prot · G409158 · 1980-12-31 00:00:00 — Men jag vill ta upp en väsentlig fråga och ägna den någraminuter, därför att jag är alldeles övertygad om att just den frågan och svaretfrån socialdemokratin kommer att vara avgörande för våra möjligheter att på etteffektivt och för människorna riktigt sätt använda de begränsade resurser somvi kommer att kunna ställa till arbetsmarknadspolitikensförfogande. och jag väckte en motion som gäller den framtida organisationen av arbetsmarknadsverket.Den motionen behandlas i det föreliggande betänkandet från arbetsmarknadsutskottet. Motionen innehåller vad vi tycker vara en del nya tankarkring hur vi skulle kunna organisera och administrera arbetsmarknadspolitikenhär i landet. Vi troratt detär nödvändigt med nya tankar. Vi har nämligen, ochdet är väl alla medvetna om, inte tillgång till samma resurstillväxt under1980-talet som vi hade under 1960-och 1970-talen, Därför måste vi försöka klaraeffektiviteten i arbetsmarknadspolitiken genom bättre använda resurser. Det kanvi endast göra om vi tillåter oss att tänka nya tankar. Låt mig bara för att få det fäst i kammarens protokollåterge några väsentliga punkter i motionen och på det sättet beskriva vari denya tankarna består. Vi tar i ett antal punkter upp tänkbara arbetshypoteserför den kommande utredningen om arbetsmarknadsverkets organisation och verk- samhet.De viktigaste av dessa är följande: Nr 158 1, AMS centrala organisation krymps kraftigt till förmånför den regionala Torsdaeen den och lokala verksamheten. En långtgående decentralisering av besluten uttill 4 -. V)%\ de regionala enheterna genomförs. Arbetsmarknads-poliuken, m. m. utökadefunktioner vid fördelning av medel till de regionala organisationerna. 2, Huvudmannaskapetför den regionala och lokala förmedlingsverksamheten och korttidsutbildningeninom AMU överförs till stiftelser ägda av stat, kommun och arbetsmarknadensparter. Parterna ges ett direkt ansvar för drift och verksamhet i stiftelserna.Även arbetsmarknadsinstituten och åtgärder i övrigt för handikappade bör fogasin i denna organisatoriska ram. Finansiering sker genom statliga och kommunalabidrag men även med förmedlingsavgifter. 3, "Arbetsförmedlingsmonopolet''ses över, och möjligheter för alternativa huvudmannaskap öppnas. Sårskilduppmärksamhet ägnas sådana yrkesområden där arbetsförmedlingenerfarenhetsmässigt visat sig ha svårt att uppfylla de arbetssökandes ocharbetsgivarnas krav. Detta är huvudpunkterna i motion1440 av mig och . När den behandlades i utskottet visade det sigomedelbart att man, speciellt från socialdemokratiskt håll, ville ha väldigt hårdaskrivningar mot den, och man försökte antyda att innehållet på något sättskulle strida mot svensk arbetsförmedlingslagstiftning och de av Sverigeratificerade berörda . Min fråga till socialdemokraterna iutskottet och kanske i första hand till deras främsta företrädare, , är: Håller ni med oss om att den organisationsskiss som motion 1440innehåller mycket väl och med god marginal inryms i de ramar som av Sverigeratificerade och av socialdemokratin stiftadearbetsförmedlingslagar ger? Om ni inte gör det, tycker jag att vi kan ägnanågra minuter åt att få förklarat för oss på vilka punkter det icke skulle varamöjligt att under de här förutsättningarna genomföra de intentioner som finns imotion 1440. Lät mig slutligen, herr talman, ta några rader ur mittskrivna anförande; jag vill låta dem så att säga vila över den härdisku.ssionen. Man kan gå långt tillbaka i historien och där många gångerfinna hur gamla och nya tankar bryts mot varandra. Det är oftast så, att de nyatankarna segrat, och det har de gjort därför att de år utformade utifråndagsaktuella problem och inte från problem som varit dominerande århundradeneller årtionden tidigare. Jag tror att det är tänkvärda ord, som vi kommer att få storanledning att ta fasta på i många sammanhang, men kanskespeciellt när det gäller arbetsmarknadspolitik. Med detta, herr talman, ber jag attfå yrka bifall till utskottets hemställan på samtliga punkter. AnL 52ANNA-GRETA LEUON (s) replik; Vi håller inte med om attförslagen i den här motionen ryms inom den lagstiftning vi har . Det harvi förklarat i 6 protokoll 1980/81:158-159 A rbetsmarknads-politiken, m. m. utskottet, i vår reservation, i debatten här ochmånga gånger tidigare. 