prot · G409148 · 1980-12-31 00:00:00 — Utskottet säger att det enligt utskottets mening fårförutsättas att även lämpligheten av att i enskilda fall överförafritidsbostäder till domänverkssektorn vägs in - alltså i sak etttillmötesgående av vårt motionsförslag. Utskottetsäger att det är "överväganden som då innebär att statmakternasrekreationspolitiska målsättningar beaktas". Men man måste nog fråga sig hur den skrivningen skalltolkas och hur det här skall gå till. Vore det inte bättre med ett klartuttalande från sida i enlighet med vår motion? Vi föreslår attriksdagen skall uttala att samtliga av staten tillhöriga frifidsbostäder böröverföras till domänverket och även fortsättningsvis uthyras till allmänheten. Utskottet säger också att det mot bakgrunden av detresonemang som utskottet har utvecklat inte har funnit anledning att tillstyrkade i vpk-mofionen föreslagna generella uttalandena om en kommunalförsta-handsrätt att köpa permanentbostäder. Det förslag som finns ivpk-motionen kan emellertid faktiskt inte betraktas som generellt, I varje fallär det inte så generellt som den ganska diffusa utskottsskrivningen,Vpk-motionens förslag är betydligt mer konkret. Med hänvisning till innehållet i vår motionoch till vad jag nu har sagt yrkar jag bifall till motion 2135, Avveckling av statens bestånd av uthyrningsbostäder 86KJELL (): När civilutskottet behandlade propositionenom försäljning eller avveckling av statens fastighetsbestånd konstaterade viatt regeringen enligt de bemyndiganden som fidigare har givit ägerrätt att försälja sina fasfigheter. Det finns bestämmelser om hur det skall gåtill - man skall försöka få ett bra pris och förfarandet skall vara offentligt.Men det finns genom tidigare riksdagsuttalanden också en inskränkning i rättenpå så sätt att man även skall ta humanitära och sociala hänsyn vidförsäljningen. Det kan tyckas rimligt att regeringen anmäler att mantänker göra en extra insats för att avveckla ett fastighetsbestånd, även omstaten har rätt att göra det utan något beslut av . Motivet för dennaextra insats är att fastighetsinnehavet är splittrat och svårt att hantera förolika statliga myndigheter så att fastighetsförvaltningen blir ekonomisktlönsam. Man menar då att det är bättre att dessa fasfigheter överlåts tillbostadsrättsföreningar eller enskilda, I vissa fall kan det vara motiverat attriva en fastighet. Regeringen har alltså rätt att välja. Den kan förstförsöka få hyresgästerna i flerfamiljshus att gå samman och bilda enbostadsrättsförening. Om det inte finns intresse fördetta kan staten gå vidareoch erbjuda kommunen att köpa fastigheten eller bjuda ut den på den allmänna fastighetsmarknaden.Denna ordning är framför allt motiverad av sociala och humanitära hänsyn. Manmenar att det kan vara personalpolifiskt motiverat att försöka värna om att desom har hyrt en bostad av staten skall erbjudas att gå in i en bostadsrättsföreningoch överta fastigheten. Utskottet har alltså konstaterat att regeringen egentligeninte behöver gå till med den här propositionen annat än för attinformera om att man tänker göra en extra insats för att avvecklafastighetsbeståndet. Därför är vi i utskottet naturligtvis förvånade över attfp-ledamöterna i utskottet har reserverat sig. Staten äger rätt att säljafastigheterna. Staten har möjlighet att Avveckling av statens bestånd av uthyrningsbostäder försökaåstadkomma bostadsrättsbildningar, och om det inte går kan staten gå vidare ochförsöka sälja fastigheterna på annat håll. Jag skall inte gå in i den diskussion som upp och som var ett försök att få till stånd en principdiskussion omvilken inställning de olika politiska partierna i har till frågan ombostadsrätt. Vi tycker att det är alldeles fel att ha en sådanprincipdiskussion i ett ärende där det gäller för staten att avveckla totaltsett 14 000-15 000 lägenheter av vilka 5 000 är fritidsfastigheter. Denprincipdebatten måste vi ta i ett bostadspolitiskt sammanhang. Det är ettfastighetsekonomiskt resonemang som