prot · G40998 · 1980-12-31 00:00:00 — Vibör också verka för att som genomgår en framgångsrik industrialiseringgradvis åtar sig nya GATT-förpliktelser och därigenom konkurrerar med oss påmera likartade villkor. Det hävdas ofta atf det är omöjligt aft konkurrera medNIC-länderna både på vår hemmamarknad och på våra tradifionellaexportmarknader. Detta är en felsyn. Lägre lönekostnader i dessa länder kan t,ex. motverkas av lägre produkfivitet i vissa fillverkningsgrenar. ö. eft stort exportöverskott gentemot NIC-länderna. Det går såledesuppenbarligen bra atf sälja också på dessa länders hemmamarknader. De är infebara nya konkurrenter utan också nya kunder. En förutsättning är dock att vi äroffensiva och dynamiska och låter ett lönsamt näringsliv ha resurser atf ledautvecklingen och utnyttja de nya möjligheterna. Utrikes- och handelspolitisk debatt Utrikes- och handelspolitisk debatt Alltför ofta syns denföreställningen vinna gehör atf man kan undvika obekväma omställningar i näringslivetgenom protektionism, men det kan man inte. Omställningarna skulle i självaverket bli allt svårare om vi försöker fördröja och förhindra dem. Resurserdras från de livsdugliga näringarna, som därmed blir nyaproblembranscher. Vår höga levnadsstandard har kunnat uppnås genom aft viutnyttjat den internafionella specialiseringens fördelar. De som tycker defvore bekvämare att slippa den internationella konkurrensen måste vara bereddapå de försakelser som en kraftig standardsänkning skulle innebära. Regeringens avsikt är alltså atf skapa förutsättningar förett näringsliv som är konkurrensdugligt internationellt och accepterar deutmaningar detta innebär, framför atf glida in i de mycket smärtsammareomställningar som skulle följa av en mera protekfionistisk polifik. Av dessa skäl har regeringen bestämt motsatt sig attinföra eft system med s. k. importdeposifionsavgifter, som socialdemokraternamed avsteg från sin tradifionella frihandelsinrikfade polifik föreslog förrahösten. Det är likaså av stor vikt att andra länder avhåller sigfrån att införa handelshinder gentemot oss. Genom att vi själva respekterarvåra internationella förpliktelser minskar vi risken för att andra bryter sinaåtaganden mot oss. bör ytterligare reducera dessa faror genom aktivainsatser i olika internationella organisationer på handelns område. Arbetet iGATT spelar här en central roll. Den s. k. Tokyoronden gav en fast grund för defortsatta ansträngningarna att frigöra handeln. På den grunden bör vi byggavidare. I takt med att produktionen förskjuts från varu- tilltjänsteproduktion är det väsenfiigt atf också de fördelar som kan uppnås genomökad internationell handel med tjänster fillvaratas. De utredningar som gjortsvisar att def finns en stor potential för ökad export av vårt kunnande på olikaområden. Vi fäster därför stor vikt vid det arbete som inletts iOECD för att undersöka förutsättningarna för en ökad liberalisering påtjänsteområdet. Arbetet där har i första hand inriktats på kartläggning avförekommande hinder inom sektorerna byggnads- och anläggningsverksamhet,sjöfart samt bank- och försäkringsverksamhef. Förslag finns om att utvidgasamarbetet fill andra sektorer. Deffa arbete är stort-och tidskrävande. Vi kommer dock atfverka för atf def bedrivs så skyndsamt som möjligt, så atf underlag snabbtkommer fram för diskussioner om avveckling av besvärande hinder förinternationell handel med tjänster. För oss i kan det aldrig bli fråga om att väljatjänstesektorn som eft alternativ till varuexport. Vi behöver i högsta gradbådadera, och båda sektorerna måste öka om vi skall häva vårtbytesbalansunderskott. Dessutom kompletterar de varandra och går ofta hand ihand, så aft tjänsteexporten genom de kontakter som skapas ger upphov fillexport också av svenska varor, och - omvänt - varuexporten eller exporten av t.ex. nyckelfärdiga anläggningar fordrar just tjänster som utbildning, konsulttjänster och De mera problemfyllda och konfliktbefonade förvecklingarnai den