prot · G40955 · 1980-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1980/81:55 Sammansättningen avregionstyrelserna inom högskolan Förhandlingarnaleddes till en början av tredje vice talmannen. 1§ Sammansättningen av regionstyrelserna inom högskolan betänkande 1980/81:14 om ändring i 31 § högskolelagen(prop. 1980/81:40). 77 (vpk): Utskottet anser att det inte är påkallat att gör ettuttalande i frågan om vem som kan anses företräda allmänna intressen. Men det ärjust vad verkligen borde ha gjort för länge sedan när man börjadeinrätta styrelser av den här typen. Vadsaken gäller är ju vilken princip vi anser skall gälla i de här sammanhangen.Skall styrelser för institufioner i samhällets tjänst ha enbart en demokrafiskförankrirtg, via de politiska partierna eller genom att de stora folkrörelsernablir företrädda av representanter för allmänna och samhälleliga intressen? Idet senare fallet är förvisso representationen korporafiv, inte parlamentarisk.Men med en demokratisk förankring är dock endast breda opinioner ellerorganisafioner med stor folklig anslutning företrädda. Denmodell som vi i vårt land emellertid väljer i väldigt många sammanhang ärkorporafiv, och dess representativitet bygger inte på hur stort antaletmedlemmar är eller på organisafionens karaktär av folkrörelse utan på att manbestämmer över kapital och företag. Penninginnehavet och den ekonomiskamaktställningen kvalificerar för representation, Arbetskö-parna ochkapitalägarna utgör ingen folkrörelse. De har förvisso makt genom sitt ägande,men det är därmed inte självklart att detta makfutövande är förenligt meddemokratin. Ochvad har dessa kapitalägarintressen med högskolan att göra? Är det infe vårahögskolor? Har högskolorna kommit fill på privata initiativ, och betalas de urprivata kassor? Vilka legifima intressen, som t, ex. i det här fallet, anserutbildningsutskottet att arbetsköparnas representanter har att Sammansättningenav regionstyrelserna inom högskolan tillvarata i högskolansregionstyrelser? Jaginser aft utskottet inte närmare har funderat över dessa frågor. Denkorporativa modell som tillämpas i olika stadiga och regionala styrelser, därarbetsköparföreträdare ingår, med motiveringen att arbetsmarknadens s. k.parter är likvärdiga, har blivit så vanlig att man inte funderar över om denhar något berättigande från demokratisk synpunkt. Iett klassamhälle, där en borgarklass av kapitalägare och storfinans bestämmeröver ekonomi, produktion och arbetsliv, har denna ledande klass givetvis ettövertag, även om den bara utgör av befolkningen. I en borgerligstat, där kapitalism och stat växer samman i takt med att den kapitalistiskaekonomin inte klarar sig utan statligt stöd, blir en följd också attkapitalägarna skaffar sig makt över forskning, utbildning och allt större delarav den statliga apparaten. Menden beskrivningen av vårt samhälle brukar inte tilltala den friaföretagssamhetens uttolkare. Den brukar ju t. o. m. avfärdas som ett utflöde avmarxistisk vokabulär. Men här erkänns den ändå. Det märkliga är att denborgerliga demokratins skönmålare inte ens reagerar över att kapifalintres-senaså naket framträder som makthavare. Men om man nu erkänner aft man vill ha kvararbetsköparrepresentanter i regionstyrelserna, därför att man anser att denreella makt de utövar i andra sammanhang även måste komma fill uttryck istyrelserna, då erkänner man också att det är rena klassintressen mantillgodoser. Iborgarklassens intresse vill regeringen och utskottet här få bort företrädarnaför de anställda, trots att detta strider mot den i lagen fastställdafördelningen mellan allmänna intressen och dem som är verksamma inom högskolan.I borgarklassens intresse vill man minska antalet företrädare för löntagarna. Istrikt demokratisk mening, enligt principen en människa, en röst är löntagarnai landet mångdubbelt fler än kapitalägarna-arbefsköpar-na. Mennu gäller ju infe denna demokratiska, liberalt demokratiska, princip förutskottet. Här gäller bara klasskampen, även om