prot · G409160 · 1980-12-31 00:00:00 — Majoriteten i utskottet har härigenom enligt minuppfattning tagit sitt ansvar inte bara för de av uppsattakulturpolitiska målen utan också, och först och främst, för barnen ochungdomen. Desto mer upprörd blir man över agerande, ochdesto större blir besvikelsen över detta. påstår sig värna om yttrandefriheten, men somflera talare redan framhållit är yttrandefriheten alltför viktig för attmissbrukas så som sker av högern. Det är inte yttrandefriheten moderaternaslår vakt om, utan det är de snöda vinstintressena - de kommersiella krafternasrätt att fritt få härja också bland de yngre. Detta tycker jag är en cynism somsaknar motstycke. Högern brukar påstå sig verka mot våldet - vem kommer inteihåg ? Men i praktiken är de alltså inte bereddaatt ta itu med de krafter som verkligen bidrar inte bara till våld utan ocksåtill kvinnoförakt, rasdiskriminering, förakt för oliktänkande och förakt försvaga. De hänvisar genom till att de ställer upp bakom ettförbud mot spridning till barn men anser att vuxna skall få ta del av de grovtsadistiska våldsskildringar som vi nu behandlar. Redan detta är inkonsekvent.Man gör det också trots den massiva remissopinion som krävt än längre gåendeåtgärder, t. ex. förhandsgranskning. Till denna opinion hör , Hemoch Skola, och andra tunga remissinstanser. Detta görmoderaterna trots de klara forskningsresultat som visar att inte bara barn utanockså vuxna far illa av denna typ av underhållningsvåld. De gör detta trots att inte ens de moderata ledamöterna ikammaren helt kan ha undgått att se hur verkligheten ser ut och hur ettspridningsförbud riktat enbart till barnen skulle verka i praktiken. Ocksåmindre barn, t. o. m. förskolebarn, kommer då att få se dessa videoprodukter,genom att de får fillgång till dem genom äldre kamrater och genom vuxna. Efter att ha lyssnat till och efter att hasett dem som instämde i hans anförande kan jag inte låta bli att fråga mig; HarAnders sett Verktygsmördaren eller ?Motorsågs-massakern, som man var upprörd över förut, är trots sin råhet ochbrutalitet förhållandevis mild i jämförelse med de här produkterna. Ochutvecklingen fortsätter mot allt råare våld. Jag frågar mig också: Har företrädare här ikammaren -och de andra - över huvud taget varit i kontakt med debarn och ungdomar som knallar hem till varandra på frukostrasterna och serdessa filmer, med åtföljande sömnproblem, skräckkänslor och även sådant somvarit aktuellt i min stadsdel, nämligen Fonzieligan? Har ni besökt några av devideocentra som vuxit upp som något slags giftsvampar inte bara i Åtgärder mot videogram med väldsinslag, m. m. Åtgärder mot videogram med våldsinslag, m. m. utan överhela landet? Bara i mina kvarter har det vuxit upp sex stycken under loppet avett år. Jag har varit inne i samtliga av dem. Och jag kan försäkra att det inteär några som helst problem - vare sig för mig eller för ungdomarna- att hyranågon av de filmer som vi diskuterar. Har ni tittat på det porrutbud somdet är fråga om - de sadistiska inslag som är aktuella och som trots branschensförsäkringar om självsanering fortsätter att saluföras eller hyras ut? har branschen sagt - och det åberopar - attde större bolagen skall vidta självsanering. Men det finns också ett fyrtiotalsmå skuttfirmor som bara har en boxadress, och jag kan försäkra att de kommeratt fortsätta att bedriva den mycket lönsamma affär som det är attprofitera på våld - trots försäkringar om motsatsen, säger också; Sätt in frågorna i ett sammanhang,lyssna på experterna, lyssna på Per ! Det är samme Per suttit ordförande i en utredning som inte åstadkommitnågonting vad gäller detta videovåld. Det är samme Per som i TVsitter och förklarar, när han får se de här filmerna: Jag hade inte en aning omatt sådant här kunde få förekomma. Det är alltså expert! Jag tycker att ni kunde bilda er en egen uppfattning.Resten av de experter som finns är faktiskt eniga om motsatsen - om att våldethar skadliga effekter. Jag tycker att högerns agerande