internationella ekonomin har förskjutit en del av uppmärksamheten frånOECD till de årliga ekonomiska toppmöten som de västliga stormakterna avhåller.För de många mindre och starkt uflandsberoende industriländerna innebär dockpåfrestningarna i den internafionella ekonomin aft def blir extrabetydelsefullt aft samarbetet inom den vidare i-landskrefsen i förlöper påeff konstruktivt sätt. I defta sammanhang har en vikfig möjlighet att kommafill fals. Det är därför naturligt att på allt sätt stödjerverksamheten inom . Samarbetet med EG, vår viktigaste handelspartner, harutvecklats tillfredsställande. blev EG:s tiondemedlemsland. Det tilläggsprotokoll till frihandelsavtalet med som Sverigeundertecknade med anledning härav innebär att fram fill den 31december 1985 successivt skall avveckla tullarna för de varor som omfattas avavtalet och atf fr. o. m. ger i huvudsaksamma behandling som de nuvarande åtnjuter. Också i fråga omCECA-varor, dvs. stål, skall frihandel etableras efter en viss övergångsperiod. Under de nu pågående förhandlingarna om ochPortugals medlemskap i förutses kontakter äga rum mellan och Gemenskapen. På stålområdet har förhandlingar förts om villkoren förårets handel mellan och EG. EG har internt genomfört drastiska åtgärderför aft minska överutbudet på stålmarknaden. För oss är def viktigt aft infeEG:s interna svårigheter leder fill inskränkningar i det fria varuutbyte som vialla har behov av. Det avtal vi enats om tillfredsställer våra krav idetta hänseende. förhållande till EG grundar sig på frihandelsavtalenoch präglas av vår önskan att inom ramen för neutralitetspolitiken ha nära,omfattande och varaktiga förbindelser med Gemenskapen, Def är regeringensavsikt atf på denna grund och i lämpliga former fortsätta att bygga utförbindelserna med EG på de områden där ömsesidigt intresse för samarbetefinns. fullföljdes det redan etablerade samarbetetinom olika områden, och några nya fillkom. Eft ramavtal ingicks för aft uppnåett mer regelbundet samarbete om konsumentfrågor. Förhandlingar om ett liknandesamarbete om arbetsmiljöfrågor pågår. har även kontakter inletts som kan öppna nyasamarbefs-områden. möttes EFTA-länderna och EG för informelladiskussioner om fillämpningen av den nya GATT-koden om tekniska handelshinder.I februari hölls så ett första möte för ömsesidig information om statsstöd. Påområdena energipolitik och informationsteknologi slutligen har såväl EG somSverige uttryckt intresse för närmare samarbete. EG:s intresse för samarbete med markerades hösten1980 genom ett besök av presidenten i . I samband därmed enadesman om att ett av de två årliga mötena med blandade kommittén Sverige-EG Utrikes- och handelspolitisk debatt Utrikes- och handelspolitisk debatt fr. o. m. 1981 skall ändras fill ett möte på hög nivå fördiskussion av aktuella ekonomiska och handelspolitiska frågor. Liksom vårt frihandelsavtal med EG fungerar vårt samarbeteinom EFTA som en bastion fill försvar för en fri handel i tider av storaekonomiska påfrestningar. ägnadessärskilt åt aft högtidlighålla organisationens 20-årsjubileum, varviduppmärksamheten framför allt inriktades på den stora framfida betydelse somEFTA och samarbetet där har. Det finns ibland en tendens atf nedvärderaEFTA-samarbetets betydelse. Man bör dock vara medveten om aft EFTA-ländernatillsammans utgör en stormakt på handelns område. EFTA-ländernas totala exportär lika stor som . EG;s export till är större änGemenskapens samlade export till , och . Ett utökat samarbetemellan EFTA-länderna bör kunna bidra till atf befrämja en fri handel, utvecklagemensamma europeiska strävanden och förhindra att mindre industriländersintressen lämnas obeaktade. För de nordiska länderna är den nordiska marknaden avsärskild betydelse. av exporten går till andra nordiska länder.För bearbetade varor är andelen ännu större. Den nordiska marknaden är något aven hemmamarknad, som ger mindre och medelstora företag en möjlighet att prövasina krafter i den internationella