prot · G40969 · 1980-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1980/81:69 1 § Justerades protokollen för den 20, 21, 22 och 23januari. Om handläggningen av dispensärenden om investeringar iSydafrika 2 §Svar på fråga 1980/81:229 om handläggningen av dispensärenden om investeringari har frågat mig om skälen förfrånvaron av beslut i vissa ärenden om investeringar i . Lagen om förbud mot investeringar i och ,som trädde i kraft , har fill syfte att begränsa svenskaföretags verksamhet i genom eft generellt invesferingsförbud.Regeringen kan i vissa fall bevilja dispens från investeringsförbudet. Avsiktenmed denna dispensmöjlighet är att begränsa förluster och undvikafriställningar i . Den skall också ge företagen möjlighet att fortsättainvestera i den utsträckning sorn är absolut nödvändig för aft de efter handskall kunna ersätta försliten utrustning. Dispens kan också ges förinvesteringar som direkt syftar till att förbättra de sociala arbetsvillkorenför de anställda, t, ex. investering i en hälsocentral. Vid dispensprövningen måste en rad omständigheter beaktas.Av den anledningen inhämtas yttrande frän kommerskollegium. Berörda fackligaorganisationer i ges tillfälle att lämna sina synpunkter och önskemål.Av detta torde framgå att regeringen vid bedömningen har att ta hänsyn tilldelvis motsatta intressen, vilket gör lagen svärtillämplig. Därtill kommer attvarje investering som upptas i en ansökan måste prövas individuellt. Dettasammantaget gör prövningen till en grannlaga och tidsödande uppgift. Av de fyra ansökningar som inkom till regeringen under1980 har regeringen avgjort de tre ärenden som inkom . Besluten innebar att och fick ersätta vissamaskiner och att tilläts bygga en läkarmottagning. Däremot fickFagersta nej till en maskinanskaffning, och Rederiaktiebolaget inte att återinvestera pengar som frigjorts genom aktieförsäljning iSydafrika. Om handläggningen av dispensärenden om investeringar iSydafrika 2CARL (): Jag ber atf få tacka handelsministern försvaret pä min fråga. fick jag svar , då regeringenfattade sitt beslut om vissa svenska företags ansökningar orn dispens fräninvesteringsförbudet i Sydafrikalagen, däribland ;s dispensnnsökan.Beslutet med anledning av ansökan var tyvärr ett i sak felaktigtbeslut, som dessutom kom vid olyckligaste möjliga tidpunkt. Det fattades efterhärda duster i regeringen, om vi fär tro tidningarna. Folkpartistatsrädengjorde något så ovanligt som atf reservera sig mot beslutet istatsrådsprotokollet, därför att de ansåg att det inte stod i överensstämmelsemed lagen. Jag sade att beslutet kom fill vid olyckligaste möjligatidpunkt. Det kom nämligen strax efter det att hade torpederatansträngningarna att nå en fredlig lösning i . Det kom strax efter detatt sydafrikanska trupper hade invaderat . Det kom också i ett skedenär rasförtrycket ytterligare skärps i . Det var alltså mot denna bakgrund som den svenskaregeringen fattade ett beslut som i prakfiken innebär attförbudet n-iot svenska investeringar i nu har luckrats upp. När våravänner i södra behöver oss som bäst, bereder vi oss pä att trappa nervårt engagemang. Det är det intryck som omvärlden måste fä. Det intrycketförstärks också av intervjuuttalanden av statsminister , där han havställt i utsikt en översyn av och under vissa förutsättningar t. o. m. enavveckling av Sydafrikalagen. Det är kanske inte uteslutet att regeringenskulle ha besinnat sig, kommit pä bättre tankar eller i varje fall försöktfinna pä något sätt att mildra chockverkan av sina utrikespolitiska fadäser. omden hade gett sig tid aft lyssna pä utrikesnämnden. Men t. o. m. kravet attutrikesnämnden skall höras före principiellt viktiga avgöranden enligtSydafrikalagen fann regeringen för gott aft inte respektera. Detta är, herrtalman, ganska uppseendeväckande. Def är dock fräga om ett av riksdagenuppställt krav, som diskuterades ingående i samband med tillkomsten av lagen.Jag måste be om eft klart besked av handelsministern pä den här punkten: Varförgick regeringen förbi utrikesnämnden? Ni kan inte gärna skylla pä tidsbrist närni länghalade detta ärende i över ett är. Regeringens handläggning har frän början till slut varitunder all kritik, och det är illa. Men ännu värre är farhågorna införframtiden. Med sikte vill jag fråga handelsministern: inte att det är fel att genom praxis luckra upp Sydafrikalagen ochatt det är särskilt olämpligt att göra det just när hållning hårdnatbåde mof grannarna och mot den egna svarta befolkningen? , herr talman, vill jag också gärna veta vad somligger i statsministerns tal om översyn och eventuell avveckling avSydafrikalagen om inte den svenska apartheidpolitiken fär tillräckliginternationell uppslutning. Har den frågan diskuterats i regeringen? Finns deti sä fall några konkreta planer i den riktning som statsministern talat om? Jag vill börja med atf konstatera atf denfräga som ställde gäller själva handläggningen av ärendet och intesubstans-frågorna. Låt mig dock säga, eftersom talar om atf det ärfråga om atf luckra upp lagen, att regeringen har följt det helt opartiskaämbetsverket kommerskollegiums granskning och utlåtande över vad som är enrikfig tolkning av lagen. Det hindrar självfallet inte att regeringen kan ha enannan ståndpunkt. Men den dramatik som försöker infolka i detta ärmot bakgrund av den utredning och granskning sorn har gjorts av kommerskollegiumkanske inte så stor. Def är en svår uppgift atf tolka denna lag. Det finnsdelvis motstridiga intressen som skall beaktas när man försöker se vadförarbetena innehåller. Det är i sin tur kanske bakgrunden till att riksdagensjälv har begärt - innan lagen ens har varit i kraft eft är - en ny utredningsom skall granska de erfarenheter man har av lagen och vilka slutsatser manskall dra av dem. Denna utredning skall också granska hur man skallförhindra överförande av know how fill . Utan atf fördjupa mig isjälva sakfrågorna kan jag säga att om ett företag som inte harmöjlighet aft leva vidare i , aft övervintra - som den utredning somherr själv var ledamot av ansåg att man skulle ge förutsättningar för -innebär det att folk kommer atf sluta. Och det kommer sannolikt att leda tillett överförande av know how i en för svenskt näringsliv viktig bransch. Om handläggningen av dispensärenden om investeringar iSydafrika 4CARL (): Handelsministern påminner om aft denna debattgäller handläggningen av ärendet. För det första ställde jag en mycket konkretfråga om handläggningen av ärendet: Varför har regeringen nonchaleratutrikesnämnden? Enligt klara anvisningar skall ni i principielltviktiga avgöranden höra utrikesnämnden. Det har ni inte gittat göra. Finns detnågon som helst ursäkt för det beteendet? För def andra gick handelsministern själv in päsakfrågorna i sitt svar. När def gäller tolkningen och kommerskollegium, som nifaller fillbaka på, vill jag först och främst slå fast att tolkningen intetycks vara sä självklar när utrikesministern och hans folkparfistiska kollegeri regeringen gär så långt att de reserverar sig mot beslutet. Det visar klartoch tydligt atf i varje fall dessa statsråd har en klar insikt om atfregeringen här inte handlar i överensstämmelse med lagen utan luckrar upp denpå ett sätt som icke varit avsikt. Och aft det är utrikesministernsorn har rätt och handelsministern som har fel pä den punkten behöver man intetvivla på - det framgår av materialet. Vad är det som man framför allt vill hindra med den härlagen? Jo, i första hand de redan etablerade svenska företagens expansion påden sydafrikanska marknaden. Därför skall inga investeringar tillåtas som kanmedge en expansion, dvs. ökad produktionskapacitet och ökad försäljning. Ser vidä pä vad man säger i sydafrikansk press om , som debatten gäller,finner vi t. ex. i South African Digest för en liten Om handläggningen av dispensärenden om investeringar iSydafrika Där skryts det mycket över den här anläggningen.Det är en enastående anläggning som står i begrepp att bygga. Den skallrepresentera högsta