ligger bakom att man vill göra denavveckling som det nu är fråga om. Sedan gick till ganska ordentligaöverdrifter. Hon sade att hyresgästerna nu undandras möjligheterna att köpafastigheterna. Det finns inget som helst underlag för det påståendet. Närregeringen nu har gått till och föreslagit en viss form förförsäljning, dvs, att man först skall bilda bostadsrätter, sägercivilutskottets majoritet: Ni äger rätt att sälja fastigheterna, och ni ägerrätt att hjälpa dem som bor i lägenheterna att bilda bostadsrättsföreningar.Det finns inget som helst hinder för detta från utskottets sida. Därför är deinvändningar som görs frän folkpartihåll helt felaktiga. Jag skall alltså inte gå in på den principielladiskussionen, för där målade upp motsättningar som inte finns. Motionen av m, fl, är delvis fillgodoseddgenom vårt resonemang när det gäller fritidsbostäderna. Det framgår även avproposifionen, men låt mig säga att det har varit angeläget för utskottet attklarlägga att avvecklingen av det spridda fritidsbostadsbeståndet inteinkräktar på den verksamhet som domänverket bedriver på olika ställen i landet,både med spritt fastighetsinnehav och i form av koncentrerade anläggningar påolika ställen i attraktiva och värdefulla fritidsområden. Utskottet menar att staten har rätt att avveckla ävenfritidsfastigheterna. Att följa vpk:s förslag om att föra över allafastigheterna till domänverket skulle ju innebära att man till domänverketlyfte över de problem som det kan vara med fastigheter som antagligen kommeratt rivas i stället för att säljas. Fastigheter som ligger väl till för denuthyrningsverksamhet som domänverket bedriver i egen regi eller genom Sverekkan vara intressanta för andra statliga myndigheter. Enligt vårt sätt attresonera bör regeringen därför inte vara definitivt bunden till att föra överfritidsfastigheterna till domänverket. Med detta har jag motiverat utskottets ställningstagande,och jag ber att få yrka bifall till utskottets hemställan. AnL 87TORE (vpk): säger att det är ettfastighetsekonomiskt resonemang som ligger bakom propositionen och det förslagsom utskottets majoritet har anslutit sig till. Men hur går det då med de olikasociala och humanitära skäl som tryckte på i sittanförande och somdet skall tas stor hänsyn till? Just dessa olika humanitära och sociala skälutgör mycket viktiga motiv för de förslag som vi har lagt fram i vpk-motionen. Ett splittrat fastighetsbestånd motiverar enutförsäljning, säger , Ja, som bekant har vi i vpk-motionen intevänt oss mot utförsäljning av permanentbostäderna, men vi har i det sammanhangetframhållit de fördelar för de boende som det skulle innebära om kommunernaförvärvade fastigheterna och i sin tur upplät bostäderna på villkor som ärförenliga med de boendes intressen. Jag tycker att just det som nämner om detsplittrade fastighetsbeståndet egentligen talar för att man inte skall gå utöverallt och genom anbudsförfarande eller på annat sätt sälja fastigheternatill de spekulanter som har råd att efterfråga dem, I stället borde i förstahand den kommun där fastigheterna ligger erbjudas möjlighet att köpa. Sedan säger att det är problem förenade meduthyrningen av fritidsbostäder. Vad har domänverket för erfarenhet, som har deflesta av de uthyrningsbostäder som vi talar om? Det kan man läsa i denproposition som ligger till grund för betänkandet, där domänverket framhålleratt det finns en mycket stor efterfrågan på fritidshus. Med hänsyn till dengoda lönsamheten vid uthyrning av verkets fritidshus sker försäljning bara imycket begränsad omfattning, säger man, och man tror att antalethyresspekulanter kommer att öka, om välståndet sjunker och färre får råd attskaffa sig egna fritidshus. Utan tvivel, säger man, fyller domänverketsfritidshus ett behov i samhället. Jag skulle kunna fortsätta med ytterligare remissyttrandensom går i samma riktning och talar om fördelarna med att hyra utfritidsbostäderna. Mot bakgrund av domänverkets sakkunskap och goda erfarenhetvore det