53 () replik: Jag vill ta mig friheten att citera någrarader från en auktoritativ källa på det här området för att höra om Anna-GretaLeijon vill kännas vid dem eller inte. I ett referat av vad svenskarbetsförmedlingslagstiftning innehåller skrivs följande: "Den offentliga arbetsförmedlingen har inte monopolpå arbetsförmedling. regleras i lagen (1935:113) medvissa bestämmelser om arbetsförmedling (arbetsförmedlingslagen).'' "Enligt arbetsförmedlingslagen får arbetsförmedlinginte bedrivas i förvärvssyfte (2 § första stycket). Arbetsförmedling motsjälvkostnadsersättning får bedrivas efter tillstånd av AMS (2 Sandrastycket). Tillstånd får inte ges till enskild person (2 § fjärde stycket).Det är i regel organisationer eller föreningar som har fått tillstånd(organisationsförmedling). AMS fastställer maximiavgifter och meddelar deytterligare föreskrifter som behövs för verksamheten (3 § första stycket).Tillstånd kan återkallas (4 §), får bedrivas utantillstånd men anmälan om verksamheten skall göras till AMS (5 §)." Vidaresägs det i anslutning till berörd 1949:96; "Sistnämnda år" - alltså 1949 - "antog ILOett förslag till reviderad konvention (nr 96) angående avgiftskrävandearbetsförmedlingsbyråer. Den reviderade konventionen innebär en uppmjukning iolika hänseenden av konvention. Den främsta skillnaden är att denreviderade konventionen ger möjlighet för medlemsland att anta antingen del II i konventionen, som föreskriversuccessivt avskaffande av avgiftskrävande arbetsförmedlingsbyråer medvinstsyfte samt reglering av övriga förmedlingsbyråers verksamhet, eller delIII som reglerar arbetsförmedlingsbyråers - även vinstsyftande byråers -verksamhet. I del II, somnärmast motsvarar konvention, anges ingen bestämd tid för avskaffandeav byråer med vinstsyfte. Däremot finns där bestämmelser som medger avvikelsefrän principenom avskaffande av vinstsyftande förmedling. avvikelsei enlighet med dessa föreskrifter kan - till skillnad mot vad som gällde enligt1933 års konvention - innebära att också nya vinstsyftande byråer får inrättas.Sverige ratificerade konvention och antog därvidbestämmelserna i del II." Dettaär alltså den som reglerar våra möjligheter att förändra vårarbetsförmedlingsverksainhet här i landet. Jag vill återupprepa min fråga: Finns det utifrån dessacitat, , någonting som hindrar ett genomförande av deintentioner som finns tecknade i motion 1440? En eventuell tystnad som svarkommer jag att tolka som att socialdemokraterna kan vidhålla denuppfattning som vi hörde i replik. 54 (): I mitt anförande kommer jag att kommenterareservationerna nr 14, 17, 24, 25, 26 och 27. I flera av de socialdemokratiska motionerna har vi betonatvikten av ökad jämställdhet på arbetsmarknaden. Betydande delar av vårarbetskraft finns bland medelålders och äldre kvinnor. arbete finns det ca 170 000hemarbetande kvinnor som vill komma ut på arbetsmarknaden. Bristandetillgång på arbetstillfällen gör det svårt för många att få arbete.Otillräcklig grund- och yrkesutbildning i förening med ringa eller ingenarbetslivserfarenhet är hinder som medför stora omställningsproblem. Därtillkommer också bristande självförtroende. Dessa kvinnor är underrepresenterade i den totalagrupp människor som får del av de olika arbetsmarknadspolitiska hjälpmedel somfinns för att bryta förvärvshindren. Även har vi hänvisat till delyckade försök som sysselsättningsutredningen och AMS bedrivit för attstimulera äldre arbetssökande till att utnyttja arbetsmarknadsutbildningen.Olika metoder har använts, som vi också nämner i vår partimotion 1433, nämligenutdelning av speciella informationsbroschyrer, information påarbetsförmedlingarna, besök på AMU-center och företag m. m. Eftersom