konkurrensen, innan de ger sig ut på merasvårbemästrade fält. Samverkan mellan större nordiska företag kan också geextra möjligheter aft säkra stora projekt- och systemleveranser, vilka blirallt vanligare särskilt till oljeländer och . Def nordiska ministerrådet antog eftarbetsprogram på def ekonomiska området som sammanfattas under . Titeln kan ses både som en karakteristik på det nuvarandeläget i det nordiska samarbetet och som en vägvisare för framfiden. Mycket har således redan uppnåtts på def nordiska planet.En fri arbetsmarknad har upprättats. Frihandel har etablerats inom ramen förEFTA-EG. Viss rörlighet för kapitalet medges, och direktinvesteringarna inomdet nordiska området tenderar att öka. Deffa för aft nämna några exempel. Men samarbefsmöjligheterna har därmed infe uttömts. Nunärmast har ministerrådet beslutat undersöka förutsättningarna för atfundanröja föreliggande hinder för nordiskt industriellt samarbete. Motsvarandeundersökning skall också göras när det gäller kapitalets rörlighet. På energiområdethar de nordiska regeringarna likaså kommit överens om ett intensifieratsamarbete. Det rör sig infe här om några spektakulära nya initiativ.Snarare är det fråga om naturliga komplement till den samarbetsstruktur sombyggts upp . Det tillhör styrkan i def nordiska samarbetet aft detvilar på en fast och mångfasetterad grund, som går fillbaka på gemensammageografiska, historiska och kulturella band. Resultaten avspeglar sig i avtalmellan två eller flera nordiska länder eller i samnordiska överenskommelserinom en vidare internafionell ram. Regeringen räknar med aftytterligare ett element skall kunna tillföras detta nordiska nätverk.Förhandlingarna om eft brett ekonomiskt samarbete mellan och , somhar pågått , är nu så långt framskridna att enöverenskommelse enligt vår mening bör kunna komma fill stånd. Tyngdpunktenkommer här att ligga på industri- och energiområdena, men också andrasamarbefsprojekt finns med i diskussionerna. De grundas alla på en insikt om att ansvaret för attutveckla de ekonomiska förbindelserna mellan våra bägge länder i första handfaller på näringslivet självt, men att regeringarna å sin sida kan läggaförhållandena till rätta för ett breddat samarbete. Vi hoppas atf på sammagrundval kunna gå vidare med samarbetet också med de andra nordiska länderna. Vårt nuvarande bytesbalansunderskott ärungefär större än vad def i förhållande till QECD-områdefs totalaunderskott borde vara. Vår handelsbalans visar eft underskott på över 10miljarder kronor i ett läge då vi i stället behöver ett exportöverskoff för attfinansiera räntebetalningarna på våra växande utlandsskulder ochuflandsturismen samt för att kunna fullfölja våra biståndsåfaganden. Vi levermed andra ord fortfarande över våra fillgångar. Regeringen är fast besluten atf bryta denna utveckling.Den ekonomiska politiken har i långa stycken givits en ny inriktning för attmöjliggöra en bättre balans. På kort sikt kan några åtgärder t. ex. viabudgetpolitiken vara påfrestande men måste likväl genomföras. Alternafivet ären fortsatt snabb ökning av våra utländska skulder. Detta alternativ är ilängden ohållbart. Vår handelspolitik är inriktad på att återvinnamarknadsandelar både här hemma och utomlands, inte genom protektionistiskaingrepp ufan genom atf stärka vår konkurrenskraft och stimulera till ökadeexportansfrängningar. Det energipolifiska program som offentliggjordes ifebruari tar bl. a. sikte på aft minska vårt beroende av olja, den utanjämförelse viktigaste enskilda komponenten i vår import. Def kommer atf ta tid innan den ekonomiska balansen kunnatåterställas. Det vikfiga är dock aft snabbt kunna vända utvecklingen för attvisa oss själva och omvärlden atf vi är på rätt väg och få underlag både förfortsatta stabiliserande åtgärder och för den optimism som är en viktig faktori ett uppsving för näringslivet. Den senaste tidens händelser på det ekonomisk-politiskaområdet inger hopp om aft vår konkurrenskraft skall kunna stärkas. De