i denna fråga visar intebara på cynism och bristande verklighetsförankring utan på någonfing änallvarligare, att man avlägsnar sig helt från de kulturpolitiska mål somriksdagen 1974 var överens om. Jag har varit med och kritiserat intemålen som sådana, utan att man inte gett dem något innehåll. Men vadmoderaterna nu är på väg att göra är att springa ifrån dem. Det kan därför finnas anledning att helt korterinra om dessa mål. Jag tror att det kan vara nyttigt för att fåhöra vad de innefattar. Det första målet är att kulturpolitiken skall medverkatill att skydda yttrandefriheten och skapa reella förutsättningar för att dennafrihet skall kunna utnyttjas. Jag frågar mig: På vilket sätt skyddasyttrandefriheten av sadism av Verktygsmördarens typ? För vpk är tankefriheten en förutsättning föryttrandefriheten. Därför har vi också varit med om att godkänna filmcensuren.Från högern är yttrandefriheten uppenbarligen avhängig av de kommersiellakrafterna. Ett annat mål är att motverka kommersialismens negativaverkningar inom kulturområdet. Detta är - det har vi varit inne på många gånger- en av kärnpunkterna. Här har samtliga borgerliga partier visat var de ståroch vad de sätter främst. De har tidigare konsekvent gått emot alla former avrestriktioner. Det är därför desto mer glädjande att och äntligen inser att det kan finnas gränser också för vinstintressena. Jag har sagt det tidigare här i kammaren menjag vill gärna upprepa det: vpk är inte motståndare till videotekniken i sig.Den kan som mångaandra massmediatekniker användas positivt. Den kan, som högern vill, användastill att förslava människorna men den kan också användas till att aktivera democh öppna vägen för ett mer demokratiskt samhälle. Den kan användas för att gemänniskorna möjlighet till skapande och glädje, till lust och sorg. Den kan bliredskap för en förändring. Men det förutsätter enligt vår mening restriktionerför avarterna. Och det förutsätter resurser för alternativen. I vår motion 1081 har vi föreslagit sådana resurser. Viframhåller där att den inhemska delen av videomarknaden kommer att bli mycketliten, om inte kraffiga stödåtgärder sätts in för att utveckla en inhemskproduktion. hänvisar till den försöksverksamhet som skallstartas av TV och till att tidigare sända TV-programskall visas på två bibliotek - två bibliotek i hela landet. Jag anser dettahelt otillräckligt. Beträffande denna del yrkar jag därför bifall till motion1081. Åtgärder mot videogram med våldsinslag, m. m. AnL 48GEORG (): Jag vill kort beröra det sista som EvaHjelmström tog upp, vpk:s förslag i motion 1081 om stöd till icke-kommersiellvideoproduktion. Vi hänvisar i kulturutskottet till den försöksverksamhet somSveriges TV skall bedriva genom att göra delar av sin programbank tillgängligasom videokassetter. Denna verksamhet skall börja , och vi tycker attdet är en angelägen insats. Vi hänvisar också till videogramutredningen, som faktiskthar detta som sin huvuduppgift. Det finns väl trots allt skäl att hysa en vissförhoppning om att den skall kunna presentera några förslag på den punkten. Vi vill mot den bakgrunden inte tillstyrka vpk:s yrkandemen instämmer naturligtvis i att det är nödvändigt med positiva åtgärder påvideogramområdet. Härtill får vi emellertid återkomma när vi har settresultaten av försöksverksamheten och när vi har fått de förslag somvideogramutredningen förhoppningsvis lägger fram under innevarande år. Jag vill sedan något beröra den diskussion som i övrigtförs i videogram-frågorna. Vi har vid många tillfällen behandlat de frågorna ikulturutskottet. Vi har alla insett att den nya tekniken har mångafördelar. Den kan användas för spridning av kulturprogram, värdefulla filmeroch viktig information. Den kan med fördel användas inom amatörverksamheten ochdärmed ge många människor möjlighet till eget skapande med rörliga bilder.Video kan också få betydelse för invandrare och andra språkliga minoriteter.Men farhågorna för missbruk av videotekniken väcktes fidigt. För att på bästa