det är fråga om en liten sak.Därför hävdar jag nu här de motsatta klassintressena under parollen "kastaut de helt oberättigade arbetsköparrepresentanterna ur högskolansregionstyrelser och behåll alla löntagarrepresentanter". Jag vädjar fillde av kammarens ledamöter som anser sig företräda löntagare och inte arbetsköpareatt ansluta sig till den linjen och rösta för motionen. Jag yrkar bifall till motion 1980,/81:164 av m.fl. 78 (): Här har utbildningsutskottet skrivit ett mycket kort och koncistbetänkande. Det är en uppföljning av vad har uttalat tidigare i dennafråga. Jag vill bara med ett par meningar kommentera vad sade. Detär faktiskt så, att de anställda hitintills har varit företrädda i dubbelmening. Dels har de tre personer som representerar de allmänna intressena. dels har de tre som direktrepresenterar löntagarorganisationerna. Det är alltså den senarerepresentationen som föreslås försvinna. Nusäger att det är fel att arbetsgivarna skall vara företrädda.Arbetsgivarorganisationerna har en representant. Enligt förslaget skulle defre stora löntagarorganisationerna få var sin representant. Jag kan inte finnaatt det skulle vara rikfigt om arbetsgivarsidan saknade företrädare i det härorganet. Den verksamhet som har att övervaka, den högreutbildningen på regional nivå, är naturligtvis ett intresse för helaarbetsmarknadssidan, inkluderande arbetsgivarintressena. Jag förstår inferikfigt logiken i kommunisternas resonemang, och det har inte heller utskottetgjort. Jag vill med det anförda yrka bifall till utskottets hemställan. Sammansättningenav regionstyrelserna inom högskolan 79 (vpk); Jag kan inteförstå vilken opinion som arbetsgivarna skall företräda och vilka andraopinioner som i sä fall, med samma lilla numerär, inte kunde ha precis likaberättigade synpunkter på regionstyrelserna och på högskolan och dessverksamhet. Detgär inte att säga att de anställda är företrädda i dubbel mening.Fackföreningsrörelsen i stort företräder ju inte specifikt de inom högskolananställda. Det är ju också klart utsagt i tidigare riksdagsbeslut attfördelningen när det gäller s. k. allmänna intressen och högskolans egenverksamhet bör vara en helt annan än den som föreslås av utskottet. De vidhögskolan anställda och deras representanter företräder ju verksamheten vidhögskolan, och de stora löntagarorganisationerna företräder ju stora, bredaopinioner i detta land. Arbetsköparna företräder ingen väsentlig opinionnumerärt sett, demokratiskt sett. Anf.80 (): Om defta kan vi diskutera hur länge som helst. Det är ju faktiskt så,aft de anställda självfallet har representation i vanlig ordning vid dehögskoleenheter där de har sin anställning. Det är en sak för sig. tycker att arbetsgivarsidan inte skallrepresenteras, därför att den företräder en så liten opinion. Men när vi nu hardenna sammansättning av styrelsen vore det märkligt om inte arbetsgivarsidanvore representerad på det här området, eftersom det finns intressen att bevakaöver hela arbetsmarknadens fält och hela arbetsmarknaden då också skall vararepresenterad. Det är den i alla andra sammanhang. Varför skulle detta vara ettundantag? 81 RAULBLUCHER (vpk); Dearbetsgivarintressen som är legitima i sammanhanget är ju de samhälleliga. Deär också företrädda. Men vad har den privata arbetsgivarsidan i sammanhangetatt göra? Det kan jag inte förstå. Besparingari statsverksamheten, m. m. Utskottetshemsfällan bifölls med 297 röster mot 17 för mofion 164 av m. fl, 1980/81:15 om vissförsäljning av skog från domänverket 1980/81:27 omårsredovisning för (skriv, 1980/81:12) 1980/81:15 om viss följdlagsfiftning tillsocialtjänstlagen, m, m, (prop, 1979/80:1 och prop, 1980/81:46 i vissa delar) Vadutskotten hemställt bifölls. 