senastemånadssiffrorna för vår utrikeshandel antyder eff minskat underskott.Förtroendet för den svenska valutan synes ha återvänt. Def vore förhastat aftdärav dra några bestämda slutsatser. Mycket återstår att göra innan den yttrebalansen har återställts. Men dessa uppmuntrande tecken utgör en uppfordrantill oss atf med fast hand fullfölja den politik som vi stakat ut. Utrikes- och handelspolitisk debatt Utrikes- och handelspolitisk debatt 16 (); Först en liten randanmärkning. valde aft krifisera ettsocialdemokratiskt förslag som diskuterades här i för ungefär etthalvår sedan och som då avslogs av den borgerliga majoriteten. Det hade varitlitet mer heroiskt om också fillagt atf vårhandelsbalans som har gått sedan fattade def beslutetfått eff ackumulerat underskott på inemot . Den svenskanationen lånar nu utomlands omkring 70 milj. kr. Regeringens politik, den som riksdagsmajoriteten dåfattade beslut om, har alltså misslyckats, och något alternativ fill denpolitiken presenteras infe här och . Och det var ju regeringens misslyckadepolitik som ledde fram till aft en extra riksdag fick inkallas i eff akut krislägeförra sommaren. Debatten om vårt förhållande till länderna iden tredje världen har tämligen ensidigt kommit att handla om två saker; detsvenska biståndets innehåll och utformning och de svenska privata företagenshandel och investeringar. Men har pågått en bredutveckling i en rad länder i den tredje världen där dess samhällen vill vidgakontakterna och utbytet med industrialiserade och alliansfria länder avSveriges typ på många olika områden. Det kan gälla utrikespolitiskt samarbete,vetenskapligt och kulturellt utbyte, överföring av kunskap och teknologi, envidgning av de kommersiella relationerna, osv. I diskuterar vi emellertid enligt min meningförhållandevis litet om hur det svenska samhället skall kunna möta ochvidareutveckla de önskemål om fördjupade relationer som kan finnas hos olikau-länder. Det svenska biståndets utformning och företagens ekonomiska utbyte ärsjälvfallet två vikfiga poler i dessa relafioner, men mellan dem finns ett heltspektrum av insatser där det svenska samhället borde kunna ta initiafiv.Diskussionen härom har emellertid ibland blockerats av en kanske alltförinåtvänd och från specifikt svenska utgångspunkter förd debatt om bistånd ochförefagsinves-teringar. Socialdemokratin tar i defta sammanhang flera initiafivfill atf söka belysa olika krav på den svenska politiken i förhållande till dentredje världen, bl. a. genom en u-landspolitisk konferens senare i denna vecka.Vi vill vända på frågeställningen om möjligheter atf göra insatsergenom aft inbjuda representanter för skilda intressen och områden i tredjevärlden och ställa frågan till dem: Vilka krav ställer den tredje världens folkpå ett litet, rikt, neutralt land som inom ramen för en ny ekonomiskvärldsordning, den som debatterats i olika internationella fora? Vilken rollkan spela inom nord-syd-dialogen, anser de, internationellt och i detdirekta bilaterala samarbetet med länder i tredje världen? Kan vi också iframtiden fungera som vad vi i den svenska debatten ibland benämner brobyggare?Eller har den möjligheten passerats av den ekonomiska händelseutvecklingenunder def sena 1970-falet genom den intensifierade och djupa ekonomiska krissom nu råder i såväl i-länder som ? De frågeställningarna ingår också idet programarbete som bedrivs inom socialdemokrafin. En viktig utgångspunktför vårt arbete är naturligtvis de krav på internationellt samordnade akfionerför att söka idenfifiera ömsesidiga intressen mellan och i-länder sombl. a. har tagit upp i sitt program för överlevnad, I dendjupa ekonomiska kris som härjar i såväl nord som syd finns på vissa områdentydliga intressekonflikter mellan rikare och fattigare länder. Men somBrandtkommissionen har visat, är def ömsesidiga beroendet också så stort atfendast internationella överenskommelser, som verkligen tar hänsyn fillu-ländernas utvecklingsbehov, kan göra det möjligt att