prot · G40949 · 1980-12-31 00:00:00 — Låt oss fortsätta vårt arbete efter principen att försökamöjliggöra att barn i detta land föds i ett samhälle som tar emot dem ochvårdar dem med omsorg. Låt mig först slå fast att det i direktiven till abortkommittéklart sägs ut att grundprinciperna i den nuvarande abortlagsfiftningen inteskall ändras, dvs. rätten till fri abort skall kvarstå. Därför behöver vi inteuppehålla oss vid den frågan utan kan ägna oss åt att debattera den propaganda- eller vad vi skall kalla den för - som just nu bedrivs på olika håll isamhället. Jagvet inte hur många som har sett den docka jag nu håller framför mig. Den är somsynes ganska liten. Människor, som jag har visat den för, har reagerat olika.Jag måste erkänna att den på mig personligen inte gör något intryck av att varaett . Inte heller känner jag mig särskilt skrämd av den. Däremot tyckerjag det är kusligt att höra företrädare för Pro Life-rörelsen tala om hur deanvänder sig av dockan. Man placerar dockan framför den abortsökande kvinnaneller den som söker rådgivning i en abortsituation, och man vill att dockan pånågot sätt skall flyttas utanför kvinnans kropp och symbolisera något annat änkvinnan själv. Jag tycker att det är ett tänkesätt som närmast liknar det somfinns inom primitiva religioner. Jaghar, vilket alla torde veta, klart tagit avstånd från den abortrådgivning somges av Pro Life-rörelsen. Det har jag gjort upprepade gånger i skilda radio-ochTV-program. Jag får brev i abortfrågan, och jag besvarar dem alla.Däremot kan jag inte sända personliga svar till dem som står upptagna på denamnlistor som jag får. I breven redogör jag för min inställning till verksamheten, och jag betonar vikten avatt rätten till abort kvarstår. Jag tror inte att det är möjligt att uttryckasig kraftfullare än vad jag redan gjort. Möjligen har det inte nått fram fillriksdagen, men det är en ganska intensiv verksamhet jag bedriver på det härområdet. Jag upprördes också av artikeln i , somjag dementerade. När jag i det sammanhanget hade kontakt medansvarige utgivaren fick jag en reprimand för att jag misstrodde journalisternapå tidningen. Jag gjorde nämligen det, och jag förklarade för honom att härverkar det som om man hade lågt ord i min mun som man ville att jag skulle sägamen som jag inte sade. Hela avsnittet i tidningen vittnade om att man hade ettspeciellt mål i sikte. Den här debatten och skrämselpropagandan om aborterstartade ingalunda vid mötet i med partiledarna, detkan jag försäkra. Abortdebatten har rullat intensivt , och det kanden post jag får verkligen vara bevis för. De allra flesta breven handlar ominskränkning i rätten till fri abort. Enstaka brev och enstaka telefonsamtal -ofta anonyma, märkvärdigt nog - visar en helt annan inställning. De är faktisktganska få. Att den här skrämselpropagandan, som jag gärna vill kalladen, har orsakat skador kan dessa telefonsamtal och brev vara bevis för. Jag ärallvarligt oroad för vad den kan föra med sig om den fortsätter. Därför hadejag ett ganska långt och ingående resonemang med företrädare för ProLife-rörelsen, där jag noga redogjorde för de samtal från oroade ochskuldbelastade människor - män och kvinnor - som jag får just med anledning avden debatt som har förts. Jag fick ett klart intryck av att man från dennarörelse, sedan man hade hört mina synpunkter, såg mycket allvarligt på sakenoch var beredd ändra propagandan. Jag hoppas verkligen att det blir på detsättet. redogjorde för någon sammankomst på som ingalundavittnade om att så skulle vara fallet, men jag hoppas att Pro Life-rörelsenkommer att hejda den debatt som man nu har satt i gång och ägna sig åt enrådgivning av mera seriöst slag. Den rådgivning som Pro Life-rörelsen bedriver hör välegentligen inte till den typ av abortrådgivning som står under socialstyrelsensansvar. Människor kommer dit helt frivilligt, och rådgivningen sker på ideellgrund - på grund, hävdar man från rörelsens sida. Jag tror inte att mankan hindra människor att diskutera med kvinnor i en abortsituation omproblemen. Det bör nog vara fillåtet för alla människor, men man måste avgjortkräva att det sker på ett sätt som kan accepteras och inte med den här sortensskrämselmetoder. Jag ansluter mig helt fill synpunkteratt attityderna i vårt samhälle måste ändras - attityderna till abort ochattityderna till barn. Det måste vara möjligt att barn föds här i . Detskall inte vara så, som är väldigt vanligt, att den första fråga en kvinnafår när hon kommer till mödravårdscentralen vid en misstänkt graviditet är: Ochdu vill ha abort, förstås? Det tycker jag är en felaktig abortrådgivning, sommyndigheterna har bedrivit ganska länge genom landstingens mödravårdscentraler.Det naturliga bör ju vara attbarnet föds, och initiativet till abort måste komma från kvinnan själv, intefrån utomstående. Detär de här frågorna som abortkommittén skall arbeta med, och jag hoppasverkligen att den skall hitta vägar för att nå bättre metoder iabortrådgivningen, så att det återigen kan bli rimligt att föda barn här ilandet. Barnen skall vara välkomna, och abortlagen skall finnas som stöd för dekvinnor som vill ha abort, men det måste inte nödvändigtvis vara en rätt somtill varje pris skall användas. 135 (): Det finns inte någon som helst anledning att ifrågasätta statsrådetHolms inställning till och avståndstagande från den skräckpropaganda som vihär har diskuterat. Det är mycket viktigt att just statsrådet så klart hartagit avstånd från Pro Life-rörelsens metoder. Syftet med min interpellationvar också att få detta starka avståndstagande. Somjag berättade i mitt första inlägg har inte Pro Life-rörelsen upphört med dessaupplysningsmetoder. Rörelsen är t. o. m. beredd att på en konferens förungdomar visa dessa bilder på aborterade . Jag undrar; Vad gör vi i ettläge då vi vet att Pro Life-rörelsen fortsätter att använda sig av dessametoder, som faktiskt kan kritiseras på samma sätt som våldet i videofilmer?Och vad gör vi, om Pro Life-rörelsen öppnar, som de kallar det, rådgivningsbyråer?Är det verkligen inte möjligt att se till att alla"rådgivningsbyråer" skall stå under kontroll?Samhället har ju ett inflytande över adoptioner, där det finns ett statligtstyrelseinflytande i föreningar som ägnar sig åt adoption från andra länder.Varför skall man inte kunna tillåta ett inflytande från samhällets sida pådessa s. k. abortrådgiv-ningskliniker? Anf.136 (vpk): Det var ett mycket klargörande och positivt inlägg från sjukvårdsministern.Det var bl. a. positivt att sjukvårdsministern slog fast att rätten till friabort skall stå kvar. Det tidigare avståndstagandet från Pro Life-rörelsensskräckpropaganda var också värdefullt. Mensedan kommer vi till de problem som också tog upp i slutet avsitt anförande. Vi kan naturligtvis inte hindra kvinnor från att sinsemellandiskutera abortfrågan. Men det skall inte få kallas för rådgivning, när det isjälva verket är fråga om skräckpropaganda. Jag fick så sent som häromdagenjust Rätten till Hv i brevlådan. Den kom helt öppet -och även mina barn kundeha slagit upp dessa bilder, om jag inte hade hunnit före. Detär en vidrig form av propaganda som Pro Life-rörelsen bedriver. Och jagvidhåller att detta inte bör få fortsätta. Abortfrågan är så känslig ochångestladdad för många kvinnor att rådgivningen bör läggas under socialstyrelsensansvar. På det sättet kan vi få stopp på denna verksamhet. Anf.137 (): Jag håller med statsrådet om att abortdebatten inte startade iFiladelfiakyrkan. Jag har, mer eller mindre intensivt, deltagit i den sedanbörjan av . Men vad de borgerliga parfiledarna förorsakade med sinauttalanden i var en ökad påspädning på den oro och ångest sommånga människor upplever i de situationer vi nu diskuterar. Jagvill sedan återkomma till den fråga jag tidigare tog upp. Rådgivningen skall juvara frivillig - och det är bra. Men om vi tillåter upprättandet av privatarådgivningsbyråer, finns det enligt min mening skäl att diskutera om intesocialstyrelsen skall utöva fillsyn över dessa. Det skulle bara ge deorganisationer som arbetar efter de regler och etiska metoder som vi kräver avsamhällets institutioner möjlighet att bedriva rådgivning. För de enskildamänniskornas säkerhet och trygghet är det viktigt att vi också har regler förde privata insfitutioner som finns. Det har vi ju i så många andra sammanhang,just för att tillvarata de enskilda människornas intressen. 