på en ny typ av ekonomisk politik, som utnyttjaralla våra resurser -oavsett av vilket slag de vara månde - just för att gåiland med den omvandling och transformation av det svenska näringslivet somOswald efterlyser. 64OSWALD (vpk): Ja, det är just det som vi motståndare motkärnkraften har sagt , dvs. att det är ofattbart att mankan lova att avveckla kärnkraften, t. ex. . som mansätter i gång en fördubblad utbyggnad av den. Det var ju vad som hände. Vi ficktolv aggregat i stallet för sex. Det är det som är den springande punkten. Men om man vill leva upp till löftena måste man också satsapå att skapa möjligheter för att kunna genomföra denna avveckling, se påindustristruktur och annat och satsa på andra elproduktionskällor. Vad som nuhar hänt år ju - oavsett om vi har överskott av el eller inte - attkärnkraftselen blockerar all annan utbyggnad av elproduktion. Det är ettfaktum. Vi kommer att få se konsekvenserna av detta , redan efter 1990 -dvs. inte alls så långt fram i tiden. kvarstår detta: Vi ser hur det överskott av elsom år en realitet - oavsett vad och andra förespråkare förkärnkraften säger - på alla sätt prånglas ut på marknaden, genom elvärme ochgenom flyttning av arbetstid inom industrin. Jag har anfört ett exempel, och vikommer säkert att få se flera med tanke på vad som händer på detinternationella området. Och där ligger ju svagheten i er argumentation. gårdet bra för er att stiga upp och säga att ni inte kan lova någonting före år2010 - men kunde ni lova allt. 65 BO (): Vi behöver kanske inte vulgarisera debattenalltför mycket och dra argumenten från folkomröstningen . Men detfullständigt fundamentala är följande: Vi vet att vi hade ett visst antalkärnkraftsaggregat. Frågan var om vi skulle använda dem under deras livstideller inte. Vi vet att av svenska folket ansåg att vi skulle använda dem.Det år inte mycket mer att säga om det. När det gäller frågan om omvandlingen av det svenskasamhället, har jag försökt säga att det är en stor sak. Men det väsentliga somvi kan göra nu är att lösa de akuta problemen. De ärmånga, och de år stora. Ett av de överskuggande problemenär vårt enormt stora oljeberoende. Om vi använder det energisystem, denproduktionsapparat för energi, som vi vi minska vårt oljeberoende. Vikan hålla svensk industri någorlunda i gång, och vi kan underlätta dennödvändiga förändring av svensk industri och svenskt samhälle som under allaförhållanden måste komma till stånd. Det år den enkla innebörden i linje 2:sståndpunkt. Den vann den största andelen av de röstande, och de argumenten stårfullständigt intakta. 66OSWALD (vpk): Vi har akuta problem därför attplaneringen var dålig . Vi kommer att få akuta problem på1990-talet därför att man nu inte vill planera för att ta reda på vad man dåskall ersätta den kärnkraftsproducerade electriciteten med, om man nu tänkeruppfylla löftena om avveckling. Det är lika enkla och klara fakta som BoSödersten för fram här. Att ta reda på vad kärnkraften skall ersättas med måste vita itu med snabbt, nu på 198()-talet, annars får vi återgå till oljeberoendeeller kolberoende eller fortsätta med kärnkraftsutbyggnaden när reaktorernafaller för åldersstrecket. De frågorna är minst lika viktiga. Tar vi inte itumed de här problemen . så kommer vi att stå där med samma akuta problem på1990-talet. Kommer förespråkare för linje 2 som att resonera påsamma sätt då och säga att vi har akuta problem och att vi måste bygga utkärnkraften och införa kol i stor skala? Vi måstebygga ut elproduktion av annat slag, och detta måste påbörjas . Om planerna på uranbrytning i Det år detviktiga i den här debatten, när vi nu har fått den uppbyggnad av kärnkraftensom sker och som inte är mycket att resonera om. Det är de framåtsyftanderesonemangen som är viktiga, 67 BO (): Vi har ett program för energipolitiken, mendet kan knappast vara någon mening att just nu föra en stor generaldebatt omenergipolitiken. Det fundamentala år att om vi utnyttjar denproduktionsapparat vi har , så blir det mycket lättare för oss attgenomföra den nödvändiga förändringen, den nödvändiga transformationen. Visocialdemokrater kommer att arbeta mycket energiskt med detta, och när viförhoppningsvis snart är tillbaka i ansvarig ställning kommer vi också attlansera ett massivt program för energipolitiken. Det skall syfta just till att genomföraden nödvändiga förändringen som vi utnyttjar de resurser vi har, såatt vi kan se till att det blir en ordentlig fart på svensk ekonomi igen. Jagtror också att och jag år överens om att det bästa för destora löntagargrupperna här i landet är att vi får tillbaka enrimlig tillväxt. Men om vi skall få en rimlig tillväxt, då måste vi användaalla de resurser vi har, inklusive kärnkraften. 