lämpligt att den uthyrningen sker via domänverket. A v veck Ung av statens bestånd av uthyrningsbostäder AnL 88 (): sägeratt vi inte skall ha en principdiskussion om bostadsrätt. Men varför har man dåskrivit i betänkandet att man vill avvakta bostadsrättsutredningensställningstagande? Det vi säger från är att det här gäller altstödja de boende och bostadsrätten. Vi fastslår att det enligt vårt sätt att seoch i enlighet med vad statsrådet har föreslagit i propositionen är de boendesönskan som skall komma i första rummet. Om nu staten väljer att erbjudakommunen att köpa fasfigheten och det sker i en kommun med ringa intresse föratt erbjuda bostadsrätter till invånarna, då har man ju gjort illa mot bostadsrätten.Propositionens skrivning ger stöd åt bostadsrätten. Om man anser att den, är enbra boendeform, då skall man bifalla propositionen. AnL 89KJELL (): säger att vi genom att ta dethär beslutet skulle göra illa mot bostadsrätten. Det är naturligtvis inte allspå det sättet, I utskottet för vi ett resonemang om huruvida vi skulle låsaförsäljningsbe- Avveckling av statens bestånd av uthyrningsbostäder stämmelserna,och vi har konstaterat att staten äger rätt att sälja utan att fråga riksdagenoch också att välja försäljningsform. Eftersom regeringen en gång har beslutatsig för att använda bostadsrätt för fritidshus, kommer man i det praktiskaarbetet ined att åstadkomma ett försäljningsavtai att ta sådan kontakt. Men manär inte absolut bunden vid att det skall vara bostadsrätt, utan det är kanskekommunen eller ett kommunalt företag eller en enskild som blir den slutligeköparen. Vi har alltså inte velat begränsa den fullmakt somregeringen de facto har, utan vi har förtroende för att regeringen hanterarfrågan på ett sådant sätt att det kostar minsta möjliga pengar att avvecklafastighetsbeståndet. Beträffande invändning sade jag att dettainte är en bostadspolitisk fråga i första hand. Från de olika statligamyndigheternas sida sett är det ett fastighetsekonomiskt problem på det sättetatt man har ett väldigt differentierat fastighetsbestånd av olika kvalitet ochmed olika möjligheter till lönsamhet. Man konstaterar helt enkelt attfastighetsekonomin är så dålig i många av dem att det skulle vara bättre omman överförde dem till enskilda fastighetsägare, bostadsrättsföreningar ellertill verksamhet. När det gäller domänverket råder egentligen inte deladeuppfattningar mellan vpk och oss. Vi har i utskottsbetänkandet slagit vakt omden verksamhet som domänverket bedriver både med uthyrning av hus som är litetutspridda och med sådana som ligger litet mer koncentrerat. Vi vill inte, genomatt följa kommunistmotionen, pracka på domänverket ett antal fastigheter somantagligen skulle bli en ekonomisk belastning. Vi har i stället sagt att om detär intressanta objekt för domänverket så kan man lägga dem tillsammans med denövriga verksamheten som man med framgång bedriver i området, och då kan detvara lämpligt att överta fastigheterna. Men det skall inte vara ett absolutvillkor. AnL 90 (): sägeratt han inte vill begränsa den fullmakt regeringen och staten har. Men tyckerinte att bostadsrätten och de boende är värda det stöd sompropositionens skrivning innebär, där man de facto säger att de boende förstskall få säga sitt, och kommunen komma i andra hand? AnL 91TORE (vpk); Två saker bara, herr talman. Detta är, KjellMattsson, i allra högsta grad en bostadspolitisk fråga. I en debatt kring dessakonkreta frågor som gäller bostäder kan man inte vifta bort saken genom attsäga att detta inte är en bostadspolitisk fråga. Det är det, självklart, iallra högsta grad! Det kommer att få betydelse om kommuner eller enskilda iförsta hand skall erbjudas att förvärva dessa fastigheter. Det påverkar denfortsatta fastighetsspekulationen och priserna på fasfigheterna och därmedbostadskostnaderna för dem som bor i dessa hus. I den mån som kommunernasansvariga själva anser att det skulle vara förenligt med deras intresse somansvariga för sinainvånares