prot · G409104 · 1980-12-31 00:00:00 — Jag tror attrådgivning och kursverksamhet i allt högre grad kommer attiririkfas på atf eliminera skadeverkningarna av en rafionalisering som harvarit litet för hård. Det märker vi , och det har vi diskuterat i andrasammanhang. krifiseras tekniken när det gäller djurfabrikerna. Man ärtveksam om hur Djurhälsan klarar detta etc. Det kan hända att rådgivningen ifortsättningen mera måste gå ut på aft förhindra skadeverkningar. Resonemangetom rationaliseringsvinsten är alltså felaktigt. Därmed är också reservationenfelaktig. När def gäller reservation 2 om markförvärv sägerreservanterna att def är bra att lantbruksnämnden får en kreditgaranti viduppköp av mark för rationaliseringsändamål. I första hand bör domänverketanvisas möjligheter att överta sådan mark. Men jag och utskottets majoritet harinte den grundsynen när def gäller markägandet. Jag vill peka på en direkt felaktigheti denna reservation; Om reservanterna menar atf staten skall kunna köpa markenär det inte kreditgarantier sombehövs, utan dä är det nya friska pengar sommåste till. Reservanterna kan väl ändå infe mena aft domänverket tjuvhåller påpengar som man har råd aft köpa mark för - man redovisar ju sin vinst. Om man isak skall kunna hävda att förslaget i reservationen bör genomföras, var då godoch anvisa pengar för inköp av mark! Beträffande reservationerna 3 och 4, som gäller permanentskördeskadeskydd, hänvisar jag till utskottets skrivnirrg. Vi avvaktar - somvi tror - helt nya riktlinjer. Nya riktlinjer för skördeskadeskyddet ärnämligen under beredning i departementet. Skulle det vara sä-som reservanternasäger-att onödigt mycket pengar anslås, vill jag ändå framhålla aft de pengarnainte är bortkastade. De är inte förbrukade. Om anslagen verkligen är för storafinns ju pengarna kvar. Utskottets majoritet har alltså ansett att man mäsfeavvakta de nya riktlinjerna innan man går in för kraftiga prutningar. Vad gäller reservafion 5 om Gammelkroppa skogsskola kanjag helt instämma i def som sade i sitt anförande.Utskoffsmajorifefen ställer sig bakom det blygsamma anslaget på 150 000 kr.Inom parenfes kan jag säga aft vi tyckte atf den första statsmakten skulle harätt att bevilja . till eft angeläget ändamål. Beträffande reservationerna 6 och 7 kan jag instämma iGrethe allmänna fal om värdet av en ambitiös miljöpolitik. Jaginstämmer i de omdömen hon fällde om hur viktigt och värdefullt det är att sefill att vi fortsättningsvis håller vår fana lika högt som när detgäller att slå vakt om vår miljö. Departementet har ju också satsat på ökningarpå alla de här punkterna. Men jag tycker det är orättvist när atf man här inte bör bromsa forskningen. Det är nämligen felaktigt atfsäga atf man bromsar forskningen, när man ökar anslagen med ett par tremiljoner i något fall, några i något fall och 0,7 milj. kr.i något fall. Jag vågar påstå att det är mer än vad som svarar mot den allmännakostnadsökningen. Man fär vara till freds med aft det med hänsyn fill denrådande budgetsituafionen, som alla väl känner till, varit möjligt att få fillsfånd så pass stora ökningar av de här anslagen. Jag tycker inte heller aft def är rikfigtatf säga att man prutade så och så mycket och att man prutar igen.Av ekonomiska skäl går det dess värre infe allfid, som jag redan inledningsvisantydde, att ge de olika verken exakt vad de äskat i sina petita, även omkraven är aldrig så angelägna. Def där är ju ett mönster som vi väl kännerigen, oavsett vem som råkar ha regeringsansvaret. Med deffa, herr talman, ber jag atf få yrka bifall tillutskottets hemsfällan på samtliga punkter. 