11§ Svar på interpeilation 1980/81:122 om planerna på uranbrytning i har ställt följande fyra frågor till mig: Hur bedömer regeringen pris och tillgång på världsmarknadenav uran för den period som de svenska reaktorerna skall vara i drift? Hur bedömer regeringen riskerna vid uranbrytning medledning av de internationella erfarenheter som redovisas i allt snabbaretakt? Avser regeringen att vidta några åtgärder med anledning avde uppenbara felaktigheter och den missinformation som provborrningar iPleutajokk givit upphov till? Varför drivs prospektering och krav på brytning av uranmed sådan intensitet här i landet, når det inte finns några rationella skål fören sådan verksamhet? 1 den för framlagda propositionen omriktlinjer för energipolitiken redovisas att har ansökt hos regeringen omatt få utvinna uran i Pleutajokk, Regeringen har beslutat att pröva ansökningenenligt 136 a § byggnadslagen, I har väckts förslag ominförande av en lagstiftning om generellt förbud mot urnnbrytning i ,Frågan år just nu föremål för behandling. Kärnkraftverkens bränsleförsörjning år i första hand enfråga för anläggningsinnehavaren. Tillgången på uran på världsmarknaden är god,och priset har sjunkit . Någon lönsamhetsbedömning av det s. k.Pleutajokkprojektet har ännu inte redovisats av . Jag utgår ifrån att kraftföretagen säkerställerförsörjningen av uran till lägsta möjliga kostnad. Enligt min mening finns detinte någon anledning för regeringen att påta sig något ansvar för bedömningenav prisutvecklingen på uran under normala förhållanden. Om brytning av uran inom landet blir aktuell, måste ennoggrann prövning av miljöriskerna ske. Då skall givetvis hänsyn också tas tillinternationella erfarenheter. Miljövårdsberedningen har vid ett sammanträde,där såväl representanter för som fristående forskare deltog, bl. a.diskuterat miljöriskerna vid uranbrytning. Internationella studier i andraländer tyder också på att riskerna vid brytning av uran harunderskattats. Självfallet måste beslutsunderlaget vid regeringens prövning avLKAB;s ansökan vara så korrekt och fullständigt som möjligt. Jag vill erinra om att det över budgeten anvisade anslagettill prospektering av uran har minskat kraftigt. SGU skall i första handanvända de medel som kvarstår på anslaget till att avsluta och dokumenterapågående prospekte-ringsprojekt. Om planerna på uranbrytning i Anf.69 (vpk): Jag ber att få tacka statsministern för svaret på mininterpeilation. Även om orden "ödesmättade" och"avgörande" står som beskrivningar av beslut som rör andra saker ändem jag har aktualiserat i min interpeilation så sker ändå just en delsom kan få den allra största betydelse för handläggningen av frågan omuranbrytning i Pleutajokk. Fullmäktige i kommun fattar nämligen justi dag beslut i frågan huruvida man skall tillstyrka ansökan om att fåbryta detta uran. Mot den bakgrunden kanske det hade varit naturligt omstatsministern något mera hade uppehållit sig vid det som är kärnpunkten i mininterpeilation, nämligen agerande och trovärdigheten i de uppgifter sombolaget har lämnat beträffande risken för allvarliga hälso- och miljöeffekterav den planerade brytningen, I och för sig är det naturligtvis ingentingkonstigt i att agerar i egen sak och att bolagets ansökan om tillståndtill brytning kan ses som en partsinlaga. Men nog måste det betecknas somkonstigt att det mesta som har sagts från det hållet har åsätts något slagsstämpel av opartiskhet. Jag kan inte befria mig från att också istatsministerns svar utläsa att det är objektiva fakta som redovisar ochatt det enbart år dessa fakta som man skall ta ställning till. Är det så? Detär väl ändå inte obekant att åtskilligt har kommit fram som visar att ;sredovisningar lider av påtagliga brister. Även opartiska experter harframhållit det otillfredsställande i att det är så mycket som saknas i ;sansökan och i redovisningarna från bolaget. Jag antar att statsministern år överens med mig om att denhär debatten om gruvbrytning i Pleutajokk främst handlar om två miljöproblemkring gruvan. Det första gäller arbetsmiljön, dvs, det förhållandet att det ien urangruva Om planerna på uranbrytning i