bostadsförsörjning, tycker jag det borde vara helt naturligt att mani första hand skall erbjuda kommunerna möjligheten att förvärva. Det tycker jagi hög grad är bra bostadspolitik. Av vad sade fick jag intrycket attintresset från domänverkets sida skulle bedömas efter den ekonomiskalönsamheten. Det tycker jag verkar underligt - kanske jag missuppfattade honom?Man framhåller att den nuvarande uthyrningsverksamheten är lönsam, och då kundeman tänka sig att domänverket tar över, men inte annars. Men det är väl här som överallt annars: en del av denverksamhet som bedrivs av exempelvis domänverket är mer eller mindre lönsam ochen del är mer eller mindre förlustbringande. Jag menar att för helhetens skulloch för att främja fortsatta möjligheter till frifidsboende och rekreation förfolk är det angeläget att uttala sig för att de statliga verkensfritidsbostäder bör föras över till domänverket. Avveckling av statens bestånd av uthyrningsbostäder AnL 92KJELL (); har försökt att varaförnuftigt i denna fråga. Det upplyses faktiskt om att något hundratal av dessafritidshus antagligen inte kommer att säljas utan i stället att rivas. Vi kandå inte finna att det är någon mening i att först överföra dem tilldomänverket, som skall belastas med huvudvärken vad domänverket skall göra meden hel del fastigheter som inte heller i domänverkets regi är särskiltintressanta. Jag har haft så mycket med domänverket att göra i mångasammanhang att jag vet att man ibland kan klaga över att lönsamheten inte ärtillräcklig ens i en del bra projekt. När det gäller bostadspolitiken vill jag säga att statensmotiv för att avveckla i första hand är fastighetsekonomiskt. Men det behöverinte betyda att det är dålig bostadspolitik för den skull. Som jag sagt ett pargånger blir det så, att de hyresgäster som vill slå sig ihop i enbostadsrättsförening först får chansen att köpa fastigheten, I andra hand kanen kommun eller ett kommunalt bostadsföretag gå in och köpa fasfigheten. Jagtror att det för de boende inte på något sätt är ett sämre alternativ än attstaten fortsätter att vara fastighetsägare, invändningar är fortfarande lika litetvärda som de var i det första inlägget. Regeringen har nämligen fullmakten, ochregeringen har uttalat en avsikt. Vi har i utskottet inte velat förbjudaregeringen att genomföra denna avsikt, utan vi har sagt att man får försökaklara av detta på ett praktiskt sätt. Jag har understrukit att det bl, a, varav personalpolitiska skål som de synpunkterna framfördes under förhandlingarnasgång, dvs, att man hade tänkt sig att i första hand erbjuda fastigheterna tillbostadsrättsföreningar. Det finns alltså inget hinder för regeringen att göradetta, och därför kan jag inte förstå att vi över huvud taget har en votering iden här frågan. Radiotaltidningar m. m. I en förberedande votering biträddes reservationen avBertil och med 39 röster mot 20 för utskottets hemställanmed den ändring däri som föranleddes av bifall till motion 2135 av , fl, 247 ledamöter avstod från att rösta, 1 huvudvoteringen bifölls utskottets hemställan med 277röster mot 30 för reservationen av och , Utskottets hemställan bifölls, 1980/81:36om ändring i byggnadslagen m. m. 1980/81:165) Utskottets hemställan bifölls. 7 § Radiotaltidningar m. m. Föredrogs betänkande 1980/81:24 omradiotaltidningar m. m. 1980/81:164 och 166 samt del av prop.1980/81:84). AnL 93TORKEL (): I det här aktuella betänkandet hanterasfrågan om en lag rörande radiotaltidningar. Detta är utan tvivel en viktigfråga för de synskadade, och det är nödvändigt att vi får denna lagstiftningför att vi skall kunna utöka försöken vad gäller radiosända taltidningar. Ochdet är troligtvis också det bästa och billigaste systemet för en omfattandeutgivning av taltidningar, som de synskadade kan få del av till ett rimligtpris. Att detta är efterlängtat av de synskadade vet vi. Det är inte förtidigt att vi äntligen får de här lagarna, I dagens läge har de synskadade ipraktiken bara möjlighet att informera sig