3§ Besparingar i statsverksamheten, m. m. Föredrogsnäringsutskottefs betänkande 1980/81:16 om besparingar i statsverksamheten, m,m, (ekonomi- och handelsdepartementen) (prop, 1980/81:20), 82 LILLYHANSSON (s): betänkande nr 16 har vi socialdemokrater fogat trereservationer, som jag inledningsvis yrkar bifall till. Denförsta gäller och baseras på de uttalanden som görs i den s. k.besparingsproposifionen, uttalanden som inger oro. Där finns inga konkretaförslag, även om en del kommande förslag nämns. Men trots det anserhandelsministern att man kan göra besparingar /82 med 2,3miljoner och att den översyn av som aviserats skall begränsaanslaget med ytterligare 1,7 miljoner. Utan att avvakta de undersökningar somaviserats, gör man denna kraffiga begränsning av resurserna för bådekonsumentverket och statens pris- och karfellnämnd. Visocialdemokrater kan inte på så lösa grunder godta propositionen på denna punkt.Vi menar att utgångspunkten för besparingar på konsumentpolitikens områdemåste vara att de grundläggande mål som har gällt för den statligakonsumentpolifiska verksamheten inte får ges upp. Några sådana utfästelserfinns inte i propositionen. Detjag nu sagt om kan också sägas om statens pris- ochkartellnämnd. Även SPK är ett konsumentpolitiskt organ. Utan att regeringenanger några konkreta förslag, beräknar den att anslaget skall kunna minskas med3 miljoner. Man har goda skäl misstänka att regeringen inriktar sig på enkonsumentpolifisk nedrustning, som kommer att slå hårt mot de svaga grupperna isamhället. Denmisstanken stärks av vad vi kan läsa i , Där anges attregeringen nu har dragit upp riktlinjer för prisövervakningen. det gäller kläder, skor,möbler, radio- och TV-apparater samt fidningar skall SPK:s prisövervakning tasbort. Det gäller också restauranger, frisörtjänster, gatukök, lek- ochhobbyutrustning, färska grönsaker, färsk frukt samt fisk. Dessa varuområdentäcker av den privata konsumtionen. De här områdena fas nu genomregeringens förslag, som jag antar kommer i budgetpropositionen, bort från denintensiva prisövervakningen. Det finns alltså anledning för osssocialdemokrater att återkomma fill den här frågan. Den tredje reservationengäller allmänna reklamafionsnämnden. Visocialdemokrater följer där upp de invändningar vi haft mot attskilja från , I den besparingsiversom regeringen visar på alla områden skulle man göra en icke föraktligbesparing, om man nu avbröt förberedelserna för omorganisationen och i ställetskapade förutsättningar för att nämnden skall kunna fortsätta sin verksamhetinom med förstärkt ställning. Det är vad vi socialdemokraterhar föreslagit. Men utskottets borgerhga majoritet har inte velat gå med på detförslaget utan anser att den ovisshet som finns om de exakta merkostnaderna föratt skilja från inte har någonbetydelse. Jag vill med dessa korta kommentarer återigen yrka bifall fill de frereservafioner som är fogade till näringsutskottets betänkande. Besparingari statsverksamheten, m. m. 83 (vpk): Det är arbetsamt i utskotten . Men om det hade funnits fid attfriska upp de tunga ekonomisk-politiska texterna med något poetiskt inslag, dåfinns ett klassiskt citat, som med fördel kunde ha prytt huvudet på betänkandenr 16: Let there bemadness, yet - there's method in it! Eller på vanlig skånska:Det är i alla fall konsekvens i galenskapen, tid när varuskojeri, ohälsosamma substanser, kommersiella jippon ochprisuppskörtning är svårare än någonsin att genomskåda - skall manskära ner på det konsumentpolifiska arbetet, tid när folkhälsan kräver alldeles speciell vaksamhet, när smart reklam merän någonsin mobiliseras för att främja tvivelaktiga utbud - då skall det blimindre pengar för konsumentskyddet, tid när skandalavslöjanden görs om den internafionella elektriska kartellen,när bolagens privatbeskattning av medborgarna blottläggs - skall manminska på statens pris- och kartellnämnd. Närallt från konsumentskydd och kartellbekämpning till barnomsorg och skola fårdet stramare - vägrar de borgerliga att minska de pengar som viaInteramerikanska går i fickorna på fascistregimerna iLatinamerika, Ochså kan de borgerliga tydligen inte ens skilja på privat och offentligt, när deförklarar att ett korporafivt organ som inte är ett privat organ. Men för all del - manskall hålla de borgerliga räkning för en sak; det är 9Riksdagens protokoll 1980/81:54-55 Besparingari statsverksamheten, m. m. faktiskt konsekvens igalenskapen. Man vill minska konsumentskydd och kartellskydd. Man vill slå vaktom kartellerna, kommersialismen och general . Fårjag bara fråga mitfenpartierna: Hur känns det egentligen i er liberala ochdecentralistiska själ när ni vid hand vandrar in i hansFriedmanska ? Eller var det så litet kvar av den här själen , att ni nu beslutat er för att lämpa även resterna över bord? Jag yrkar bifall fillvpk-motionen och fill reservationerna. 