7 () replik; Jag kan av naturliga skäl infe ta upp endetaljdiskussion om de intrikata beräkningar som ägnade sig äfnär def gällde frågan om i vilken utsträckning def gick åf industriarbetstidför aft köpa olika livsmedel. Jag vill bara ställa en konkret fråga till EinarLarsson: Var finns den matsedel som innebär att en industriarbetare klarar sittinköp av basmat för genom en minuts arbefsfid? Def betyder atf hanskulle fä den här basmafen för . Jag skulle gärna vilja se den matsedeln- ja, def skulle väl infe bara jag utan eff stort anfal industriarbetare. Vifår f, ö, anledning atf ta upp den här diskussionen senare, och jag skall intefördjupa rnig i den. Jag vill bara peka på en sak som sorgfälligtgick förbi, nämligen jordbrukets beroende av atf vi har en fast ekonomiskpolitik i samhället, en ekonomisk politik som ocksä garanterar en tryggtillvaro för konsumenterna. Vi kan skriva fina formuleringar när det gäller attange målsättningar för jordbrukspolitiken, men def spelar infe nägon roll omkonsumenterna inte har möjlighet aft köpa de produkter som levereras frånjordbruket. Och den faktiska utvecklingen är ju sådan atf det är där somskon klämmer. Def är konsumenternas sjunkande" köpkraft som skapartilltagande svårigheter för svenskt jordbruk. Sä långt tycker jag ändå att detkan finnas skäl atf kommentera situationen också i den här debatten. Jag uppfattade inte i vilket sammanhang resonemanget omhur mycket pengar verkscheferna skulle ha gällde mig, eftersom man i dereservationer som jag yrkar bifall fill vill ha mindre anslag än vad denborgerliga utskotfsmajoriteten tillstyrkt. När det gäller frågan om vem som skall betala kostnadenför rationaliseringsverksamheten är det faktiskt så att det argument som EinarLarsson använde, nämligen att man tar uf en viss procent irationaliseringsvinst i samband med jordbruksprisförhandlingarna, nu har fallitborf. Man har nämligen inte fixerat ett sådant krav i siffror i den uppgörelsesom har förkastats av båda parter. Det sker i själva verket inga ytterligareförhandlingar. Uppgörelsen är klar. Därmed faller det argumentet, och detinnebär att man, såvitt jag förstår, skulle kunna acceptera för att låta kostnaderna för rådgivningsverksamheten bäras avjordbruket som kollektiv. När det sedan gäller reservafion 2 om markförvärv har vifaktiskt inte sagt aft markområdena i huvudsak skall anvisas domänverket, utanvi har föreslagit att domänverket skall få en förstahandsrätt att yttra sig omhuruvida verket är intresserat av ifrågavarande förvärv. Anf.8 () replik: Jag sade redan i mitt första anförande attdef här är fråga om små prutningar, men vikfiga. Just när det gällermiljövårdsforskning räknar faktiskt med att bara löne- ochkosfnadsuppräkningen uppgår till över 5 milj, kr. Verket behöver alltsådärutöver pengar för tre nya projekt, nämligen 2 milj, kr. fårnaturvårdsverket bara 2,3 miljoner totalt pä denna punkt. Det innebär iklartext att de nya forskningsprojekten är i allvarlig fara. Naturvårdsverketsäger sjiilvt att möjligheterna till ytterligare omprioriteringar är mycketbegränsade, och den föreslagna ökningen med 2 miljoner är angelägen för atfalla de nya projekten skall kunna startas. Jag tycker aft det här är små belopp i den storamiljardrullningen, men om vi prutar på dem tror jag att det kan bli dyrt förvår miljö och också för vår hälsa . Därför tycker jag attmiljöforskningen borde vara ett "heligt" område, där vi skulle slippagöra prutningar. När def gäller produktkontrollnämnden ärjordbruksministern synnerligen kortfattad. Han förklarar inte alls hur hananser aft man skall klara de vikfiga undersökningarna beträffande bly ochkadmium, och han framför inga önskemål alls orn att vi skall försöka göra platsför viktiga undersökningar. Därför mäste jag också tolka majoritetens förslagsä att majoriteten helst inte vill i detalj gä in pä vad som kommer atf händaom inte dessa viktiga institutioner får sina bidrag. Vi socialdemokrater har anvisat täckning för alla deytterligare höjningar i förhällande till regeringens förslag som vi förordar.Vi sfär alltså för uppfattningen atf just dessa två områden är så vikfiga aftinga prutningar är möjliga. 