bildasradon och andra radioaktiva ämnen som kan ge cancer. Det andra problemet ärlakresterna, dvs, det avfall som blir kvar efter brytningen och som måsteförvaras på ett sådant sätt att farliga ämnen inte sprids i omgivningen underoräkneliga år. hävdar nu visserligen att dessa miljöproblem kan lösas, menman har inte visat luirdet skall ske. Klart är väl ändå att om man kommer framtill någon lösning, så kommer en sådan att bli mycket kostsam, och då försämrasytterligare de redan betänkligt svaga lönsamhetskalkylerna. hänvisar statsministern i sitt svar till att regeringenhar beslutat att pröva ansökningen enligt 136 a § byggnadslagen. Den passusen leder mig osökt till frågan: Varför ens det? Varför fortsätta jakten efter uran?Statsministern medger ju i svaret att tillgången på världsmarknaden är god ochatt priset har sjunkit , så även om regeringen inte nu haranledning att ta ansvar för bedömningen av prisutvecklingen, så borde välThorbjörn Fälldin-med sin bakgrund i kärnkraftsfrågan-ha orsak att uttalaåtminstone tveksamhet till att medel i ett hårt ekonomiskt läge används förfortsatta undersökningar och prövningar. Jag tvor M\ det var som i den debatt somnyss avslutades sade någonting om att man i det här ekonomiska liiget inte kanhandskas med miljarderna hur som helst. Det borde man väl heller inte kunna görai det har avseendet, när man ändå är på det klara med atl det inte kan blinågon lönsam affär. Jag förmodar f. ö. att statsministern har tagit del av deuppgifter som på har lämnat omprisutvecklingen, uppgifter som också varit publicerade i tidningen . En fråga som jag också vill ställa i det här sammanhangetar vad statsministern avser med orden "under normala förhållanden".Kan det här med glappet mellan inriktningen på urnnbrytning i Pleutajokk ochutvecklingen när det gäller priset och en befarad överproduktion ändå ledatill att regeringen någonstans bedömer förhållandena som onormala? För mig arjust detta att man anstränger sig så hårt för att tå igenom fortsatt verksamhetpå det här området, trots att så mycket pekar på dålig lönsamhet, detmärkligaste i hela den diskussion som har pågått en ,speciellt förstås lokalt i , Särskilt har just den har biten drivitsfrån sida. Pä det hållet är man annars inte så mån om att gå vidare medprojekt om det, även med betydligt mindre underlag än i Pleutajokkfallet, angesnågon som helst tvekan beträffande lönsamheten. Jag tänker t. ex. på frågan omLKAB:s jordartsmetaller, som man inte visar någon större vilja att ta tillvara. Som argument för denna sin ljumma inställning anför man justlönsamhetsskäl. Varför fortsätter då jakten efter uran? Är Krokoni iJämtl;md na';ta plats för en uppslitande diskussion om uranbrytning eller inte?Borde inte regeringen och kanske i all svnnerhet statsminister ha mer att säga än det här svaret uttrvcker till en intresseradallmänhet? Borde inte regeringen och i all synnerhet statsministernha mer att säga i frågan om varför man fortsätter jakten efter uran? Som väl vet är inställning klar idenna fråga. Det föreligger hår i en centermotion, där centernföreslår att man skall införa ett förbud mot uranbrytning i , Skälen förett sådant förbud finns utförligt redovisade i motionen. Men jag måste somstatsminister - och det vet jag att också inser - intill dess attdet finns en lagstiftning som lägger hinder i vägen över huvud taget föruranbrytning följa den nu gällande lagen. Regeringen har då givit kommunen möjlighet att utnyttjasitt kommunala veto. Man kan alltid diskutera i vi/ken ordningsföljdprövningsförfarandef skall ske. Nuvarande förfarande innebär inte, oin kommunensäger ja till brytning, ett slutligt ja. Därefter konimer nämligenmiljöprövningen enligt miljöskyddslagen. Det ar naturiigt att man därvid prövararbetsmiljöfrågorna, som tog upp. Det är naturligt att manockså prövar omgivningseffekterna, t. ex. lakningsproblemen. påverkan påHornavan och andra sådana effekter. Det år naturligt att nian då också prövarom det över huvud taget år möjligt att klara de skilda problem som bevisligenfinns. Jag sade i mitt svar att internationella redovisningar ger vid handenatt dessa problem är större än man har trott. Om miljöskyddsnämndenbygger in en mängd, föreskrifter som ovillkorliga för att brytning skall fåske, ankommer det ju återigen på att kunna visa om företaget meduppfyllande av alla de. som jag förutsätter, mycket stränga villkor som måsteresas har några som helst