prot · G40927 · 1980-12-31 00:00:00 — Jag ber, fru talman, att få yrkabifall till reservation nr 3. Anf, 75 (): Det har skett en förskjutning frånfolkpartimotionen 588 till folkpartireservationen 3.1 motionen hemställs"all hos regeringen hemställer om förslag till personval ienlighet med personvals- och valkretsutredningens slutbetänkande". Ireservationen har man mjukat upp kravet till att skall skriva tillregeringen och be denna ta initiativ till överläggningar mellan partierna isyfte att nå enighet om en personvalsreform. Grundvalen för dessa överläggningar skulle vara delbetänkande som personvals- och valkretsutredningen har lagt fram. Det är enolycklig grundval. Vill man nå det som reservanterna avser, nämligen enighetmellan partierna om en personvalsreform, skall man inte utgå från ett förslagom vilket del från början rådde oenighet. Denna oenighet finns också hos remissorganen. Förslagethar fått ett blandat mottagande, och del vore fel om regeringen lade dettabetänkande till grund för sådana överläggningar. Det skulle betyda attregeringen spelade över de remissorgan som här har uttalat starka betänkligheterinte bara i fråga om tekniska detaljer utan mol hela den lösning sommajoriteten inom personvalsulredningen presenterar. För min del tycker jag att man nu inom kanslihuset skallavskriva denna utredning. Qm man sedan vill komma igen och diskutera olikainslag i vårt valsystem så kan regeringen göra del. Men om tanken är all görariksdagsmännen mera kända för väljarna är jag inte säker på att delta system ärdel mest lyckliga. Även i länder med långt mera uttalade personvalssystemspelar partiledaren en stor roll. De riksdagsledamöter som är kända är oftasådana som har blivit det innan de kandiderade som riksdagsledamöter,exempelvis som TV-uppläsare, skådespelare, höjdhoppare, skidlöpare m.m. Och jagär inte säker på att det är det bästa systemet - även om jag är medveten om atlen och annan höjdhoppare har blivit myckel fra'mstående politiker. Jag yrkar bifall till utskoiiels hemställan. 76SVEN-ERIK (): Del finns onekligen flera skäl som talar förett personvalsinslag i det svenska valsystemet. Det är rikligt atl vi - speciellt efterTV-mediets genombrott -har fått en våldsam fokusering till partiledarnasframträdanden och på motsvarande säll ett minskat intresse för de regionalakandidaternas personer. Visst var det bättre förr, när de lokala kandidaternaåkte runt i varje samhälle och i snart sagt varje by med en smalfilm som underhållningoch framförde sill personliga budskap. var kännedomen om denlokale företrädaren och kandidaten bättre utvecklad. Den lokala förmågans feloch eventuella förtjänster var också bättre kända. Men låt oss, fru talman, intehemfalla ål någon nostalgi i del här fallet. Vi lever i en ny tid med en nymassmediesituation, och vi har att göra del bästa möjliga av denna situation.Det här var en av anledningarna till alt personvalsulredningtillsattes. Den utredningen har studerat förhållandena i ,och , där man har ett personvalsinslag i de allmänna valen.Utredningens uppdrag var begränsat, del skall vi notera. Det var inte fråga omalt utreda ett rent personval, och allra minst var del fråga om ett personval iden mest extrema formen, dvs. enmansvalkretsar, som man har exempelvis iStorbritannien. Vad frågan gällde var att man inom ramen för ett partival ävenskulle kunna ge sin röst åt enskilda personer. Allt delta låter bra, och jag skall villigt erkänna atljag själv i ett tidigare skede var varm anhängare av tanken på personval. Delkänns ibland nödvändigt alt bryta de sterila former som gäller för vårtparlamentariska liv - jag tänker då inte bara på val till utan ävenpå val till landsting och kommuner. Men den gyllene personvalsmedaljen har också en baksida.Ett personvalsinslag, även med den relativt begränsade räckvidd sompersonvalsutredningen föreslagit, har sina nackdelar. De skall vägas motfördelarna. Är det så säkert att ett personvalsinslag i sig skapar enbättre kontakt mellan väljare och valda? Valkretsarna