teknik pä sitt område när det gäller behandlingen avtungsten. Det är alldeles uppenbart att detta är någonfing utomordentligtintressant för sydafrikanerna och att det är meningen att det skall bli en nyprodukt som är intressant för den sydafrikanska marknaden och som befriarSydafrika frän importberoende. Det är alltså frågan om eft typfall på enansökan son-i skulle ha avslagits. Lät mig vad beträffar utrikesnämndenkonstatera att det såvitt jag nu drar mig fill minnes infe sfär någonting ipropositionens föredragandeavsniff om atf regeringen skall höra utrikesnämnden.Det behöver ju infe hindra att regeringen kunde ha gjort det, men det sfär inteskrivet på det sätt som försöker göra gällande här. är så fantastiskt tvärsäker när det gäller hurlagen skulle ha tolkats i det här fallet. Men i den fräga som harställt till mig står det: "Motivet fill denna dispensmöjlighet är att manvelat undvika att företag, som redan var etablerade i , i något ellernågra fall skulle drabbas oskäligt hårt av investeringsförbudet." Om nu är så oerhört tvärsäker om hur lagenskall tolkas i detta fall, borde denna motivering knappast ha tagits med ifrågan, utan dä hade det varit rimligare att klart hade talat omhur det här ärendet skulle ha hanterats. 6CARL (): Handelsministern har fel när det gällerutrikesnämnden. Frågan diskuterades ingående i förarbetena till lagstiftningen.Ett alternafiv man diskuterade var att inrätta en speciell nämnd som regeringenskulle konsultera, men man tyckte inte atf det var särskilt lämpligt, eftersomvi har utrikesnämnden och utrikespolitiken sköts av regeringen. Men detuttalades klart och tydligt atf vid principiellt viktiga avgöranden skulleutrikesnämnden höras. Def har regeringen blankt struntat i. När def sä gäller tolkningen konstaterar jag - utan någontvärsäkerhet i övrigt- att när folkpartistatsräden gjorde något såuppseendeväckande som att reservera sig mot regeringens beslut, så gjorde denaturligtvis det därför att de ansåg aft beslutet var lagstridigt. Det är intesä förfärligt krångligt att inse defta. försöker smita undan bakom dettaatt meningen med dispensmöjligheterna är att man skall kunna undvikafriställningar, onödiga förluster och liknande. Ja, men det finns en ytterstagräns; Om eft bifall till en investeringsansökning skulle innebära expansion,då måste ansökningen avslås, oavsett vilka frisfällningar eller förluster detkan bli. Vad beträffar att utrikesnämnden skall höras,, nämns defta i förarbetena genom att def togs upp i den utredningsom var med i, men det finns däremot inte med i föredragandedeleniden proposifion sorn dåvarande handelsministern skrev - om jag nu påminner migrätt. När det sedan gäller tvärsäkerhet sä utgårherr från attdet här skulle vara fräga om en expansion av verksamheten.Men det är ju fel. Personer som har tänkt djupare än , nämligentjänstemännen och generaldirektören i komrnerskollegium, som har granskatdetta utomordentligt ingående, har kommit till en annan slutsats. Vi är intealls överraskade över att är tvärsäker. Men de som har tänktnoggrannare - och det inkluderar sådana opartiska instanser som kommerskollegiumoch inte bara t. ex. fackföreningarna i - har kommit fram tillslutsatsen att det infe är fräga om nägon expansion. Jag säger gärna, herr talman, atf det är svårt attfillämpa denna lag, Def skulle vara klädsamt om också ville tillstådet och inte vara sä fruktansvärt tvärsäker. Om handläggningen av dispensärenden om investeringar iSydafrika 8 (): Det skulle kanske vara klädsamt, omhandelsministern ville adressera sina glåpord till dem som de är avsedda för.Folkpartistatsräden -utrikesministern och andra - har ju reserverat sig därföratt de anser att beslutet inte överensstämmer med Sydafrikalagen. Det är alltsådessa människor som inte kan tänka sä noggrant som . Nämn personerna vid rätt namn då! När def gäller den härtolkningsfrågan är def väl sä, att Sydafrikalagen ofta kan vara svår aft tolka.Jag sade bara att det i det här fallet förefaller vara alldeles uppenbart aftfolkpartistatsräden har räft och att har fel, och jagdrog fram eft nytt indicium pä detta, nämligen vad sydafrikanerna själva i sinekonomiska press skriver om den här investeringen. De har stora förhoppningarom att det skall bli en ny produkt som kommer att slå bra på deras marknad,eftersom produkten representerar en teknik som infe finns pä södrahalvklotet. Def heter vidare att produkten är av sällsynt god kvalitet. HerreGud, vad är detta om inte just en sådan affärstransaktion som inteborde medverka i? 9Handelsministern : Herr talman! 