9EINAR () replik: Jag skall försöka att kortfattat svara pä nägra frågor. Till aft börja med vill jag gärna säga till jag är helt ense med honom om atf konsumenternas köpkraft naturligtvis ärmycket avgörande för jordbrukets situation. Det råder inga delade meningaromdet. Därför är det ocksä helt klart atf jag hyser starka förhoppningar om aftekonomin i vårt land möjligt kan åfersfällas, så att konsumenterna fårdenna köpkraft. Jag har betonat att det är mycket angeläget att vi till desskan behålla livsmedelssubventionerna åtminstone pä den nivå som man efter hårdaförhandlingar kommit fram till. Vad sedan gäller fråga beträffandematsedeln vill jag framhålla att det är felaktigt atf tolka den sä som hangjorde. När man går ut och säger aft maten är dyr, då krävs def, tycker jag,aft man gör de analyser som jag tillät mig göra. Den matsedel som efterlyseshar vi på ett mycket förtroendefullt och sympatiskt sätt fått redovisad hos KF.Att äta enligt den kostar , har jag sagt, och av det går och25 sekunder fill jordbrukaren som dennes arbetslön. Det läter fantastiskt, mendet är faktiskt sant. Def kostar alltså . atf äta enligt denna matsedel,och dä har man fått i sig hela livsmedelstriangeln, som innehåller 1 000kalorier mer än hälsoexperterna rekommenderar. Beträffande rådgivningen är def rikfigt att rnan inte nulängre tänker pressa jordbrukarna med krav på ökad rationaliseringsvinst. Mendä kan det tänkas - def har jag redan redovisat i mitt första inlägg - attrådgivningen egentligen kommeraff gå i den andra riktningen. Det kan bli frågaom aft eliminera de hårda skadeeffekter i olika sammanhang som delvis är enföljd av den för hårda rationaliseringen. Då uppstår inte längre någrarationaliseringsvinster. Beträffande miljövårdsforskningen ochmiljövårdsinformationen vill jag påminna om att man ändå har ökat fofalanslagefmed 2,3 miljoner på en punkt. Anslaget till miljövårdsforskning är uppe i 40,3miljoner, och det är ändå bara en liten del av det statliga engagemanget iforskningsprojekten. Sedan kan jag hålla med om att man skulle önska att mankunde ge ännu mer, men man är där bunden av faktiska ekonomiska förhållanden. 10 () replik: Jag noterar naturligtvis medtillfredsställelse att hos den borgerliga regeringen skall kämpaför atf vi skall få behålla de livsmedelssubvenfioner som blir kvar efter deprutningar som har genomförts. Jag tror aft det är viktigt att man slår vaktom livsmedelssubventionerna och hälsar naturligtvis med fillfredsställelse aftEinar har de ambitionerna. För resonemanget orn basmafen vill jag fortfarande sättaeft förhållandevis Stort frågetecken. Def beräknas kosta . att anskaffabaslivsmedlen på den mattriangel som KF har presenterat och som bygger sitt resonemang på. säger aft def tar och25 sekunder för bonden atf producera detta. Det skulle alltså innebära attbonden för den basmaten får . Jag tror fortfarande aft det liggernågot slags räknefel bakom detta, speciellt om man tar hänsyn till vaddagsbehovet av mjölk kostar i en sådan här diskussion i förhållande till deleverantörspriser lantbrukarna får. Jag vill också ta upp något som jag tycker är lifefohederligt i det här resonemanget. Man bortser här nämligen helt frånförädlingsindustrin, precis som om den vore en främmande organism som infe harmed svenskt jordbruk att göra. Förädlingsindustrin ägs till betydande delar avjordbrukarna. Den är dessutom företrädd i de jordbruksprisförhandlingar sombedrivs. Jag tycker därför atf def är atf vilseleda läsarna när man i stortuppslagna annonser glömmer bort detta förhållande. Jag tror aft vi har anledning att,som Livsmedelsarbetareförbundef gjorf efter sin kongress, ta upp ett resonemangom hur en total livsmedelspolitik i framfiden skall se ut. Då kan vi infe undgåatf diskutera också det här, men det är en diskussion som vi får återkommafill. Anf.11 () replik: Def gläder mig aft också kännerdet tungt att man mäste pruta pä miljövärdsanslagen. Till def skulle man kunna sägaatt regeringen ju försatt sig i denna hårda prufningssifuation pä grund av Anslag inom jordbruksdepartemen tets verksamhetsområde med mycketlättare hand tagit bort inkomster frän staten genom indexreglerade skatter ochpä grund av aft man - tydligen utan något särskilt dåligt samvete - stimulerarmänniskor till aft göra avdrag pä skaften för atf öka sitt kapital. För man ensådan ekonomisk polifik leder det till en prufningssi-tuafion. Då kan def t. o.m. - låt vara att det är med mindre belopp - gå ut över något för oss alla såviktigt som vår miljö och vär framfida hälsa. 