ekonomiska förutsättningar att erbjuda uran tillsvenska köpare till priser som står sig i jämförelse med den internationellaprisbilden. Å andra sidan vet vi ju att priserna på den internationellamarknaden gått ner. Det ar klart, , att man kan diskutera om dethar är rätt turordning. Det är klart att man kan diskutera om man kanske bordepröva miljöfrågorna först och att prövningen enligt 136 a § i byggnadslagen borde komma först därefter. Men det har i sammanhanget ännu mindre betydelse,därför att 136 a-prövningen - jag upprepar det - i och för sig inte är någonklarsignal till brytning. Personligen har jag gett uttryck åt tidigare, och jag kangöra det här också, att visst kan man - det framhölls även av företrädare för ivarje fall linje 2 inför folkomröstningen - klara uranbehovet utan import tillde reaktorer som är i fråga under de här 25 åren. Med tanke på den diskussionvi för om nödvändigheten av att medverka till att kärnvapenspridningen hejdastar vi på oss ett väldigt tungt ansvar, om vi tänker oss att bryta uran förexport. Det är ett skäl till att icke bryta uran som jag personligen gettuttryck åt. Men jag landar återigen på detta att som statsminister harjag, så länge vi har den lagstiftning vi har , att pröva varje sådan härframställning i enlighet med de principer som jag nämnt. Jag har därvidunderstrukit hur noggrann denna prövning kommer att bli. Om planerna på uranbrytning i Om planerna på uranbrytning i Anf.71 (vpk): Även vpk:s riksdagsgrupp har en motion med förslag omförbud mot uranbrytning. På den punkten kan vi ju mötas i någon diskussionlängre fram. Om det hade funnits litet mer av det som statsministern nuframhöll i interpellationssvaret, skulle jag förmodligen inte ha haft så storanledning att bemöta statsministern. Att statsministern ifrågasätter ordningsföljdeni beslutsfattandet är positivt, men den nuvarande beslutsordningen är ju en stötestenför kommun just . Kommunen har ansvaret för ett ställningstagande till det underlag som har presenterats av . Statsministern säger iinterpellationssvaret att det självfallet måste ställas stora krav på exakthetoch noggrannhet från sida, och det är ju riktigt. Anser dåstatsministern att motsvarat kraven på denna noggrannhet, når.företagettagit fram sitt material? Att jag så mycket har uppehållit mig vid prisutvecklingenhar att göra med det förhållandet, att om man satsar på de miljöförbättringarsom måste göras -det finns redan belägg för att de är nödvändiga-, kommermalmen att bli så dyr att den får svårt att hävda sig i den internationellakonkurrensen. Ekonomiskt sett försvagar det ytterligare en redan dålig kalkyl.Teoretiskt finns det naturligtvis lösningar på miljöproblemen, somstatsministern här så väl framhåller skall prövas mycket noggrant, vilket jagtacksamt noterar. Men enligt all sakkunskap blir det väldigt dyra åtgärder somdå behöver vidtas. Jag utgår från att och jag är överens omatt det inte får bli tal om några prutningar när det gäller säkerheten för dearbetare som skall jobba i gruvan och för alla de människor som bor och somkommer att bo i området. Det är mot den bakgrunden som jag anser att min frågaär berättigad: Varför fortsätter man att ens pröva det här? ansökan kännetecknas ju på flera punkter avformuleringar som "antaganden", "bedömningar","teoretiska beräkningar". När det gäller grundvattenförhållanden talarman t. o. m. om att "undersökning pågår". Ändå skall det som står iansökan accepteras som grund för olika bedömningar. Jag återkommer till det. Såår fallet när def gäller . skall ju ändåregeringen ta ställning utifrån dessa fakta, när man gör bedömningen enligtbyggnadsstadgan. Nog är det väl då väsentligt att frågan om uranbrytning avgörspå bättre grunder? Kanske får vi de bättre grunderna, om de motioner som bådestatsministern och jag har åberopat, vinner majoritet hår i kammaren. Har iakttagit all noggrannhet? Det varväl ungefär så formulerade sin fråga till mig. självfallethar jag följt den här debatten. Men det är ändå inte rimligt att begära av migatt jag skulle stå hår i talarstolen och försöka ta ställning till alla defrågor som skall beaktas vid miljöskyddsprövningen. Jag utgår ifrån att EivorMarklund inte begär detta av mig. Jag sadeatt man givetvis kan diskutera ordningsföljden. kommunalmänkan fråga sig: Är det rimligt att vi skall ta ställning, när vi inte vet vilketskydd vi faktiskt kommer att få då det gäller arbetsmiljö, omgivningsmiljöosv.?