84 HÄDAR (): Konsumentpolitiken fyller en viktig funktion i , och dessbetydelse blir ingalunda mindre när den ekonomiska fiden är kärv. Tvärtom villjag säga, att det är när medborgarna känner att det är svårt att få kassan atträcka fill som konsumentpolitiken fyller en särskilt angelägen uppgift. Dettagäller inte minst den vikfiga konsumentrådgivningen. Den rådgivningen måste isin tur bygga på en information och ett kunskapsmaterial som konsumentverketskall samla in, bl, a, genom varutesfer. Dettahar också med kraft framhållits av utskottet i dess betänkande. Jag vill därförsäga, att jag tycker att alldeles för snabbt börjar fala omnedrustning av konsumentpolitiken. Vad vi nu har att fa ställning fill är ettförslag från regeringen om att se över konsumentverkefs och SPK;s verksamheter.Självfallet är det riktigt att man i kärva ekonomiska fider genomför engranskning för att göra besparingar på dessa områden liksom på andra. Menmålinriktningen, att värna om en stark konsumentpolitik, måste finnas kvar. Denhar också utskottet givit uttryck för. Jagtycker vi skall vänta med de konkreta ställningstagandena och med fördömandenaöver regeringens politik fill dess vi ser vad regeringen konkret har attföreslå vad gäller de här två ämbetsverken och deras arbetsområden. TillJörn : Jag trodde att var kommunist. Såvitt jag förstårbehövs det inte någon konsumentpolitik alls i ett kommunistiskt samhälle, IJörn lyckorike - om det till äventyrs skulle realiseras -är det ju såatt staten ensam avgör vad som behöver och skall tillverkas. Med denutgångspunkt som har i sin ideologi får man väl förutsätta attdet inte skulle tillverkas några varor av det slag som inte konsumenten behöveroch önskar. Jagvill också fråga vilka erfarenheter som finns av konsumentpolitiki de socialistiska länderna. Hur fungerar konsumentpoli-fiken där i sinpraktiska tillämpning? Jagtycker nästan att det är ett uttryck för blasfemi när en kommunist står upp ochtalar om konsumentpolifik i ett samhälle som vårt. uppfattning ide här frågorna står nämligen så litet i överensstämmelse med den politik pådet här området som vi i i övrigt kan vara överens om. Mitt förslag fill LillyHansson är att hon skall vänta med de stora orden till dess att vi ser vadregeringen konkret har att föreslå. TillJörn vill jag säga: Det är bra med konsekvens även i galenskapen. Aftsom kommunist fala konsumentpolifik är ett uttryck för galenskap. 85 (); Jag tycker inteatt jag använde så stora ord i mitt anförande. Man skulle behöva användabetydligt starkare ord än så. HädarCars säger att man skall vänta pä regeringens förslag innan man börjar fala omnedrustning. Men i den här propositionen har ju regeringen börjat nedrusta rentekonomiskt redan, innan man över huvud taget lagt fram några förslag. Dem fårvi läsa om i . Det stärker min misstanke om att det ärfråga om en nedrustning och om en färdriktning som är ganska klar. Redan medden borgerliga regeringens hittillsvarande ekonomiska politik har särskiltlåginkomsttagare och andra utsatta grupper fått ökade svårigheter att klara sinhushållning, och med den neddragning man nu ämnar göra både på konsumentverketoch på statens pris- och karfellnämnd blir det sannerligen inte lättare för dehär grupperna att klara sig i det konkurrenssamhälle vi har. Det är precis degrupperna som man riktar in sig på med detta liksom med så många andra förslagsom den här regeringen lagt på