för val till är befolkningsmässigtstora här i landet. Om vi undantar , och Jämfland, så har vi jumycket stora valkretsar när det gäller befolkning och i många fall också yla.Del torde vara svårt atl ens på Golland ordna långtgående kontakter mellanväljarna och kandidaten. För det är väl inte motionärernas mening att skapa ettstort antal små valkretsar? Det var ju inte heller utredningens tanke, men detfanns särskilda yttranden, där man påpekade att införandet av ett personvalssystemförutsatte relativt små valkretsar. är väl tanken i stället att man skall bearbeta väljarengenom brev, broschyrer, affischer och tidningsannonser. Del skall kandidatengöra i konkurrens med andra kandidater i samma parti. Sådant kostar pengar -det kostar stora pengar t. o. m. Del kan finnas en och annan kandidat som förfogar över enpersonlig förmögenhet av en sådan storlek alt man "pallar" för det.Det kan finnas en och annan som har ett sådant inflytande över en stor tidningalt han eller hon kan utnyttja det inflytandet för sin personliga kandidatur. För den som inte har dessa personliga resurser gäller detalt skaffa sig en sponsor. Det är vad man gör i de länder där man har ettpersonvalsinslag. I har man regler för detta. Den enskilde kandidatenfår ta emot öppna bidrag på upp till 10 000 mark, och den gränsen överväger manatt höja till 50 000 mark. Då uppslår följande frågor: Är kandidaten helt fri efteralt ha tagit emot ett sådant stöd av denna storlek? Uppslår inte ibland enlojalitetskonflikt? Jag anser atl risken finns där. Jag menaralltså att här får man tänkasigför merän engång. delsystem som vi har så dåligt? Detfinns fakfiskt vissa personvalsinslag i det nuvarande systemet. Jag bortser härifrån strykningsmöjlighelen som ju har negaliv karaktär och som har mycketbegränsad räckvidd. Menparfierna kan, om de så vill, gå ut med flera listor, och del ger valmöjlighet.Men även inom det systemet finns risken att pengar och annat kommersielh inflytandegör kampen ojämn. Vifår slufligen inte, fru talman, glömma bort atl vårt land har skapat speciellatraditioner på det här området. Vårt land präglas av en stark kanalisering avdel polifiska arbetet fill väl organiserade politiska partier. Vi har en höganslutningsprocent i förhållande till andra demokratiska länder. Vi har enlivlig debatt inom partierna, och samhället stöder den debatten i olika former.Partierna formar budskap, partierna slår för idéer och program, kandidaterna ärmed sina kandidaturer bundna till programmet. Del ligger ett värde också idetta. Detråder alltså delade meningar i den här frågan. Skäl kan anföras både för ochemot. Men så mycket kan man slå fast att tiden ännu inle är mogen för attgå i närkamp med frågan. Vihar en gammal fin tradition i vårt land atl frågor som gäller valsystemet börbeslutas under största möjhga enighet. Den enigheten föreligger inte.Socialdemokraternas inställning är väl känd. I övrigt är åsikterna delade - ivarje fall råder tveksamhet. förslag att regeringen skall tainitiafiv nu fill överläggningar mellan partierna är därför enligt min meningför fidigl väckt. Jag ber alltså, frutalman, aft få yrka bifall fill utskottets hemställan. Anf, 77 (): har uttalat att simuleradeval med majoritetsvalsystem borde genomföras. Både 1969 och 1971 var utskottetenigt i den bedömningen. De tilltänkta studierna har också kommit till stånd,senast genom del arbete som personvals- och valkretsutredningen genomfört pågrundval av valsiffror. Personvals-och valkretsulredningens undersökning är intressant. Som alla vet ledde 1973års val fram till den s. k. lotteririksdagen. Vem minns inte Ströyers teckningi av riksdagsmannen som gick upp i denna talarstol och sade:Herr talman! Ingentorde bestrida att detta med en lotteririksdag var olyckligt ur parlamentariskoch praktisk-politisk synvinkel. val ledde till en någorlunda klarmajoritet i , men är vi tillbaka i ett läge som är så närajämviktsriksdagens som man kan komma med ett udda antal ledamöter. Personvalsutredningensanalys - som utfördes av statsvetaren vid Göteborgsuniversitet - visade att med ett majoritetsvalsystem hade vi 1974-1976undvikit lofteririksdagen. Qm alla partier hade gått fram var för sig hadesocialdemokraterna vunnit en förkrossande valseger. 