1 deregeringsöverläggningar som jag har deltagit i beträffande denna mycketsvårbedömbara fräga har jag ingalunda funnit def mätt av tvärsäkerhet som herrLidbom visar. Lät mig på nytf påminna om atf det infe är fråga om en expansionav verksamheten. Denna tolkning har gjorts av bl. a. komrnerskollegium. Närherr gör gällande att det skulle röra sig om att överföra nägon sorts nyteknik som inte finns på södra halvklotet, kan man påminna om att den störstakonkurrenten till och Faaersta i är det sydafrikanskaföretaget , som sannolikt Om handläggningen av dispensärenden om investeringar iSydafrika skulle haen utomordentligt stor fördel av om tvingades atf mer eller mindreavveckla sin verksamhet i landet. 10 (): Detta var, herr handelsminister, eft förtjusandeförsök att täcka reträtten. Handelsministern försöker nu ge sken av att det härär en fråga där alla i regeringen insåg atf def var mycket osäkert hur manborde handla. Efter stor tvekan skulle alltså folkpartisterna ha bestämt sigför aft reservera sig i statsrådsprotokollet mot det här beslutet. En sådan här reservation är en hejdundrandemanifestation av sensationellt slag. Det har över huvud taget förekommit mycketsällan i svensk historia. Folkpartistatsråden skulle enligt göra en sådan manifestation mot ett beslut som de själva anser atf detkan ligga mycket i och som, enligt deras mening, kanske t. o. m. är riktigt.Nej, det får ändå vara någon måtta. Beträffande den nya tekniken åberopade jag förut - somherr också nämnde i sitt anförande - en sydafrikansk källa,nämligen South African Digest av . I det numret avtidningen skriver man att den anläggning som vill uppföra är unik påsödra halvklotet och alltså icke finns där redan. Därefter utvecklar tidningenförtjänsterna med anläggningen. Är def infe häpnadsväckande att så fantasfiskt mycket på vad som står i en tidning i ? Jag vissteinte att var så imponerad av den sydafrikanska pressen. Det kan,herr talman, vara värt att påpeka att det sydafrikanska bolaget , som görprecis den här typen av borrutrustningar och växer snabbt på världsmarknadenoch som skulle ha stor fördel av om inte fick investera, även harsådana framgångar aft företaget kraffigt ökat försäljningen även fill ,Detta måste ändå, herr talman, rimligen betyda att det inte är fräga om nägonoerhört stor tjänst, om man överför den här nya tekniken till . 12 (): Billigheten om att jag skulle vara imponeradav sydafrikansk press kunde ha besparat sig. Vad jagrefererade var faktauppgifter ur en tidning som är verksam i det land därSandviken skall placera anläggningen i fråga. Det gäller en ekonomisktidskrift, som bör vara initierad i detta. Försök i stället plocka fram något annat material, somövertygande kan stödja er ståndpunkt! Alldeles uppenbart är att icke lyckats övertyga någon av sina folkpartikolleger i regeringen, ochdet gäller bl. a. utrikesministern. Jag vill säga att tydligenär totalt okänslig för det som jag befraktar som något av en skandal, nämligenatt man struntar i att uppluckringenav lagen sker som skärper sitt rasförtryck, fallerin i och torpederar . Ni som är ansvariga måsteväl ändå inse aft den gjorda tolkningen av lagen är en politisk handling somkommer atf uppfattas sä, atf trappar ned sitt engagemang just när våravänner i södra som bäst behöver värt stöd. 3 § Svar på fråga 1980/81:239 om regeringensställningstagande till skärgårdsstadsprojektet i Anf, 13 Statsrådet : har frågat