resultatenfrån försöken varit positiva, anser vi att verksamheten bör vidareutvecklas ochprövas i alla delar av landet där den kvinnliga yrkesverksamheten är låg. Tyvärrvill utskottet inte heller följa vårt förslag. Det är också förvånande att majoriteten inte är beredd attstödja vårt förslag om att de s. k. BAMU-kurserna skall fortsätta.BAMU-kurserna, dvs. utbildning av anställda inom kommuner och landsting ikombination med beredskapsarbete för dem som ersätter den personal somutbildas, har ända utgjort en värdefull inkörsportför många unga flickor till arbetsmarknaden. BAMU-kurserna har framgångsrikt fångat upp unga flickoroch ofta haft effekten att de har fått behålla jobbet även sedan ordinariepersonal återvänt till sitt arbete. Den borgerliga majoriteten i utskottethänvisar till att B AMU var krånglig att administrera. Det kan sä vara. Men nogskulle man kunna förenkla en krånglig administration utan att för den skullbehöva avskaffa något som har visat sig vara ett effektivt sätt att få insvårplacerade grupper på arbetsmarknaden? Den hänvisning till KAFU som görs ärinte tillräcklig. Arbetslösheten är särskilt besvärlig för unga flickor. Iett sådant läge får man inte, som utskottsmajoriteten gör, stänga de få framkomligavägar man har hittat. Ett annat medel som har visat sig vara verkningsfullt närdet gäller att få in kvinnor resp. män på icke traditionella yrkesområden ärkönskvotering vid personalrekrytering som ett villkor för regionalpolitisktstöd. har också utifrån de redovisadepositiva erfarenheterna föreslagit att samma typ av könskvotering bordetillämpas på andra former av statliga bidrag, beställningar och stöd tillföretag. Arbetsmarknadspolitiken, m. m. A rbetsrnarknads-politiken, rn. regeringen utreder om det är möjligt att utökakönskvoteringen även vid sådant stöd. Jämställdhetsministern aviserade attdetta skulle tas upp i den sysselsättningspolitiska proposition som vi i dagdiskuterar. Men så har inte skett. Det är, som vi socialdemokrater också säger i vårreservation, högst anmärkningsvärt att låta ansvarigt statsråd göra utfästelserinom ett område som regeringen sedan inte följer upp i handling. I våra socialdemokratiska motioner presenterar vi ävenandra förslag som syftar till ökad jämställdhet inom arbetsmarknaden. Förslagenborde kunna tas till vara av den borgerliga regeringen, som i sin propositionanvänder många vackra ord om jämställdheten utan att komma med några konkretaförslag som leder dit. Kvinnors rätt till arbete och ökadjämställdhet på arbetsmarknaden står tydligen inte högt i kurs hos denborgerliga regeringen. Det är svårt att i den praktiska politiken spåra någraåtgärder åt det hållet. Här i kammaren håller visserligen representanter förfolkpartiet och anföranden som låter väldigt radikala, men när detgäller att stödja förslag som förverkligar eller åtminstone förbättrarjämställdheten, då är man inte längre beredd att stå för sina radikala åsikter.Vi beklagar detta och hoppas att de skall ha mod att stödja vårareservationer. Det finns förvisso andra hinder för att ta anvisat arbeteän bristande yrkesutbildning, ålder och kön, som jag har berört. Ettför småbarnsföräldrar ibland oöverstigligt hinder är bristen på kommunalbarnomsorg. Många föräldrar, framför allt kvinnor, har fått tacka nej tillerbjudet arbete och därmed ekonomisk trygghet för att de inte har kunnat ordnalämplig barnomsorg. Dessa föräldrar är inte heller berättigade till någonarbetslöshetsersättning. Vi är några socialdemokrater som under flera är motioneratom att ersättning från arbetslöshetskassa bör utgå även i sådana fall där dearbetssökande år förhindrade att ta erbjudet arbete till följd av bristen påkommunal barnomsorg. Våra motioner har tidigare hänvisats till pågåendeutredning om arbetslöshetsförsäkring, den s. k, . , närutredningen har presenterat sina förslag utan att lösa just dessa problem,avvisar utskottet vår motion med att det är en barnomsorgsfråga och inte enarbetsmarknadspolitisk fråga. höst, när