12 () replik; Låt mig mycket kort men mycket bestämt fillbakavisa deffelaktiga resonemang som, till min förvåning, även för. Hansäger aft annonserna inte ger en riktig redovisning av jordbrukarnas inkomster,eftersom en del av pengarna går till förädlingsföretagen, som är andelsförefagdär jordbrukarna är delägare. Jo, visst är def sä, men redovisningen är likakorrekt för det. Förädlingsförefagen har eff mycket stort anfal människoranställda som verkligen inte är överbefalda. Eller anser det?Förädlingsföretagen går inte med nägon lysande vinst. Tvärtom ser vi iårsberättelserna pä löpande band hur de flesta av jordbruket ägdaförädlingsföretag går med förlust. I sådana fall där det går jämnt ihop ellerblir någon utdelning till andelsägarna är detta med i kalkylen. Det är redaninräknat i def man befraktar som jordbrukarens arbetslön, och det var den vidiskuterade. Sedan går det inte för att så vårdslösttillbakavisa resonemanget om hur många minuter den svenske industriarbetarenhar att arbeta för atf tillgodose dagens matbehov, rejält tilltaget med 1 000kalorier i överkant. Hur mycket har han att arbeta för def totalt, och hur stordel av tiden åtgår för att betala jordbrukarens arbetslön? Jag har redovisatdefta korrekt och hänvisar fill protokollet. Det går infe att vifta bort såenkelt som gör. Till vill jag säga än en gång: Det är intetal om någon prutning. Det är fal om en kraftig anslagsuppräkning frånföregående år, och def tycker jag infe är sä dåligt med hänsyn fillbudgetsituafionen. Talmannen anmälde aft GretheLundblad och anhållit att till protokollet få antecknat atf deinte ägde rätt fill ytterligare repliker. 13 (): I jordbruksutskottets befänkade nr 18behandlas under punkt 45 bl. a. mofion nr 231. I denna motion är vi femcenterpartister som tar upp de nya bestämmelserna om självrisk för viltskadorsom beslöts av förra årets . Enligt de nya reglerna skall självriskenberäknas genom aft def genomsnittliga värdet av havre- och kornskördenmultipliceras med lantbruksföretagets totalareal. Självrisknivän utgör avden framräknade summan. Vi konstaterar i motionen att dessa nya regler visat sigleda fill orimligt höga självriskbelopp. Vi far upp tre konkreta exempel. länmed åker fick 1980 sin självrisk höjd från . Enarrendator i fick självrisken höjd från . fill 2 500kr., också han med åker. En bonde i med åker, varav 15 i vall, fick en självrisk på . Vi konstaterar vidare i mofionen aft def är fel atfberäkna självrisken på lantbruksföretagets hela areal, alltså inkl, vall ochträda. Eftersom def är ytterst sällsynt att ersättning utgår för skador på valloch naturligtvis hundraprocentigt säkert att den inte utgår på träda, fårsystemet mycket orättvisa konsekvenser. Ett animalieförefag som använderarealen för grovfoderförsörjning får i förhållande till den besådda arealen,där ersättning kan utgå, en orimlig självrisknivä. Konkret exempel från eftsådant företag visar på en självrisknivå pä , jämfört vid enbartspannmålsodling. Det hör fill bilden atf de företag som drabbas är belägna isådana områden där animalieproduktion är en förutsättning för sysselsättningoch utkomstmöjligheter. Dessutom konstaterar vi i motionen aft arrendaforernadrabbas särskilt hårt av de nya bestämmelserna. Många av dem arrenderar avdomänverket eller skogsbolag, har mycket vilt på och kring gården, har markersom bäst passar för havre, har ingen jakträtt och mycket små möjligheter atf fåin viltskadorna på sin plussida när arrendena görs upp. För atf i någon mån råda bot på felaktigheterna i def nyaersättningssystemet föreslår vi motionärer att vall och träda i fortsättningenutgår vid beräkning av självrisken för viltskador, Def skulle vara