sätt kunna ta till vara videonsmöjligheter och för att söka avvärja missbruket uttalade sig kulturutskottetredan 1976 för att en särskild utredning borde tillsättas. Denna kom till stånd1977. Den förväntade expansionen av videomarknaden dröjde, menför började den ta fart. kunde man se hur utbudet avvideogram allt mer kom att domineras av våldsinslag och pornografi. Socialdemokraternakrävde då att regeringen skulle vidta åtgärder. Åtgärder mot videogram med våldsinslag, m. m. ansåg attden begynnande flodvåg av extrema och kommersiellt spekulativa våldsskildringarsom då kunde skönjas borde stoppas . Men den borgerliga riksdagsmajoriteten sade nej till våraförslag. Den hänvisade till videogramutredningen. Utskottet noterade attutredningen inte uttryckligen givits i uppdrag att söka finna vägar attbegränsa det programutbud med våldsinslag som vi beskrev i vår motion. ansåg det vara angeläget att utredningen aktivt prövar olikamöjligheter att motverka en utveckling mot förråande inslag i videogramproduktionen.Regeringen bör försäkra sig om att så sker, skrev utskottet. Tyvärr har videogramutredningens borgerliga majoritet intevisat något påtagligt intresse av att fullgöra denna beställning. Denkommersiellt spekulativa videomarknaden har därför här fått en frizon som dengirigt och hänsynslöst har utnyttjat. När så TV genom sitt berömda Studio S-program lät svenska folket se delar av det utbud av våld som förekommer, tvingadesregeringen till handling. Den snabbutredning som regeringen då lät göra bordeenligt vår mening ha gjorts . Men bättre sent än aldrig,tyckte vi. Regeringens förslag i proposition 176 blev tyvärr ett slagi luften. Den föreslagna åtgärden att begränsa våldsutbudet till barn under 15år kommer att ha ytterst liten effekt. Ingen kan på allvar hävda att den avregeringen föreslagna åtgärden kommer att utgöra något effektivt skydd förbarnen, vilket ju var avsikten. Förslaget innebär att extrema, sadistiskavåldsskildringar fritt får saluföras till ungdom och vuxna. Ingenkan heller efter vad som hänt förlita sig på ensjälvsanering av videomarknaden. Där finns alltför många skrupelfriaprofitörer. Det bör i sammanhanget uppmärksammas att uthyrare avvideofilm lär iaktta en viss restriktivitet när det gäller uthyrning avvideokassetter till barn. Men det är att märka att det beror inte på omsorg ombarnen, utan det beror på att man är rädd om kassetterna. Detta medför emellertid inte att barnen skyddas motvåldsskildringarna. En undersökning som genomförts i nu i vår visaratt av barn och ungdomar i åldern själva har hyrtvideokassetter. Men trots detta har av dem fått tillgång till kassettergenom kamrater, syskon, föräldrar eller andra vuxna. En undersökning i Umeåvisar att den av branschen utlovade självsaneringen inte alls har genomförts. uppträder här och ger enligt mittförmenande medvetet en falsk bild av verkligheten. Vad vi nu diskuterar är inteöverföring av godkänd biograffilm på video. Vad vi vill stoppa är denrikhaltiga flora av videogram som förmedlar filmscener som stoppats avfilmgranskningen eller som uppenbarligen inte skulle klara en prövning ifilmgranskningen. Våldet är en snabbt minskande del av utbudet, säger . Det är beklämmande att en ledamot av videogramutredningen på detta sättvilseleder. Sanningen är ju att mängden av våldsutbud ständigt ökar och blirallt grövre och brutalare. AndersBjörcks hänvisning till Per övertygar verkligen inte. Vi minns,som påpekade, alla hans förvåning när studio S-programmetavslöjade verkligheten. Sådan är situationen . Gör någonting, sägermänniskorna till oss politiker. En ström av skrivelser har kommit tillkulturutskottet med krav om snabba åtgärder. Kraven kommer från barn- ochungdomsorganisationer, från föräldrar och ungdomsledare, hem- och skolaföreningar,från kyrkor och samfund och många andra. Man kräver effektiva åtgärder. Man haringen förståelse för politikers tvekan. Som exempel på sådana reaktioner vill jag citeraLärartidningens kommentarer till regeringens