bord. Så nog finns det all anledningatt nu uttala en varning, innan regeringen lägger fram ännu fler förslag somkommer att slå hårt emot de svaga och utsatta grupperna i samhället. Besparingari statsverksamheten, m. m. 86 (vpk): Den konsekventa galenskapen bredde ut sig ännu mer just i Hädar Carsanförande. Jag har litet svårt att följa med i hans logik. Vi kan emellerfidfitta litet på den och se hur besynnerlig den är. Förstkonstaterar han att behovet av konsumentpolifiska åtgärder och av ett starktkonsumentskydd ökar under de samhälleliga förutsättningar som råder i nuvarandeekonomiska läge och drar sedan den slutsats som finns i betänkandet ochbesparingsproposifionen, att man skall dra ner skyddet. Vad är det försorts logik? Det är en omvänd logik, en galenskapens logik. HädarCars säger att konsumentskyddet inte blir mindre därför att man ser efter omman kan spara på det. Men nog måste väl ändå konsumentskyddet bli sämre ochmindre om det får sämre och mindre resurser? Åtminstone är det så i den världjag brukar röra mig. Men jag vet inte hur det är i tankevärld. Där ärdet kanske tvärtom - ju mer man sparar och snålar in, desto effektivare, bättreoch större blir saker och fing. Somkronan på verket säger att vi som opponerar mot de härbesparingspropåerna skall vänta med vår kritik fill dess att ett konkretförslag föreligger. Ja, vi skulle ha väntat med vår kritik om ni väntat med erapropåer. Att ni inte kommit med några konkreta förslag är ju helt och hållet enfråga om arbetet i . Det har lagts fram ett papper förriksdagen, för behandling i utskott och kammare, där ni kommer med Besparingari statsverksamheten, m. m. Ochsedan säger ni till oss att eftersom propåerna inte går in på detaljer så skallvi tiga. Vad är det för sorts logik? Jagskall sedan inte följa ner på de nivåer han först var inne på. Sommedlem i en familj där vi i fre generationer varit medlemmar ikonsumentkooperationen ser jag ingen anledning att diskutera pä den nivån, Iförrgår var inne och förklarade att socialismen var av . Jagtycker att han skall vara litet försikfig med att säga sådant - haralldeles för många självutnämnda ställföreträdare här på jorden. Om Hädar Carssäger sådana saker alltför ofta kan det också hända att allt fler i kammarenbörjar undra hur han någonsin kunde bli statsråd. 87 HÄDAR (): Jag vill först gärna säga att jag i den här debatten vill göra mycketklar skillnad mellan och . Jaguppfattar det så att är oroad över den här propositionen ochkänner att hon och hennes parfi vill slå vakt om konsumentpolitiken. Den sistadelen av detta har jag stor förståelse för, och på den punkten delar jag ocksåi allt väsentligt hennes uppfattning. Konsumentpolitiken är en värdefull ochnödvändig del i det svenska samhällsarbetet, och den blir inte mindre viktig itider då alla människor måste spara in. Då är det särskilt viktigt att man fårut sä mycket som möjligt av värde av den sist utlagda kronan. Rätt utformadkonsumentpolifik, med en inriktning på att hjälpa och biträda konsumenternagenom rådgivning och på annat sätt, fyller i det sammanhanget en mycketvärdefull funkfion. Och rådgivningens grund är testning av olika varor samt i kommunerna kan förmedla kunskapen till konsumenterna. Påden punkten har och jag inga delade meningar. Jag villunderstryka att jag inte vill medverka till en konsumenfpolitisk nedrustning,och jag ser inte i det som är föreslaget några sådana tendenser. Jag erinrarockså om att utskottets majoritet särskilt framhåller uppgiften att gekonsumenterna råd och vägledning samt att det behövs underlag för sådanvägledning från sida. Det skall också finnas resurser fördefta. Jagtror att och jag, när detta sagts, inte behöver ha svårt attkomma överens om att det finrts områden i all offentlig verksamhet där detfinns möjlighet att göra besparingar, I tider då mycket måste sparas är detockså självklart att inga ämbetsverk bör frias från uppgiften att se över vadde kan göra för att bringa ned kostnaderna. Och det är inte heller säkert