vettigareoch rättvisare och, mycket grovt beräknat, minska självrisken förde värstutsatta med ungefär en tredjedel. Utskottet har i sin skrivning nöjt sig med att hänvisafill den utvärdering av ersättningsreglernas tillämpning som jordbruksministernsagt skall göras. Det är synd att utskottet inte bättre tagit tag i den härfrågan, dels därför atf motionen anvisar eft relativt enkelt sätt att rättatill åtminstone en del av missförhållandena, dels därför att det råder stor oroute i bygderna kring resultatet av de nya beräkningsgrunderna för självrisk vidviltskador. Denna oro har manifesterat sig i flera motioner fill LRF:slänsförbundssfämmor och aktivitet från LRF på riksnivå. Flera förslag hardärvid kommit fram för att rätta till de missförhållanden som visat sig vidlådadet nya systemet. Vi har i motion 231 anvisat en väg. En annan kan vara aftsänka procenttalet till av skördevärdet. En tredje väg kan vara att beräknasjälvrisken enbart på de skadekänsliga grödorna. Här finns många möjligheteratt angripa problemet och många indikationer på aft problemet måste åtgärdas. Att yrka bifall fill en motion mot eff enigt utskott anserjag meningslöst. Jag kan bara hoppas aft den utvärdering som pågår och somutskottet hänvisar till kommer att leda fill förslag fill förändringar aversättningsreglerna för viltskador, sä aft inte de enskilda lantbrukarna ifortsättningen drabbas av så stora självrisker som , Jaghoppas också verkligen att dessa förslag kommer så snabbt att nya, förlantbruket bättre regler kan fillämpas fr, o, m, skördesäsongen 1981, Jag har inget annat yrkande än utskottets, 2 protokoll 1980/81:104-105 14ARNE i () replik: Det finns visst fog för den oro som ger uttryck för. Däremot kan man nog påstå atf hennes kritikär lifef väl snabbt framförd, eftersom de nya viltskadebestämmelser som skallgälla faktiskt aldrig har tillämpats . Jag har ingenting atf erinra mot räkneexemplen. Def kandäremot sägas atf den gamla, generellt gällande självriskgränsen om 200 kr.kanske var i lägsta laget. Att man nu har knutit självrisken tilllantbruksföretagets storlek som man har tagit bort den övre gränsen, odlad mark, för att viltskadeersäftning över huvud taget skall utgå har alltså utan tvivelvisst fog. Jag vill gärna säga att jordbruksministern i samband medden kritik som har framförts mof de nya reglerna har varit föredömligt snabboch precis. Han har nämligen sagt att visar det sig atf de här reglerna får sånegafiva konsekvenser som kritikerna har antytt, kommer han atf ta initiativtill atf de skall ses över. Atf gå längre och med större beredvillighetbehandla krifiska synpunkter än vad jordbruksministern gjort i def här falletkan man inte gärna tänka sig. Som sagt har dessa regler infe fillämpats än.Just , , fördelar viltskadenämnderna ute i länen de pengar somfinns efter ansökningarna, och def kanske vore skäl att vänta tills det ärgjort. Det är klart om en månad eller två, och då vet vi precis vilket utfallethar blivit och kan föra en mera meningsfull diskussion än . 15 () replik: Mycket kort: Jag håller med om aft den gamlasjälvrisken på , var för låg, och det tror jag att LRF och alla andrainblandade parter var överens om. har emellertid visat aft de nya bestämmelsernaslär väldigt illa för många, framför allt för arrendaforerna. Då tycker jag atf vi infe bör varasämre, när vi märker aft ett beslut som vi har fatfat - även om det var så sentsom vid föregående års - slår snett, än aft vi skyndsamt ser över det,så atf nya regler kan träda i kraft fill skördesäsongen 1981, Det är defviktigaste, och jag hoppas att def skall gå. 16ARNE i () replik: Jag vill erinra om atf krifiken har förtsfram så snabbt och så hårt bl, a, i tidningen , att vissa jordbrukare medviltskador faktiskt inte har bedömt det som möjligt eller lönt att sökaersättning detta är. Jag känner till några sådana fall, Defta förhållande tycker jag är olyckligt. Det är ettdåligt sätt atf testa en ny bedömningsgrund, om man kritiserar den så hårt attmånga avstår