lagförslag: "Lagförslaget innebär alltså att uthyrning ochförsäljning av de allra grövsta våldsskildringarna, oftast med sexual-sadistisk inriktning blir helt fria. Våldsvideomarknaden lämnas att blomstra ohejdat . Blomstringenkommer att bli storslagen--- . kassettspelaretill hemmen är en stor succé i mediaapparat-branschen. Rapporterom fortsatt uthyrning av grovt videovåld trots den proklamerade'självsaneringen' duggar in. Dessa smarta företagare har alltså fått beskedfrån högsta ort att deras verksamhet skall förbli helt legal. Allt detta är ännu en bekräftelse på myndigheternasegendomliga blindhet och ansvarslöshet inför de allra mest människofientligamassmedieinslagen." slutar med att konstatera att dettaförhållande endast kan förstärka föraktet för gällande lagar - ochpolitikerföraktet. Detta förakt kommer att ytterligare förstärkas avmoderaternas tilltag att med utnyttjande av en specialparagraf blockeramöjligheten för en bred riksdagsmajoritet att nu genomföra en nödvändiglagstiftning. visar därmed på det mest skamlösa sätt vilkaprofitintressen de tjänar. Att tillåta spridning av kommersiellt spekulativaskildringar av extremt våld, dråp och kvinnomisshandel kan väl ändå aldriganses befordra yttrandefriheten. Det kan inte heller finnas några andrakulturpolitiska skäl för detta. Däremot ökar sådana skildringar tendensernatill aggressivitet, våld och människoförakt i samhället. frågar; Skall vi lagstifta mot dokumentäravåldsinslag i TV också? vet fuller väl att ingen av oss krävtnågot sådant. Men har enhälligt uttalat att TV bör iaktta storförsiktighet med våldsskildringar, och det gäller främst iunderhållningsprogram. gör sig i själva verket skyldig till ettoförskämt angrepp på genom att antyda att den förmedlarsamma sorts utbud av våldsskildringar som det vi nu vill få bort från dendiskuterade videomarknaden. Jag förstår inte att , som gärna talar om denhumanistiska grundsynen i vår kultur samt om lag och ordning, inte håller sigför goda för att medverka till en ytterligare upptrappning av videovåldet. Hur skall förklara detta ute i kyrkor ochsamfund? Hur går detta ihop med kampen mot våldet i skolan? Åtgärder mot videogram med våldsinslag, m. m. 5 protokod 1980/81:160 Åtgärder mot videogram med väldsinslag, m. m. I kulturutskottet nådde vi enighet om att det numera äroomtvistat att underhållningsvåldet medför skadeverkningar främst på barn ochungdom och att det måste bedömas utifrån utvecklingen mot ökad aggressivitetoch brutalitet i samhället. Men tar inte konsekvenserna av detta. Viljanatt värna de kommersiella intressena är tydligen också på detta område starkareän viljan att visa omsorg om de svaga i samhället. Jag yrkar bifall till kulturutskottets hemställani betänkande 32. AnL 49 PERUNCKEL (m): Det är en gammal - men alltjämt blott alltförgiltig - sanning att det är svårt att försvara yttrandefriheten när detverkligen behövs. För då yttrandefriheten ifrågasätts, görs det alltid av i detenskilda fallet starka skäl. Det är de utstuderade vidrigheterna, råheten ochomänskligheten som väcker kraven på att yttrandefriheten skall beskäras. Så är det också med videovåldet. Det utmanar, och detäcklar. Det väcker avsky hos varje sunt tänkande människa. Att snabbt bli kvittMotorsågsmas-sakern skulle kännas som en befrielse. Frågan är bara hur det kanske. Som flera moderata talare före mig här har påpekat är det alltså inte omsynen på videovåldet som den här debatten egentligen handlar utan om vilkametoder vi kan och bör använda för att bekämpa det. Vi moderater hävdar att yttrandefriheten som idé, tilltrontill grundlagen och rättrådigheten som politiskt rättesnöre, oavsettåsiktsskillnader i övrigt, tar skada av den typ av snabbförbud somutskottsmajoriteten nu förordar. Moderata samlingspartiet kräver därför att tarsig tid till eftertanke, fid för att låta dem bli färdiga med sitt arbete somför länge sedan givits uppdraget att fundera över möjligheter till ochkonsekvenser av olika handlingsvägar för att bli av med