300 mandat mot 49 borgerhgahade resultatet blivit. Om å andra sidan de borgerliga gått samman valteknisklhade den socialdemokratiska majoriteten förbylls i en borgerlig. De borgerligahade fått 207 mandat, dvs. en övervikt med 65. Om slutligen beräkningen gjortsför de s. k. blocken hade socialdemokraterna och vpk fåll 187 mandal, dvs. enövervikt med 25. Vadpersonvals- och valkretsutredningens studie visar är att ettmajori-letsvalsystem brukar leda till klara valulslag. I brukar mantala om den s. k. kubregeln, som säger atl en förändring av väljarsympalierslår igenom som kuben på förändringen i väljarsiffrorna. Undersökningen visarockså på del i och för sig välkända förhållandet att majoritetsval ienmansvalkretsar leder till att små partier går upp i de större så atl tillslul endast två eller tre partier blir kvar. Jag har tillsammans med motionerat om atl dessa studier skallföljas upp med ytterligare analyser av 1976 och valsiffror. Ipersonvals- och valkretsulredningens betänkande finns valkretsindelningen såväl dokumenterad atl det inte är något stort arbete att göra nya analyser. Jagtycker att när vi nu har studier av detta slag ända frånförfaltningsutredningens tid - då inifierade dem - så är delett värde att serien fullföljs och kompletteras. Vihar i motionen föreslagit alt grundlagskommitlén skall få i uppdrag atl göradessa studier. är den utredningen snart färdig med sitt arbete, sägs det,och därför kan del väl, som framhållits i den socialdemokratiska reservationen,vara lämpligt att något annat organ får i uppdrag att göra dem. Jag skulle t.ex. kunna tänka mig att valsekfionen på kunde vara en lämpligexperimentverkstad i sådana här frågor. Somsagt: Utskottet har tidigare - med bifall fill mofioner som jag varit med omatl väcka - varit enigt om det värdefulla i all debatten om valsystemetfurneras med färskt material om hur majoritetsvalen skulle fungera. Jag ärmedveten om att det inte är aktuellt att på allvar pröva en övergång fillmajoritetsval. Professor har i en debattartikel konstateratatl ett proportionellt valsystem inte kan ändras annat än i riktning mot merexakt proporlionalilel. Förutsättningar för ändringar i den andra riktningenfinns bara efter politiska krissituationer då det parlamentariska systemetgjort bankrutt. Visserligenär jag och många med mig kritiska mol del sätt på vilket parlamentarismenfungerar - den har under hela 1970-lalet lett till att vi fått regeringar medalltför svagt underlag i parlamentet - men att beteckna situationen som så krisartadalt den kan jämföras med slutstadiet av t. ex. är dock alt gåför långt, del skall jag villigt medge. Så som svensk politik fungerar , med en alltmer låst politiskblocksitualion, vore del naturligtvis mest logiskt med majoritetsval ochtvåpartisystem. Både i 1976 och val ställdes väljarna i realiteteninför två alternativ. För det ena alternativet svarade socialdemokraterna ochför det andra de borgerliga partierna tillsammans. Men medan socialdemokraternai valrörelsen kunde presentera en - och endast en - politik inför väljarna, sågick de borgerhga partierna ul med tre åsiktspaket. förslåatt resultatet av en borgerlig valseger skulle bli något slags sammanvägning avdessa politiska alternativ, men ingen kunde i förväg säga något mera entydigtom vilket förhandlingsresultat de tre samverkande partierna skulle komma framtill. Och, fru talman, inom parentes sagt var det nog inte många som trodde altblandningen skulle bli så högerdominerad. Hade delta stått klart för väljarna,är det sannolikt all resultatet hade blivit ett annat - men det är ju en annanhistoria. Jagtycker alltså att vårt politiska system i realiteten fungerar som ett tvåpartisystem.Jag har både här i kammaren och i andra sammanhang beklagat detta,men så länge läget är