skapa en stabilefterfrågan i både nord och syd. Först därigenom kan den nuvarande krisenövervinnas. Många länder i den tredje världen är fortfarande utsattaför exploatering från olika i-länder. Det tar sig uttryck i råvaruprisernasogynnsamma utveckling, i de multinationella företagens förmåga atf kvarhållaett beroende, osv. Det kan innebära att investeringar av i-landsbaseradeföretag mer tar hänsyn till globala marknader än fill resp. u-lands genuinautvecklingsbehov, osv. av världens industriproduktion kommer frånu-länderna, även om ökningen på marginalen på många håll är snabb. Men deninternationella krisen har slagit mycket hårt i den tredje världen som helhet,vars råvaror- förutom oljan - ju inte på långt när ökat i pris på samma sättsom industrivarorna har gjort. I många länder i har levnadsstandardenoch livsmedelsproduktionen per individ minskat . För infe så få tar oljenotan den ena halvan avderas exportinkomster och lånebetalningarna, skuldtjänsten, färden andrahalvan. Men till de mer renodlat ekonomiska konfliktanledningar som kan finnasmellan nord och syd måste läggas supermakternas ökande tendens att viljaomvandla - eller utnyttja, om man så vill - delar av nord-syd-problemen i enöst-väst-dimension. Supermakternas rivalitet kan då bidra till atf blockerakonstruktiva lösningar som skulle kunna främja den tredje världens utveckling. I arbetet för oberoende är eget samarbete inomramen för den tredje världens internationella organisafioner självfallet avstörsta betydelse. Det gäller arbetet i den alliansfria rörelsen, i 77-gruppenoch på andra håll. Def finns också här en rad beröringspunkter för eft litet,neutralt land som , som strävar till oberoende gentemot supermakternas intressenoch dominans, även om vi självfallet inte kan bli medlemmar i organisationen.Som någon har uttryckt det är den alliansfria rörelsen ett politiskt instrumentför den tredje världens folk för att dämpa supermaktsrivalitetens effekter ideras länder. Alliansfriheten i den tredje väriden kan på ett sätt ses som ettslags skyddsmekanism för säkerhet, motsvarande den viktiga roll somde europeiska staterna tillmäter avspänningen här. På def ekonomiska planet har i den alliansfriarörelsen och i 77-gruppen samordnat sina strävanden mot en större jämställdhetmellan olika länder. Marknadskrafterna och kontrollen över internafionella organisationersom IMF gynnar som bekant vissa rikare i-länders intressen och 7 protokoll 1980/81:96-98 Utrikes- och handelspolitisk debatt Utrikes- och handelspolitisk debatt kan därmed bli ett hinder för självständighet.Här finns också viktiga anknytningspunkter för en svensk utrikespolifik ochu-landspoli-tik. På det bilaterala planet måste söka bredda sinarelationer med länder i den tredje världen som strävar fill nafionelltoberoende och en ekonomisk och social frigörelse för def fattiga folkflertalsom lever där. En viktig fråga blir då hur vi skall kunna utveckla ochpraktiskt realisera samarbefsavfal mellan och länder i den tredjevärlden där det finns ett ömsesidigt intresse av fördjupade relationer. I mångaländer i den tredje världen har den statliga planeringen stor betydelse förhela ekonomin. Regeringen uppträder där som förhandlande part. Allt fleru-länder vill utveckla ett samarbete med på flera områden ;det kan gälla vetenskapligt samarbete, t, ex, genom S , eller överföring avteknologi och kunskap i hela, färdiga system. Låt oss ta ett par konkretaexempel på det kommersiella området och i fråga om teknologiöverföring. Det kangälla pakefprojekt som bidrar fill atf bygga upp en hel sektor i eft landsekonomi, t, ex, fiskesektorn, där ett land kan vilja ha samarbete kring alltfrån kartläggning av fiskstimmen i havet - då kan man behöva förhandla med defiskande nationerna - till fiskebåtar, yrkesutbildning av fiskare, kylanläggningaroch transportsystem m, m. Samarbetet kan också gälla områden där avtradition har en god resursbas genom sin stora offentliga sektor, f, ex,transportområdet. Inom