våldet. Dekomplikationer som möter dem som väljer ett generellt spridningsförbud för attbekämpa våldsskildringarna är nämligen långt större än dem som konstitutionsutskottetsmajoritet redovisat, för att inte tala om och kulturutskottet,som har yttrat sig inför behandling. talade inte om den delen avkulturutskottets arbete med videofrågorna. Och det var nog väl för honom. Hansegna partikamrater i konstitufionsutskottet har gett honom underkänt för dethan har hävdat i grannutskottet. Vad beträffar är vpk:s facit i frågor omfri- och rättigheter och grundlagen sådant att hennes inlägg i en diskussion omgrundlagsenligheten av vad vi nu håller på med kanske är av mindre intresse. Att, herr talman, komplikationerna är många och outreddamed den typ av generellt spridningsförbud som utskottsmajoriteten nu föreslår,vet flera av de ledamöter som utgör majoriteten. Men man väljer att inte säganågonting. Vinden blåser tydligen för hårt i ansiktet. Då försvaras brott motyttrandefriheten med lustigheter och undanglidningar. Då beskylls de som vill tahänsyn till vad yttrandefriheten faktiskt kräver för att stå i profitörernassold, för att vara våldets apostlar eller kommersialismens riddare. Jag vet inte, herr talman, om det är meningsfullt attefter den typen av beskyllningar försöka föra en debatt om vad yttrandefrihetenfaktiskt kräver. Ändå skall jag göra ett försök till det. Det finns nämligenett uttalande om värderingskonflikter av den i den här debatten flitigtåberopade yttrandefrihetsutredningen, som är en viktig utgångspunkt för endiskussion om hur videovåldet kan och bör bekämpas och om det är acceptabeltatt göra det med den typ av åtgärder som utskottsmajoriteten förordar.Yttrandefrihetsutredningen skriver; "Ingen åskådning kan göra anspråk på fridlysning. Manhar aldrig så rätt att man har rätt att tysta andra. Åsikter kan utmana vedertagna föreställningar hos enmajoritet och alltså hota en rådande värdegemenskap. De kan av enskildamänniskor upplevas som kränkningar av djupt kända värderingar. Det är därför enstående frestelse att söka förbjuda bort uppfattningar som man starkt ogillar istället för att möta dem med den egna övertygelsen. Men man riskerar då justdet man vill försvara. Yttrandefriheten är allas eller ingens." Men har då, herr talman, utstuderade grymheter på videotapenågonting alls med ett seriöst meningsutbyte att skaffa? Självfallet inte,utropar i och får medhåll av HildingJohansson här i debatten samt - hör och häpna - också av . Iförstone är det lätt att tro att de fakfiskt har rätt. Ändå, herr talman, harde fel. Som skäl för en yttrandefrihetsinskränkning räcker det nämligen intemed att slå fast att videovåldet inte har någon plats i det meningsfulla ochvitala utbyte av åsikter som är det fria och öppna samhällets livsnerv.Ingreppet kan ändå vara oacceptabelt. Sanningen är nämligen att det är just genom att avförasomligt i vårt samhälle till det förbjudna området, det som inte spelar någonroll för den fria opinions- och åsiktsbildningen, som man gör sig skyldig tilljust det som yttrandefrihets- och i än högre grad tryckfrihetslagsfiftningenvill förhindra: att man värderar och väger vad som har en plats och vad sominte skall få förekomma. Vänjer vi oss vid att sortera företeelser i tillåtet ochförbjudet, undergrävs respekten för och tilltron till principen om friheten attyttra vad man vill, även om det utmanar eller t. o. m. kränker. För varjeingrepp i tryck- och yttrandefriheten som anser sig kunna göraförsvagas den idé som lagstiftningen uppbärs av. I denna mening är ocksåingrepp som känns djupt rikfiga i sig en förlust för yttrandefriheten. Men, herr talman, problemen stannar inte vid detta. Denlagstiftning utskottet föreslår kan, om det vill sig illa, t. o. m. inom sigsjälv bära fröet till en utvidgning av våldsförbudet till att också träffasådana skildringar som det finns uppenbara skäl att tillåta. För det finnsförsvarliga våldsskildringar. Våld är, som också utskottsmajoriteten påpekar,en del av verkligheten. Åtgärder