sådant och inga tecken kan skönjas på någon förändring ärdet bara atl konstatera faktum. Vi har en parlamentarism av närmast engelskmodell, men vi har ett proportionellt valsystem som närmast är uppbyggt för atlpassa i en situation med samlingsregerande. Summan av det hela blir atl vi serul alt vara dömda att leva inte bara med växlande utan framför allt med svagamajoriteter eller rent av utan några majoriteter alls. Altdet här inle i längden kan vara bra vare sig för landels ekonomi eller förpolitikens anseende är uppenbart. Det vore därför bra med en viss beredskap pådetta område. Och när det inte kostar mer all upprätthålla denna än vad det nugör, sedan personvalsulredningen gjort det tunga jobbet medvalkretsindelningen, är jag uppriktigt sagt förvånad över att vi frånsocialdemokratiskt håll var tvungna att i utskottet reservera oss till förmånför fortsatta studier. Kanskekan förklaringen finnas i den argumentering som Per och hansfolkpartistiske kamrat framförde i ett särskilt yttrande närfrågan senast var föremål för behandling . Då skrev de två folkpartisternai ett särskilt yttrande: "Jumer kunskap man får om detta valsystems verkningar, desto svårare blir det attvinna anhängare för det. Också detta skäl gör att vi inte vill motsätta ossutskottets förord för en undersökning av hur majoritetsval skulle ha verkat med1970 års svenska valsiffror." Såkunde folkpartisterna resonera i början av 1970-talel. , och treval senare, är del inle lika lätt längre. vågar man inle bidra till attskapa mer kunskap om detta valsystems verkningar - för alt uttrycka det påsamma sätt som i citatet. Del ligger nära till hands alt tro att DanielTarschys och hans kamrater är betydligt mera tveksamma om möjligheternaatl vinna opinion mot majoritetsvalen genom alt ytterligare belysa systemetsverkningar. För väljarna vore del en förbättring om de redan i valrörelsernaställdes inför de två alternativ det i praktiken är fråga om och inte som nufick tre alternativ, som närmast är alt betrakta som prov utan värde, från denborgerliga kanten. var en kantring på väg inom opinionen i denna fråga. Jagblev då genom några ledare jag skrev i tidningen inledare till enomfattande pressdebatt om valsystemet. Och i den debatten fanns det mångaexempel även på borgerliga pressröster som i sant liberal ansågatl majoritetsvalen var ett intressant alternativ. bläddrade litet i min klippärm från den lidenoch fann t. ex. att , och var intresserade av tanken. tog allvarligt påminoritetsre-gerandels problem, och i tyckte man atl det varangeläget att med valslalistiska undersökningar förse debatten i dessa frågormed aktuellt sakmaterial. Även om jag nu har förståelse för att , omhan står på samma ståndpunkt som Per , har svårt atl förlikasig med tanken på atl få en fortsatt debatt om valsystemet, får jag ändå yrkabifall till den socialdemokratiska reservationen nr 4. Och jag tycker dåegentligen atl jag borde kunna få stöd av åtminstone . För även omfolkpartiet numera alltför ofta följer i vått och torrt, vore detväl tryggare ur moderat synvinkel med ell valsystem som stimulerar till en merpermanent samverkan på den borgerliga kanten. 78DANIEL TARSCHYS (fp): I sina kommentarer om besparingspropositionenförklarade ju socialdemokraterna all del var myckel angeläget atl spara inomkommittéväsendet. De uflovade faktiskt alt kanslihuset inkl. kommittéernaskulle bantas den dag socialdemokraterna återvände till makten. Dendagen måtte vara avlägsen, eftersom de här i kammaren oavbrutet föreslår nyautredningar i alla möjliga och omöjliga ämnen. Den här gången gäller det ettomöjligt ämne - omöjligt i den meningen atl det inle finns skymten tillsannolikhet att utredningen leder till resultat. Socialdemokraterna vill hålla liv i den gamla tanken ominförande av majoritetsval i , ett valsystem som skulle innebära atthela företräddes av socialdemokrater och nästan hela avborgerliga ledamöter. Den tanken har varit stendöd , vilkafidningar i som än må stödja , och den lär inle uppväckasgenom