mig om jag införriksdagen vill redovisa motiven för aft regeringen beslutat upphäva byggnadsförbudetvid Marsäfra nordost om i , avseende det s. k.skärgårdsstadsprojektet, och sätta den gamla planen frän 1967 i kraft. Enligt 109 § byggnadslagen fär byggnadsförbud utfärdas omfräga väckts om ändring av byggnadsplan för visst område. Avsikten med sådanaförbud är att bereda kommunen skäligt rådrum för planläggningsarbefet. Detförutsätts självfallet att planeringsarbetet kommer att resultera i ett förslagtill planändring som kan fastställas inqm rimlig tid. Den planändring som kommunen önskade åstadkomma i falletSkärgårds-stad skulle innebära sädana begränsningar i gällande byggnadsräft attöverenskommelse måste nås med markägaren för atf planarbetet skulle varameningsfullt. De upprepade förhandlingar som har skett mellan kommunen ochmarkägaren under läng fid om en ny planutformning har inte lett till någonöverenskommelse. Med hänsyn till defta har regeringen funnit att det inte finnstillräckliga skäl för att låta byggnadsförbudet bestå. Om regeringens ställn ings tågan de till skärgårdsstadsprojekteti 14STINA (): Jag ber att få tacka statsrådet försvaret på min fråga. Jag - och därmed också - har fått ett besked ommotiven för regeringens ställningstagande i den för så viktigafrågan om skärgårdsstadsprojektet. Men kommunen lär inte komma att ställa sig bakom detbeslut som regeringen fattat, och det gäller i all synnerhet som ett enhälligtkommunfullmäktige gått in för en helt annan linje. Också iStockholms län har en avvikande uppfattning. Genom regeringens beslut attupphäva byggnadsförbudet vid Marsäfra har man, som jag och mänga med mig serdet, helt enkelt nonchalerat de boende i . Jag vill dä fräga: Skall vi ha kvar så gamla lagar i värtland? Skulle def kunna innebära aft, om exempelvis en 50 eller rent av 100 årgammal plan hade funnits, planministern lika väl skulle ha anslutit fill den? Idef aktuella fallet var planen frän 1967 och alltså . har mycket hunnit hända. Eftersom planministern bor i en till gränsande kommun, 6 protokoll 1980/81:67-70 Om regeringens ställningstagande till skärgårdsstadsprojekteti nämligenTäby, bör han känna fill de lokala förhållandena, den opinion som föreliggeroch kommunfullmäktiges i förhällande fill regeringens beslut avvikandeställningstagande. Jag skall kanske inte gå in på några detaljer isammanhanget. Men varför kunde inte regeringen ha väntat med sitt beslut tilldess att vissa olösta frågor blivit uppklarade? Innan regeringsbeslutet fattatshade statsrådet kunnat ta nägon ytterligare kontakt rned . I svaret sägs bl. a. atf den planändring sorn kommunenönskade åstadkomma i fräga om skärgärdssfadsprojektet skulle innebära sädanabegränsningar i gällande byggnadsräft att överenskommelse måste nås medmarkägaren för att arbetet skulle vara meningsfullt. Jag vill dock peka på attdet förekommit överläggningar mellan kommunen och markägarna i detta fall.Enligt de uppgifter jag har fått var kommunen också beredd att återupptaförhandlingarna med markägarna. Varför har dessa inte avvaktats? Jag vill också hänvisa till en av kvällstidningarna för igär, som under rubriken innehöll enintervju med statsrådet , där han har sagt atf han vill aft kommunernaskall bestämma hur bebyggelsen skall utformas. Men har statsrådetsagt att kommunalmännen ofta är dåligt informerade, och som svar sägerstatsrådet bl. a.: "Jag har den största respekt för vårakommunalpolitiker." Men har detta visats i def här fallet? Vad först beträffar den eniga kommunen villjag, för atf det inte skall råda några missförstånd därvidlag, göra klart atfden enda gången kommunen har varit enig i denna fräga var 1977, när man antogen kommunöversikt och dä man talade om aft man ville dra ned byggrätternasstorlek. Man har i ärendet Skärgårdssfad aldrig varit enig i fräga om hur mångahus som skall fä byggas. När det gäller ställningstagande tillbyggnadsförbud har def varit fråga om attbyggnadsförbud skulle tillkomma eller förlängas