mycket stora delar av , och ärtransporterna kraffigt underutvecklade såväl när def gäller storstädernaskollekfivtrafik -arbetsplafsresor - som när det gäller landsvägsfrakter,järnvägar, kustsjöfart, inrikesflyg osv. En rad önskar då samarbetakring samlade projekt för att utveckla ett helt transportsystem och inte endastett eller annat trafikslag, då man inte vet hur man skall optimera sinalösningar. Vår diskussion gäller bl, a, hur vi här skall kunna bidra mednödvändiga lösningar av utvecklingsproblem somsysselsättningen i på lång sikt kan främjas på eff viktigt område. En förutsättning för en del utveckling avhandeln med de industrialiserade länderna kan vidare vara att utbytet baseraspå s, k, kompensationsaffärer. Det innebär att u-landet inte har möjlighet atfbetala i hårdvaluta utan i stället vill sälja och marknadsföra några av sinaexportvaror i som ersättning för köp av svenska varor och tjänstereller svensk teknologi. Eftersom u-landets exportvaror kan ligga på helt andraområden än def man har importerat från kan detta slagskompensationsaffärer för att få betydelse kräva en stark samordning, om deskall utvecklas. I denna situation, där alltså olika länder i den tredjevärlden vill bredda sina kontakter med oss på flera områden, har man infe såsällan riktat kritiska synpunkter mot möjligheter atf fungera sommotpart för ett ekonomiskt utbyte. Man säger ibland på u-landshåll att det ärsvårt att i finna ett sammanhållande organ, till vilket u-landet kanrikta sina önskemål och där man kan göra beställningar. Den svenska resursbasenoch de svenska kunskaperna finns inom många tekniska områden spridda på olikaföretagsgrupper, på stora och små industrier runt om i landet, på statligainstitutioner osv. Det är ofta mycket svårt för att överblicka vilkamöjligheter har aft bidra med utvecklingen av en viss bestämdhandelssektor. Det finns en känsla av förvirring när man vänder sig tillSverige för att försöka bredda samarbetet, och en rad har givitvittnesbörd om deffa. Denfråga som då sysselsätter vårt partis programarbete och som också skalldiskuteras med företrädare för den tredje världen vid vår u-landspolitiskakonferens - som jag nämnde om tidigare - är hur vi i det svenskasamhället skall kunna skapa praktiska instrument för att samarbetsavtal påolika områden med länder i den tredje världen ges ett innehåll som gör att ettutrikespolitiskt, ekonomiskt, tekniskt eller annat samarbete verkligenlångsikfigt byggs upp och att def inte stannar vid högtidliga deklarationer isamband med statsbesök och liknande. Detta förutsätter bl. a. att dettillskapas ett institutionellt arrangemang i med en förmedlandefunktion mellan den svenska resursbasen och resp. u-länd och som också kanbidra med en viss finansiering. Innehålleti samarbefsavfal kan vara skiftande beroende på resp. lands speciellaförhållanden och på de områden där bägge länder har eff intresse av attfördjupa samarbetet. Samarbetsavtal kan upprättas med ett land som får svensktbistånd, t. ex. om landet i fråga utöver biståndet vill vidga sitt ekonomiskautbyte med samt om också vi har eft intresse av ett fördjupatekonomiskt samarbete med landet. Ett avtal kan vidare gälla s. k.medehnkomstländer i den tredje världen, dvs. länder som har alltför gynnsammaekonomiska förhållanden för att kunna komma i fråga för svenskt bilateraltbistånd. Men man kanske har andra gemensamma intressen av ett fördjupatsamarbete - utrikespolitiskt, vetenskapligt, teknologiskt eller kommersiellt.Ett avtal kan naturligtvis också ha en rent kommersiell inriktning. Det kangälla överenskommelser med förhållandevis resursstarka länder i den tredje världen,bilaterala överenskommelser om råvaruförsörjning kopplade till utbyggnad avförädlingsindustri osv. Sammanfattningsviskan ett utbyggt samarbete gälla såväl fattiga som medelinkomstländeroch förhållandevis starkt ekonomiskt utvecklade länder i tredje världen.Avtalen får olika inriktning och innehåll beroende på vilken typ av land detgäller.