jag också talade för en motion medliknande innehåll, nämnde jag några exempel för att belysa hur hårtsmåbarnsföräldrar drabbas ekonomiskt, när de pä grund av bristande barnomsorginte kan ta anvisat arbete. Jag tänker , på grund av att vi har ont om tid,inte upprepa det jag dåsade. Det borde stå klart för var och en häri kammarenatt det här handlar om orättvisor och bristande solidaritet. F. ö, kommerWivi-Anne längre fram i debatten att återkomma till denna motion. Rätten och möjligheten till arbete åren avsocialdemokratins viktigaste frågor. Och rätten till arbete gäller inte bara defriska och starka utan också dem som av olika skäl har en svag ställning påarbetsmarknaden. genomförde LarsUlvenstam en intervjuserie med äldre människor. Han bad dem berätta om sinaliv. Alla berättade om sina jobb. Fråga gamla människor om deras liv, och dekommer att berätta om sina jobb, säger i slutet av sin bok. Att ha ett arbete är inte bara en fråga om försörjning -den kanske kan ordnas ändå - utan det har med den mänskliga värdigheten attgöra. Det är i hög grad genom arbetet som vi uppnår social gemenskap med andra.Den som ställs vid sidan om arbetsmarknaden kommer också lätt i utkanten av gemenskapen. Har vi detta perspektiv på sysselsättningen, bör vi ocksåvara beredda att vidta alla åtgärder som kan underlätta för de svaga gruppernapå arbetsmarknaden att få del i arbetsgemenskapen. Jag ber, herrtalman, i all korthet att få kommentera någraav de ytterligare reservationer som vi har avgivit i syfte att nå ännu en bitmot målet att ge alla möjligheter till ett arbete. Både utskottsmajoritet och reservanter anser att dehittillsvarande resultaten varit otillfredsställande när det gällt att medhjälp av främjandelagen och anpassningsgrupperna hävda de äldres ochhandikappades ställning på arbetsmarknaden. Utskottsmajoriteten redovisar att arbetsmarknadsverketunder ökat ansträngningarna att med stöd av främjandelagenpåverka arbetsgivarnas rekryteringspolitik. Resultatet har varit positivt, ochverksamheten skall fortsätta. Vi uppfattar också denna verksamhet som positiv,men anser inte att dessa åtgärder är tillräckliga för att snabbt nog ge ettönskvärt resultat. Vi föreslår därför att främjandelagen skall skärpas och attarbetsgivarnas ansvar klarare fastställs när det gäller skyldigheten att beredasysselsättning åt arbetstagare med nedsatt arbetsförmåga. Vi anser vidare attanpassningsgruppernas verksamhet i ökad omfattning skall inriktas på att beredaanställning åt personer med en svag ställning pä arbetsmarknaden. Vi vill att detta skall ges regeringen till känna ochutgöra riktlinjer för regeringens arbete med de omnämnda frågorna. I vår motion nr 1433 har vi föreslagit införandet avrehabiliteringslön till unga personer för vilka förtidspension kan bli aktuell.Vi har vidareföreslagit en mer flexibel utformning av förtidspensioneringen,och vi har föreslagit att möjligheterna till vilande förtidspension prövas. I anledningav motionen konstaterar utskottet att det framlagda förslaget till vilandeförtidspension skapar erforderliga möjligheter till ekonomisk grundtrygghetmedan rehabiliteringsinsatser pågår. Det är enligt vår mening som reservanter så angeläget - ursamhällsekonomiska men framför allt ur humanitära aspekter - att möjligheternatill rehabilitering tillvaratas att man inte bör avstå från någraansträngningar för att nå detta resultat. Förslaget om vilandeförtidspensionering är en förbättring härvidlag. Men det är också känt att unga förtidspensionärer oftabetraktar förtidspensioneringen som ett slutgiltigt uttryck för att de ställsvid sidan av Arbetsmarknadspolitiken, m. ni. A rbetsmarknads-politiken, m. m. möjligheterna till ett yrkesverksamt liv.Förtidspensioneringen kan därför verka onödigt passiviserande även om den ärvilande. En rehabiliteringslön i stället för förtidspension skulle kunna fågynnsamma effekter inte minst ur psykisk synpunkt och därmed underlättarehabiliteringsarbetet. Enligt vår mening finns det mot den här