de räkneövningar som socialdemokraterna nu vill alt regeringen skallbeställa. Räkneövningar av del här slaget har genomförts två gånger tidigare,både med simulerade och med verkliga dala. Inga som helst nya rön skulle kunnaframkomma genom ytterligare en undersökning. Möjligen skulle en undersökningkunna upplysa om det som han tycks ha missförstått, nämligen attdet vid ett majoriletsvalssyslem inle alls finns någon garanti för all del bliren klar övervikt för något parfi eller någon parlikonstellation. Det finnsinget som helst i ell sådant system som garanterar atl man får en särskiltstark majoritet. Med ett sådant system kan det, lika väl som i vårt nuvarandesyslem, bli en myckel knapp övervikt. Om en förnyad undersökning skulle kunnalära den saken, är det klart alt deh kunde ha en viss funktion.Någon annan funktion kan jag inte se att den skulle kunna ha. Jag förslår all del kan synas lockande förOlle atl i efterhand simulera fram en socialdemokratisk valseger 1979.Men trots det behjärtansvärda i detta motiv ber jag att få yrka bifall tillutskottets hemställan. 79 () replik: sade all den här tankenvarit stendöd , men faktum är alt vid åtminstone två eller tretidigare tillfällen har även hans parfikamraler stött just kravet på atl de härräkneövningarna skall ulföras. Därför tycker jag att resonemangverkar litet ologiskt. Jag vill också påminna om att han, närhan argumenterar här, inle deltar i något slalsvelenskapligl proseminarium.Docenten bör ägna sig ål sina polemiska lekar när han är tillsammans medstudenterna. Vad han här har sagt finns ju i läroböckerna. Men där står ocksåall de utslag fill förmån för minoriteter inom väljarkåren som kan komma ul avett majoritetsval hör till undantagen. Och huvudregeln är alt det engelskavalsystemet - i motsats till ett byggt på den proportionella millimeterrättvisan; kallade del den proportionella sjukan - som regel ger det partieller de samverkande partier som pendelsvängen inom väljarkåren gynnar ökademöjligheter alt på stabil parlamentarisk grund förverkliga vad vinnande partunder valrörelsen i förväg har redovisat inför folkel. Men låt mig nu återföra debatten till dagens politiskareaUteter. Tyvärr ser del ut som om arbetet i , som beräknas bli färdig , kommer all köra fast. Visocialdemokrater utgick, då frågan om en utredning behandlades i utskottet,från de erfarenheter som gjorts under enkammarriksdagens lid. Dessa har underde entydigt pekat på alt vi behöver regeringar med starkareparlamentariskt stöd. För atl underlätta detta har vi föreslagit nya regler förhur statsministern skall utses vid regeringskris eller efter val, men framförallt har vi velat införa ett fungerande upplösningsinslilut. Regeringen skallha rätt och möjlighet att upplösa i fall av parlamentariskasvårigheter. Detta förutsätter all en nyvald riksdag får fortsätta en fullständigny mandatperiod och inte som bara till nästa ordinarie valtillfälle. Med den nuvarande ordningen är del åtminstone under denandra halvan av mandatperioden alltför kvar till valet för alt delskall framstå som meningsfullt alt uflysa nyval. Del var därförfolkpartiregeringen fick sin chans - något som visade sig vara ett högtpris atl betala för avsaknaden av ett fungerande upplösningsinslrument. Av den allmänna debatten synes framgå all herrar Fiskesjöoch Tarschys argumenterar för en rakt motsatt åsikt - rätten atl upplösariksdagen skall tas borl helt. Det är uppenbart att en sådan ordning innebärrisk för en långvarig handlingsföriamning och luvhopparparlamentarism ä la CG.Ekman på 1920-lalet och på 1970-talel och kanske förämbetsmannarege-ringar. Och i det läget får en diskussion om valsystemetsbetydelse för den parlamentariska stabiliteten ett större värde än DanielTarschys försöker göra gällande. Vissa grundlags- -frågor 80DANIEL TARSCHYS (fp) replik: Jag beundrar för hans förmågaatl i ett treminutersinlägg pressa in så många olika författningsfrågor. försöka ta upp någon konkurrens i det avseendet, utan jagnöjer mig med atl yrka bifall