via radion, TV-ljudet eller vadandra berättar. Taltidningarna är ganska få och dyra samt har en relativtkomplicerad distribution. Detta betyder att de synskadade snabbt och enkelt får redapå de stora nyheterna. Om påven utsätts för ett attentat, får de synskadadesnabbt reda på detta. Men de har mycket svårt att få reda på om handlaren i byntillfälligt har sänkt priset på fläskkotletter, något som kanske inte är heltointressant för den enskilde individen. Med detta vill jag antyda att det inte bara är de storanyheterna, dem som de tunga medierna väljer ut, som är väsentliga förindividen. Även lokala nyheter av olika slag har stor betydelse. Lokala nyheteroch påbud återfinns ofta i annonsform. Vi seende får mycket information genomdet som står i annonser, ja annonser aren väsentlig del av den information somvi får ta del av. Attöverföra en tidning sä fullständigt att en del annonser skulle kunna få Nr 148 finnas medi radiotaltidningarna är tyvärr utskottets majoritet motståndare den till.Utskottsmajoriteten är så rädd för att detta skulle medföra att man definitivtmåste gå vidare ett steg till allmän kommersiell annonsering i radio och TVatt den vill beröva de synskadade den information som annonser Radiotaltidninsar skulle kunna ge. Med annonser menas i detta sammanhang faktiskt all betaldinformation. Annonsförbudet i lagen om radiotaltidningar går således längre ändet allmänna reklamförbudet i etern, som tar sikte på kommersiell reklam. Omutskottsmajoritetens förslag går igenom, betyder det att en annons om t. ex.ett elavbrott inte får lov att finnas med i taltidningen. Detsamma gäller annonserom en ändrad busstidtabell, en intressant konsert eller ett offentligt möte. ex. socialdemokraterna skulle hålla ett offentligt möte någonstans, så fårdet inte lov att nämnas i taltidningen, i den mån meddelandet utgörs av enbetald annons. Om man betalar för utrymme i en tidning för ett upprop omprotestaktioner mot eller stöd till , får detta,enligt majoritetens ståndpunkt, inte lov att förekomma i radiotaltidningar.Predikoturer får heller inte lov att förekomma i den mån betalning har skettför utrymmet i tidningen. Det är faktiskt inte oväsentlig information somutskottsmajoriteten vill undanhålla de synskadade. Det är heller inteoväsentligt att få veta om skohandlaren tillfälligt har ett lågpriserbjudandeeller, som jag nämnde i början av mitt anförande, om livsmedelshandlaren harfläskkotletter till extrapris. Annonser innehåller alltså mycket information och mångaupplysningar, faktiskt även konsumentupplysning. Våra vanliga tidningar bestårav många annonser. Det är dessa som till stor del hjälper till att göratidningarna läsvärda. Ingen skulle här vilja börja förolämpa våratidningsredaktioner med att säga att de är påverkade av annonserna och att detär risk för att de styrs av dem. Men dessa argument dyker plötsligt upp när detgäller radiotaltidningar. Då är man beredd att förolämpa redaktionerna ochpåstå att de helt plötsligt skulle börja ta hänsyn till annonsörerna. En radiotaltidning är lika med en tidning.Den nu föreslagna lagstiftningen sätter detta likhetstecken så långt det ärmöjligt. Den enda punkt där man på allvar avviker från detta är när det gällerannonserna. Det är väl ändå inte meningen att vi skall lägga oss i en tidningsinnehåll, men det gör vi ju faktiskt i viss mån, om majoritetens förslag skullevinna. Vidare vill jag något kommentera vpk:s motion isammanhanget, i vilken man kräver en bättre konsumentupplysning i etern. Det äri och för sig vällovligt, och det är något som vi alla kan instämma i. Men attföra fram detta i det här sammanhanget, när det gäller radiotaltidningar,skulle kunna tyda på att man vill att vi skall lagstifta om innehållet itidningarna. Det är någonting som vi definitiv! inte skall gå in på. Det ärinte sak att Radiotaltidningar m. m. tala omvad tidningar skall innehålla, och detta är ett starkt skäl för att yrka avslagpå den motionen. Jag yrkar bifall till den vid betänkandetfogade