bakgrunden och medhänsyn till att det är en svår fråga anledning att utreda frågan om rehabiliteringslön. I våra reservationer 26 och 27 behandlas dels åtgärder föratt åstadkomma en solidarisk personalpolitik, dels den skyddade verksamhetensinriktning. Flera av oss har betonat vikten av att ingen utestängsfrån rätten till arbete och av att det förs en politik förökad anpassning avarbetskraften till människors olika förutsättningar. Detta har vividareutvecklat i vår motion 1433 och även i motion 2106, där vi påpekat att omåtgärder vidtas bör detta också få konsekvenser för den skyddade verksamheten,så att en stor del av dem som är sysselsatta där kan erbjudas arbete påden reguljära arbetsmarknaden. Vi vill att regeringen skall ges till känna vad vi anförti dessa reservationer. Vi beklagar att utskottsmajoriteten, som i långa styckenförklarar sig dela våra uppfattningar, ändå avslagit våra motioner och intevill att regeringen skall ges till känna viktiga synpunkter påarbetsmarknadspolitikens utformning. Jag ber slutligen att få yrka bifall tillvåra reservationer 14, 17, 24, 25, 26 och 27 liksom till de övrigasocialdemokratiska reservationerna. 55EVA () replik: Den socialdemokratiska reservationen omutbildningsinsatser för medelålders och äldre kvinnor berör något somegentligen normalt skall höra till arbetsförmedlingens arbetsuppgifter. Det hörtill jämställdhetsarbetet. Man arbetar med attitydpåverkan, man samlararbetssökande, man går ut med information och man inbjuder till information.Detta förekommer ju på de flesta arbetsförmedlingar. När det gäller BAMU vill jag säga att även om detta intefinns . finns möjligheten fortfarande kvar till utbildning för t. ex.vårdpersonal-det är ju arbetsgivarens ansvar. finns det möjligheteratt ordna beredskapsarbeten för ungdomar . Det kan man koppla ihop,och det kan ske på ett administrativt ganska enkelt sätt. Vi är helt överens om att det behövs ökadearbetsmöjligheter och fler arbetstillfällen för de äldre kvinnorna. Låt mig härbara påminna om glesbygdsstödet, som gör en hel del gott därvidlag. Beträffande det krav på kvinnor som gällerför att regionalpolitiskt stöd skall kunna utgå, sade attsocialdemokraterna vill ha en utredning. Har ni någon idé om vilka statligastöd som ni har tänkt på när ni har funderat över detta? Det är möjligt att detär något att ta fasta på . Jag vill gärna säga att jag personligen känner storsympati för tanken att brist på barnomsorg som hinder för att ta ettanvisat jobb skall medge rätttill arbetslöshetsersättning. Jag hoppas verkligen att det - även Nr 158 om det harsett mörkt ut - kan komma ett förslag så den 56 () replik; Arbetsmarknads- Det förvånar mig att nu är såundrande över vad politiken ni. m. vi menar med denna utökning av könskvoteringeni det regionalpolitiska stödet så att det skulle kunna fungera på liknande sättsom når det gäller annat statligt stöd och andra statliga beställningar. I dendebatt som vi hade om precis samma fråga sade att man inomregeringen skulle se på den och att det skulle komina förslag i densysselsättningspolitiska propositionen, vilket jämställdhetsministern hade aviserat. Det har emellertid inte kommit några sådana förslag, ochdå har plötsligt blivit väldigt förvånad. Men vi har sagt, precissom jäniställdhetskommittén, att man när det gäller alla stöd som ges tillföretag bör pröva om det inte är möjligt med könskvotering, eftersom arbetsmarknadenför kvinnorna ser ut som den gör. I fråga om BAMU och de äldre och medelålderskvinnorna är jag medveten om att det, som säger, är möjligt attredan i dag tillgodose detta krav. Som vi har framhållit ,bedrivs inte verksamhet av detta slag, och därför tycker vi att regeringen skallta de initiativ som vi har föreslagit i reservationen pä denna punkt och även ivåra motioner. Samma sak gäller BAMU. Om nu tycker att det här ärså angeläget, förstår jag inte att hon inte kan tillstyrka vårt förslag omutökning av BAMU - en verksamhet som man vet har varit lyckad. 