från att söka ersättning. Detta är dock, herr talman, så långt också ett instämmandei den försiktiga kritik som framför. Jag har ingen annanmening, men detvar onödigt aft dundra så hårt atf man skrämde bort sådana som troligen kundeha fått ersättning, 17 (); I används varje årungefär4miljoner kilo växtgifferi jord- och skogsbruket. Def är eft halvt kilo per person och är. Samfidigt somden lanfbrukskemiska industrin framhärdar i att ensidigt understryka deekonomiska fördelarna av en ständigt stigande användning av växtgiffer ochhandelsgödsel, ökar medvetenheten bland polifiker och allmänhet om dessmiljömässiga nackdelar. Skador som framkallas av kemiska ämnen yppar sig intesällan först , då det kan vara för sent aft ingripa. Faktorer som knapphet i fråga om energi, livsmedlenstillförlitlighet och omtanken om miljön har bidragit till eff ökat intresse föralternativa odlingsmetoder. Kännetecknande för t. ex. biologisk odling- ivilket ämne inom parentes sagt en stor internationell konferens just avhållifsi - är att man undviker eller till stor del utesluter användning avsyntetiskt framställda gödselmedel, bekämpningsmedel, tillväxtreglerande ämnenoch fodermedelsfillsatser. Så långt möjligt använder sig biologiskaodlingssysfem av växtföljder, växtavfall, stallgödsel, baljväxfer, gröngödsel,ufifrån kommande avfall, mekanisk bearbetning och olika typer av biologiskbekämpning för atf upprätthålla åkermarkens produktionsförmåga ochrtrafjords-skiktet, för att tillföra växtnäring och för att kontrollera förekomstenav insekter, ogräs och andra växtskadegörare. Trots atf de som dristat sig aft pröva alternativaodlingsformer i sin jordbruksverksamhet ofta hårt motarbetats av denkonvenfionella klokskapen på området har flera intressanta sysfem utvecklatsför markvård, växtodling, återanvändning av organiskt material, energibesparingoch växtskydd. Eft bra exempel finns i Hörbyfrakfen i mellersta Skåne.Där pågår försök med kemikaliefri odling. Odlingarna bedrivs avpraktiskt sinnade lantbrukare och under medverkan av på området sakkunniga. De för projektet ansvariga hävdar aft spannmålsskördarnager i stort sett samma ekonomiska resultat som den konventionella odlingen ochatt potatisodlingen fill och med är lönsammare. På den största gården bärgadesen potatisskörd där visserligen bruttot låg under vad som kan uppnås medintensiv kemikalieanvändning men där man genom mindre utgifter för konstgödseloch bekämpningsmedel och mindre bortsorfering samt bättre kvalitet uppnådde ettbättre nettoresultat. I mofion 1980/81:320 har jag tillsammans med några andrasocialdemokrater föreslagit att inombefintlig anslagsram skall beviljas medel för inrättande av ett odlingsråd meduppgift aft genom råd och anvisningar söka anpassa odlingstekniken inom jordbruketfill de krav dagens samhälle ställer på ökad miljöanpassning, minskadanvändning av hjälpenergi och förbättrat utnyttjande av lantbrukets egnaresurser. Organisafionen, som saknar bindningar till den lanfbrukskemiska industrin,bedriver sin verksamhet helt utan ekonomiska bidrag från staten ellerjordbrukefs föreningsrörelse. Vi föreslår i motionen ocksä att skall uttalasig om behovet av ökad satsning på alternativa odlingsformer.Jordbruksutskottet, som i stora stycken delar motionens syn på behovet av ökadsatsning pä alternafiva odlingsformer och forskning kring dessa, har inteansett sig kunna tillstyrka våra direkta förslag. Mot eff enigt utskott läräven kämpa förgäves, och jag tänker därför icke yrka bifall tillmofionen. Vad man däremot mäste fråga sig är om ledande företrädareför jordbruksutskottets majoritet verkligen menar vad de skrivit under ibetänkandet. Där sägs nämligen bl. a. att det pågående forsknings- ochutvecklingsarbetet på området förtjänar statligt sföd, och det är helt i linjemed vad vi har föreslagit. När samma företrädare lämnar ochäntrar centerpartistiska talarstolar finrrs def dock infe mycket kvar av denåtminstone försiktigt positiva synen på miljövänligare odlingsformer.