reservationen, AnL 94 INGA (vpk): Till att börja med vill jag klargöra att jagsjälvfallet delar utskottets uppfattning när det gäller reklam i TV och iradio. Jag anser inte att annonser skall förekomma i sändningar förradiotaltidningar. Men en del av det annonsmaterial som förekommer idagspressen innehåller sådant som är väsentlig konsumentinformation. Frågan omhur de synskadade skall kunna få del av den typen av information viaradiotaltidningar bör enligt min mening lösas. hänvisar i samband med sitt yrkande omavslag på vår motion fill den konsumentinformation som redan nu förekommer iradio och i TV, Jag är den sista att förneka att den informationen är både braoch viktig, men den är alldeles för begränsad och tar inte alls eller i vartfall i mycket ringa utsträckning upp lokala förhållanden som kan vara avbetydelse. Därför anser jag att utskottets avslagsmotivering är väldigt svag,och jag vidhåller att frågan om de synskadades tillgång till daglig, aktuelloch också vederhäftig konsumentinformation bör göras till föremål för en utredning. Med detta,herr talman, yrkar jag bifall till vpk-motionen 2138. AnL95 (): Det är viktigt att propositionen 166 antas, därför att dengör det möjligt att via rundradio sprida innehållet i dagstidningar tillsynskadade. Men låt mig göra ett tillägg; Det är också väsenfligt attverksamheten kommer i gång, att vi nu kan starta en försöksverksamhet på dethär området. Det får inte bli så att vi skapar endast en teoretisk möjlighetoch att den inte utnyttjas på grund av brist på pengar. Då förespeglar vi desynskadade möjligheter som inte blir förverkligade i praktiken. Den kontroversiella frågan i detta sammanhang är omradiotaltidningarna skall få innehålla annonsmaterial eller inte. Ipropositionen inför man ett förbud mot att radiotaltidningar innehållerannonsmaterial. Det är alltså den ståndpunkt som trepartiregeringen intog. Dendelas av majoriteten inom , som i detta ärende utgörs avcenterpartisterna och socialdemokraterna. och folkpartisterna hardäremot följt en annan linje: de vänder sig mot den proposition som haravgivits av en regering, där dessa tvä partier fram till för några dagar sedanbildade en del av underlaget, I kulturutskottet, dit remitteratärendet, träder samma gruppering fram, har pekat på vissaskäl för att man skulle ha annonsmaterial i radiotaltidningarna. De skälen är ioch för sig respektabla, och jag förstår dem, men man kan också peka påförhållanden som talar emot att annonsmaterial utnyttjas. När man resonerar omdessa frågor börman hålla i minnet att det inte är så särskilt lätt att ordna denna verksamhet.Det är praktiskt taget omöjligt att genom uppläsning sända ut en hel tidning.Det skulle exempelvis ta mer än 50 fimmar att läsa upp ett nummer av DagensNyheter, Man tvingas mot denna bakgrund att göra ett urval, och då kommer maninte från att ju mer annonser som ingår i utsändningen, desto mindre material iövrigt kan denna innehålla. Det räcker enligt min mening inte med att man, somreservanterna föreslagit, drar en gräns vid , Man måste här vägaannonsmaterialet mot textmaterialet och ta ställning till vad som är viktigast.När man lyssnade på fick man nästan det intrycket att allinformation som är värd namnet har annonsform. Så är ju inte fallet, utanmycken värdefull information finns i textmaterialet. Har man en mängd inslag iform av annonser om kotletter, kläder, fivolinöjen, biografer osv,, minskas juutrymmet för textmaterial, för nyheter, för politiska orienteringar, förkulturartiklar osv. Det måste vägas in, i nuvarande situation. Jag vill gärna hålla med om att man behöver ge möjligheterför de synskadade att få mer information också av sådant slag som vi seendemycket lått erhåller. Liksom anser jag att man bör ta upp dennafråga och söka finna former för sådan information, men det är inte nödvändigtatt den meddelas i form av kommersiell annonsering. Och var drar man gränsernamellan det som är information och det som är kommersiell annonsering?