beroende på atf kommunen höllpä att göra en planändring i enlighet med ramavtal som kommunen hade träffatmed byggnadsföretaget. Efter ställningstaganden har kommunen vidtvä tillfällen gått ifrån de överenskommelser som dess representanter harträffat med byggföretaget. Gamla planer har en byggrätt i sig, men den är inteabsolut. Mänga av våra beslut vittnar om detta när det görs korrigeringar ochförändringar. Men för den förhållandevis nya plan som det nu är fråga om harriksdagen bl. a. uttalat att det måste finnas en överenskommelse mellanmarkägare och kommun som underlag för att det skall vara möjligt att ändra den. Jag vill också nämna att ochbostadsdepartementet mycket aktivt har engagerat sig i denna fråga. Vi harunder hela ärendets beredning vid minst tre fillfällen haft sammankomster medkommunens företrädare för att uppmana dem att försöka göra en överenskommelsesom väl följer deras allmänna inriktning när det gäller byggandet i denna delav kommunen.Man har helt enkelt inte klarat av detta, beroende på aft man inte vid någotfillfälle lyckats komma med förhandlingsöppningar som varit realistiska. Någranya förhandlingar var inte aktuella då regeringen fattade sitt beslut. 16 (): Jag får tacka för de kompletterande beskedsom statsrådet har lämnat. Det är positivt atf regeringen har haftkontakter med kommunen innan beslutet har tagits. Men trots alltvill jag nog framhålla att nybyggnadsförbudet kunde ha fått råda i avvaktan påatt vissa ouppklarade frågor skulle lösas. Vi har den sanitära delen. Vi har naturvärden. Och vi harexempelvis risken för att de planerade fritidshusen skall förvandlas tillpermanentbostäder. Sedan kan man också med anledning av ett sådant här uppträdandefräga sig: I vilken utsträckning har regeringen tagit hänsyn till denmålsättning som vi har i den fysiska riksplaneringen? Jag vet att beslut i det avseendet ärrekommendationer, men skall man inte också försöka ta hänsyn till vad riksdagenuttalat beträffande riksplaneringen? Vidare kommer naturvärdsintressena in i bilden. Vi har iområdet en vacker och sällsynt natur med tillgäng till kust och vatten, som ioch med det här beslutet kan spolieras för framtiden. Vi har dessutom fornlämningarinom vissa områden, sorn har upptäckts efter det att planen kom till 1967. Vi måste vara oerhört rädda om grönområdena istorstadsregionerna, och def finns valen risk, , för atf dessakommer att försvinna i den här delen. Om regeringens ställn ings tagande till skärgårdsstadsprojekteti För det första innebär regeringens beslut aftbyggnadsförbudet hävs med undantag för det område som innehållerfornlämningar. För det andra är byggföretag och kommun när det gällerpermanentnings-risken helt överens om att det skall vara en begränsning avbyggrätten till 60 -f . I den delen är kommunens intressen helttillgodosedda. Vidare skall man komma ihåg aft frågeställningen integäller huruvida det skall byggas något eller inte byggas alls i Skärgårdssfad.Alla partier i kommunfullmäktige utom det minsta är redo att bevilja åtminstone500 byggrätter. Genom de förhandlingar som har förevarit mellan de olikaparterna har också regeringen vid beslufstillfället varit medveten om attbyggföretaget varit berett att utöver de nedjusteringar som man gjorde förraåret vid förhandlingar ta bort ytterligare eft tiotal byggrätter just för attvärna om den miljö som talar om. Därmed gäller diskussionen 560eller 500 hus, och dä tycker jag aft frågan kommer i eft annat läge än vadmassmedia kanske velat ge en bild av. Nr 69 Anf. 18 (): , Herr talman! Jag är väl medveten omatt diskussionen gäller olika antal 2fphriiari 1981_ '"" ""'""' ''" innebär pr-ojektet ytterligare 100 byggrätter inom ett oerhört känsligt område. kärnkraftsolvckor Pinterpellation 1980/81:74 om sjukvårdsberedskapen vid kärnkraftsolyckor Anf, 19 Statsrådet : har frågat varför deaviserade anvisningarna frän beträffande beredskapsplaneringför sjukvär-den inte redan har kommit uf och när dessa anvisningar beräknasföreligga.