mot videogram med våldsinslag, m. ni. Åtgärder mot videogram med våldsinslag, m. m. denverkligheten måste få visas också på video, om inte annat så för att avskräcka. Utskottet vägleds i sitt förslag av en behjärtansvärdambition att skydda barn från våldsscener. Samma strävan bär upp ossreservanter. Det förbud mot spridning av videogram med våldsinslag till barnunder som alla är ense om tar sikte på att förhindra barn från att kommai beröring med den typ av våld som vi inte tillåter barn att se på bio. Och detär åtskilligt mer än extremvåldet som filmcensuren med all rätt plockar bort.En sådan begränsning kan ske, utan att några yttrandefrihetsintressen träds förnär. Utskottsmajoritetens önskan att gå längre än vadtrepartiregeringen fann klokt att göra förefaller bygga på tron att det är justdet man kallar för det extrema våldet som utsätter barn och ungdomar försärskilda risker. Spridningsförbudet motiverar man dessutom med att det integår att lita på föräldrarna. Något kan ju slinka emellan till barnen, om mantillåter att det finns. Kanske bryter utskottsförslaget, som redanpåpekat, mot grundlagens bud om att man inte får förbjuda mer än vad nödenkräver. Men dessutom är utskottsförslaget i all välmening troligen utformat påbasis av en missuppfattning om hur våld egentligen påverkar. Vetenskapen hävdarnämligen att det är den alldagliga och nötande men i och för sig inte särskiltråa våldsmentaliteten snarare än det extrema våldet som avtrubbar ochförvrider. Vill man skydda våra barns och ungdomars uppväxt, ärsannolikt det nu föreslagna extremvåldsförbudet verkningslöst, hur riktigt detän känns att tillgripa det. Och vad händer, när detta blir uppenbart för flerän de forskare som redan vet hur det förhåller sig och har gett sinsanktion till att genom ingrepp i yttrandefrihetslagstiftningen nå de syftenalla är ense om? Med samma mofiv som utskottsmajoriteten använder föratt snabblagstifta mot extremvåld är det möjligt att ingripa också motskildringar av det vardagsvåld som är en del av en verklighet vars skildringdet är yttrandefrihetslagstiftningens yttersta mening att skydda. om att hävda att man från utskottets sida har varit noga medatt bygga in skydd, försvarlighetskriterier, för att motverka detta. Inga försvarlighetskriterier i världen ärskydd nog om man väl har accepterat att yttrandefrihetslagstiftningen kanbetraktas som en lagstiftning bland andra och inte som den exklusivitet denmåste vara om den skall ha någon mening. Vad är det då utskottsmajoriteten vill att skallgöra? I värsta fall är det att snabbt skall genomföra enrättighetsinskränkande lagstiftning, som sannolikt inte har den effekt maneftersträvar men som väl riskerar att bidra till en urgröpning av den mestfundamentala av våra fri- och rättigheter. Är det så konstigt att vi moderater anser skall tänka efter en gång till om detta är förnuftigt och analysera allakonsekvenser av vad man tänker göra innan man gör det? AnL 50 ()replik: Jag vill bara säga att jag verkligen inte uppfattarkonstitu-fionsutskottets förslag som ett underkännande av densocialdemokratiska partimotionen eller kulturutskottets yttrande. Även om detinte tillgodoser alla våra krav är det ett viktigt steg i rätt riktning. Jaguppskattar att förslag skulle kunna genomföras snabbt.Men tyvärr gör nu sitt yttersta för att hindra och stoppa dennanödvändiga lagstiftning. Det vore djupt beklämmande om skulle lyckasi detta uppsåt. De som kommer att tjäna på det är hänsynslösa kommersiellaintressen - men barnen är de stora förlorarna. Åtgärdermot videogram med våldsinslag, m. m. AnL51 (vpk) replik: Per åberopar ånyo yttrandefriheten, och man försöker alltså frånmoderat håll att krypa bakom den. Jag uppfattar det som hyckleri. Och som GeorgAndersson sade är det ett hyckleri och en cynism som drabbar i första handbarnen och ungdomen. Jag har svårt att förstå på vilket sätt yttrandefrihetenskulle hotas av halvtimmeslånga skildringar av styckningar av kvinnor men ocksåav barn och ungdomar.