fill utskottets hemställan. Anf, 81 () replik: undviker atl diskuteraminoritelsparlamen-tarismens problem, men de problemen kommer man inte ifrån idagens situafion. Jag tycker alt den inställning som präglar ochcentern just nu stör möjligheterna att skapa en förbättrad författningspolitiskdebatt här i landet - en sådan debatt bör ändå utgå från värdet av atl skapahandlingsdugliga regeringar. Det är inte bara genom en valsättsreform man kan uppnå ettsådant mål. Det kan ske också genom en större öppenhet i del politiskasystemet, ett samarbete över blockgränser. Men ser vi inte några teckentill en sådan vilja, och då menar jag att del på nytt blir aktuellt med endiskussion om ett valsystem som gynnar det parti eller de partier som får stödi valopinionen -ett system som innebär att pendelsvängningarna får ge utslag,så att det eller de program kan förverkligas som delta eller dessa redovisatinför väljarna. Därför tycker jag att de inlägg som jag här gjort hör väl hemmai diskussionen om ett belänkande som rör grundlagsfrågorna. 82 () replik: Jag förmenar inle alls rätlenatl fortsätta att föra en debatt både om majoritetsval och om alla de andra frågorsom han har tagit upp i denna diskussion. Men vad jag insisterar på är att delförslag som socialdemokraterna har lagt inle är ägnat atl tillföra oss merkunskap om majoriletsvalsystemet. Vi vet redan hur ett sådant fungerar. Påbasis av simulerade dala och verkliga dala har del utretts hur det skulle slå isvenska val. Del finns därför inget skäl att bifalla förslaget om ytterligareutredning. Förste vice talmannen anmälde att anhållitatt fill protokollet få antecknat atl han inte ägde rätt till ytterligarereplik. Anf, 83ANDERS (): Kollektivanslutningen har så många gångerdiskuterats i denna kammare, atl del är naturligt all de människor som berörsav kollektivanslutningen och de som har följt debatten om den undrar: Lederdessa debatter i riksdag till några konkreta resultat? Inle mindre änsex gånger har uttalat att kollektivanslutningen bör upphöra. Menalltjämt förekommer kollektivanslutning till del socialdemokratiska partiet somom inga riksdagsutlalanden hade gjorts. Ingenting tyder på atl omfattningen avkollektivanslutningen håller på alt minska. Man frågar sig: Hur länge skalldetta få fortsätta? Betyder inte uttalanden någonting? Just den frågan ställdes till den socialdemokratiskepartisekreteraren när han besökte konstilutionsulskoltel isamband med behand- lingenav de motioner som har med kollektivanslutningen att göra. Hans svar var:"För partiet är partikongressens beslut av högre valör än en rekommendationgiven av partiets motståndare i ." Alltså:Sex riksdagsutlalanden om all kollektivanslutningen bör upphöra uppvägsuppenbarligen lätt av ett partikongressbeslut. På annat sätt, fru talman, harman svårt atl tolka svar. Med den inställningen kan vi interäkna med att särskilt myckel kommer alt hända när det gäller att få bortkollektivanslutningen. Vadman utreder inom socialdemokratin och fackföreningsrörelsen äruppenbarligen inte, som massmedia har fått för sig, atl avskaffakollektivanslutningen, ulan bara atl finna nya och mera diskreta former förden. Dessa kan måhända bli något smakligare än det nuvarande systemet, men detfinns också risk för alt resultatet i prakfiken blir det motsatta. Vadsom nu uppenbarligen föresvävar de socialdemokratiska utredarna, om man skalltro vad sade inför konstilutionsulskoltel, är att ifortsättningen inte längre kollektivansluta medlemmar, fysiska personer, utan istället ansluta hela avdelningar till det socialdemokratiska partiet. Fördelenär då naturligtvis atl man slipper bråket med besvärliga reservanter - mankollektivansluter ju en juridisk person och inle individer. Kanske minskarockså problemet med individuella trakasserier och allt vad de innebär avoförmånlig publicitet och dålig stämning ute på arbetsplatserna. Mendet finns en ännu större fördel för det socialdemokratiska partiet om manföljer denna väg, och del är den ekonomiska sidan av saken.