57 () replik; Jag är inte alls förvånad när det gäller dethär förslaget om statligt stöd. Jag efterlyste bara om ni hade några idéer omvad det skulle röra sig om för statligt stöd, och det har . I betänkandet har vi framhållit att statsrådet i sin skrivelse om riktlinjer för det fortsatta jämställdhetsarbetetsäger att det bör vara en uppgift för jämställdhetsombudsmannen att särskiltfölja de företag som får någon form av statligt stöd, så att de aktivt arbetarför att främja en jämn fördelning av män och kvinnor i skilda typer av arbeteoch inom olika kategorier av arbetstagare. Vi tycker att vi på detta sätt haren bevakning av verksamheten. När det sedan gäller BAMU tyckerjag faktiskt att det hela fungerar ändå, utan BAMU-kurserna..Principen finns,och det går alldeles utomordentligt att ordna utbildning för personalen ochäven att sätta in vikarier i samband med beredskapsarbeten. 58MARIANNE STALBERG (s) replik; Det är nog gott och väl attjämställdhetsombudsmannen skall följa det här. Men vi vet att det, med dentröghet som föreligger när det A rbetsmarknads-politiken, m. m. gäller för kvinnorna att komma in på arbetsmarknaden, interäcker med det man här har talat om, utan det krävs riktade insatser. Därförtycker vi att det är lämpligt att regeringen ser på saken och lägger framförslag till . 59 (); Jag kommer huvudsakligen att uppehålla migvid de arbetshandikappades situation på arbetsmarknaden. Rätten till arbete har dominerat densysselsättningspolitiska debatten. Synen på arbetet som en social funktion, somen förutsättning för människans välbefinnande, som ett kriterium påmänniskovärde har varit riktmärken för de senaste årens mycket högasysselsättningspolitiska ambitioner. För många som står utanför arbetsmarknadenoch som av olika skäl inte klarar ett arbete innebär denna fokusering avarbetet som ett mått på människovärde ytterligare ett bevis på deras oförmåga.Utan att förringa arbetets värde och utan att ifrågasätta rätten till arbeteför dem som vill och kan arbeta bör vi inse att människovärdet inte äravhängigt av det förvärvsarbete en person har eller inte har. Människovärde ärmycket mer än så. Vad vi gärna förtiger är att med rätten till arbete följerockså en skyldighet att efter bästa förmåga utföra det arbete man åtagit sig. Arbetets ekonomiska funktion är inte heller längresjälvklar. Ändå är arbetet en av hörnstenarna i vårt ekonomiska system. Arbetetmåste till för att ge de enskilda människorna försörjning, för att vårtekonomiska system skall fungera och för att samhället skall fungera. Arbetet äravhängigt av den ekonomiska utvecklingen. Arbetet medverkar också till denekonoiniska utvecklingen. Arbetet måste utföras i konkurrens med andra länder.Sverige är ett litet, starkt exportberoende land. Om vi skall kunna hävda oss ikonkurrensen med andra länder, får kostnaden för arbetet inte bli högre än attden kan uppvägas av de andra faktorer som påverkar den totala prisbildningen,dvs. produktiviteten måste öka i en sådan takt att lönekostnadsökningen helatiden kompenseras och konkurrensförmågan upprätthålls. visar hur "den svenskamodellen" medverkade till den lyckosamma ekonomiska utvecklingen fram tillslutet av . Den solidariska lönepolitiken tvingade fram en snabbstrukturomvandling av industrin. Denna underlättades av den Rehnskaarbetsmarknadspolitiken, som var inriktad på att åstadkomma den yrkesmässigaoch geografiska rörlighet som krävdes för att strukturomvandlingen skulle kommatill stånd. a. kom den offentliga sektorn att fungera som katalysator förden arbetskraft som inte längre kunde sysselsättas i industrin. Förutsättningarna för denna politik förändrades underslutet av och , Tillväxten av världshandeln har minskatsamtidigt som svensk industris tidigare konkurrensfördelar inte längreföreligger på samma sätt som förut. Men vi har inte dragit de nödvändigaslutsatserna av denna utveckling. Det har blivit allt svårare för industrin att på enkrympande marknad kompensera de ständigt ökande kraven från arbetstagarna och samhället.