atten kostnadssänkning leder till minskad effekfivitet. Vi har praktiska erfarenheterfrån många områden i samhället, inom både den privata och den offentligasektorn, som visar att det ofta går att utföra arbetsuppgifterna med i huvudsakbibehållna målsättningar - i vissa fall t. o. m. med större effektivitet äntidigare - när man sett över verksamheten, valt ut det väsentliga och hamnat påen kostnadanpassad nivå. Därför säger jag bara till : Låt ossvänta med de fördömande orden fill dess vi ser vad regeringen konkret har attföreslå. Jag är övertygad om, att vi inte har att se fram mot någon avrustningpå det konsumentpolifiska området. Det är min utgångspunkt. Sedantill , som söker stöd bakom förfäderna i andra och tredjegenerafionen. Det är mycket frapperande att höra hur tradifionsbund-na desvenska kommunisterna nu har blivit, inte bara vad gäller sin polifiskahistoria utan även vad gäller familjebakgrunden. Jagsade helt enkelt, att i det samhälle som arbetar för skulle detinte finnas någon konsumentpolitik. Där kommer ju alla varor redan från början- på grund av den utomordentligt skickliga planeringen och den noggrannhet medvilken staten i alla avseenden sköter sina affärer - att vara sä utformade attkonsumenterna aldrig har något att klaga på. Och inte bara det: varorna kommerockså att tillverkas i sådan omfattning att de fyller alla de behov somcentralmakten anser vara de som skall fyllas hos medborgarna. Följaktligenfinns det inte i samhälle någon anledning att ha någonkonsumentpolitik. Jag kan inte heller finna att det i stater som kommit hansideologiska uppfattning närmast finns någon sådan - och jag är mycket tacksamatt få veta om kan korrigera mig på den punkten. Detär klart att behovet av ett konsumentpolitiskt skydd ökar i marknadsekonomier,jämfört med i socialistiska ekonomier, sade , Jag skulle viljafråga honom, om han verkligen tror att det stämmer. Vad tror han svaret skullebli om han frågade medborgarna i t, ex. om de anser att deraskonsumentpolifiska behov blivit väl fillgodo-sedda under de år som regimer ihans anda haft styret i landet? Jag tycker att när det gäller konsumentpolitikskall man hålla förfärligt tyst, om man är kommunist. Besparingari statsverksamheten, m. m. 88 (vpk): Det måste vara en väldigt sjuk sak som försvarar, eftersomhan talar om andra ting än vad ärendet rör. HädarCars säger i sin senaste replik att han är överens med om hurviktig konsumentpolitiken är. Och när han konstaterat att han är överens medhenne, då drar han slutsatsen att konsumentpolifiken därför skall ha mindrepengar. Den är nämligen särskilt vikfig, och det som är särskilt viktigt skallha mindre pengar, mindre resurser. Kartellernabreder ut sig alltmer - och vi har under den allra fåttuppmärksammade avslöjanden om kartellernas inverkan på den svenska ekonomin,vilket aldrig har kommenterat. Då gjorde han inga internationellautflykter, som han av någon märklig anledning gör . Men ju mer kartellernabreder ut sig och ju viktigare det blir att skydda konsumenterna frånverkningar av dessa bolags privatbeskattning, desto mindre resurser skall dåstatens pris- och kartellnämnd och kartellskyddet i ha. Jag kan inteannat än dra slutsatsen att den som säger så måste ha den inställningen att maninte skall skydda människorna från verkningarna av de privata kartellerna. Manskall i stället minska det skyddet. försökerframställa det så att han och egenfiigen Besparingari statsverksamheten, m. m. är av samma mening. De harprecis samma åsikter om dessa fing. Skillnaden dem emellan måste då vara denatt arbetar för och röstar för sin egen åsikt, medan Hädar Carsarbetar för och röstar för någon annans åsikt. Anf.89 (): Det är ju intressant och glädjande att delar min åsikt attvi behöver en väl fungerande konsumentpohtik här i landet och att den ärvärdefull från konsumenternas synpunkt. säger också att han intevill vara med om en nedrustning av konsumentpolitiken. Men om han verkligenmenar det bör han följa upp det med handling.