138 (); Eftersom det fortfarande dröjer sig kvar ett litet eko frånPingstkyrkan, skall jag be att få göra en rättelse. Jag sade "alla trepartiledarna". var det inte samtliga tre partiledare, utan folkparfietföreträddes av sin partisekreterare. Jag tycker det är ganska viktigt att denuppgiften kommer med här. Pro Life-rörelsen leds såvitt jag kan förstå dels från , dels fränBorås. Vid det sammanträffande vi hade var företrädare för båda dessaorganisafioner - om vi kan kalla dem det - närvarande. Båda var villiga attsluta med den här typen av propaganda. Det kan alltså tänkas att detta budskapinte har nått ut till alla andra eventuella förgreningar av rörelsen. Därförtror jag att vi fortfarande måste ha litet tålamod. Jagtycker att den här broschyren är utomordentligt otrevlig och motbjudande, i allsynnerhet som den öppet distribueras i brevlådorna. Jag har fått den själv bådepå departementet i ett otal exemplar och hemma i min bostad i ett mindre antalexemplar. Det finns absolut ingen som helst beredskap i ett hem mot denna typav propaganda som bara kommer neddimpande. Det kan alltså inte försvaras. Däremottror jag inte att vi har några som helst möjligheter att ingripa mot denyttrandefrihet vi har i detta land och som faktiskt fillåter sådant här.Möjligen kan debatten om videovåldet leda oss in på andra tankar. Minförhoppning är i alla fall att vi utan tvångsåtgärder skall få slut på den härdebatten och att den debatt vi haft här i , där så många från olikapartier ställt upp i fördömandet av den här propagandan, skall bidra till enannan inriktning av verksamheten. I annat fall får vi tänka över om vi kan göraingripanden från annat håll, t. ex. från . Omsamarbete mellan norrländska småföretag och 140 (vpk): Efter det senaste inlägget, där förklarar att omverksamheten inte upphör får man överväga ingripanden från socialstyrelsenssida, har jag inget ytterligare att tillägga, utan jag hoppas att verksamhetensnarast upphör. 24§ Svar på fråga 1980/81:163 om samarbete mellan norrländska småföretag ochu-länderna har frågat mig om jag är beredd att ge Expolaris iSkellefteå i uppdrag att utveckla ett samarbete mellan norrländska småföretagoch . BörjeHörnlund har ställt sin fråga mot bakgrund av att konsultexportut-redningen isitt betänkande (SOU 1980:23) Statligt kunnande till salu harföreslagit bl. a. att statligt stöd skall lämnas för försöksverksamhet inomStockholms läns utvecklingsfond med export av tjänster på småföretagsområdettill . Utredningsförslaget bereds f. n. i . Expolarisär en ekonomisk förening med målsättning att främja norrländska företagsmarknadsföring, särskilt utomlands. Föreningen har ca 180 företag som delägare.Av den årliga omsättningen på ca 4 milj. kr. finansieras ca en tredjedel avbidrag från och vissa kommuner i . Expolarisbedriver viss verksamhet med export av tjänster från norrländskaföretag till bl. a. vissa . Det sker delvis med stöd av Norrlandsfondenoch SIDA. Jagser positivt på föreningens insatser för att främja Norrlandsföretagens export.Jag vill betona vikten av att olika organ i med likartat syfte närasamarbetar inom ramen för sin företagsfrämjande verksamhet. Jag tänker på bl.a. Norrlandsfonden, Expolaris, samt berörda utvecklingsfonderoch utbildningsorgan. Jag vill också erinra om att de insatser som görs avSveriges exportråd kommer även norrländska småföretag till del. förslag just nu bereds i kan jag fördagen inte ge något definifivt besked på fråga. Jag vill dockge ännu ett exempel på regeringens strävan att underlätta samarbetet mellannorrländska småföretag och . UNIDO och Expolaris kommer att anordnaett symposium om strukturfrågor och samarbete med i ijuni 1981. Även representanter för kommer att medverka. Jagtror att symposiet blir ett bra tillfälle att närmare belysa möjligheterna tillsamarbete mellan norrländska småföretag och . Anf.142 (): Jag ber att få tacka för svaret, och jag noterar med tillfredsställelseatt industriministern är medveten om och har observerat Expolarisinsatser på berört område. Jag kan för min del inte tolka utredningsmannensförslag på annat sätt än att han icke har varit medveten om Expolarisförtjänster när det gäller arbete med . Jag vill också påpeka att regeringen, och inte minst NilsG. Åsling själv, vid många tillfällen har sagt att stor regionalpolitisk hänsynmåste tas vid allt etablerande av nya verksamheter. I detta fall pekar såvälExpolaris erfarenhet och kunnande som regionalpolitiska skäl på att Expolarisbör få bli säte för den av utredningen föreslagna verksamheten. De kontakter jag har haft i denna fråga med olika organ iNorrland -högskola, utvecklingsfonder och andra - som har ett intresse försmåföretags utveckling i u-landsfrågor säger mig att de alla är beredda attställa upp till hjälp och stöd för Expolaris, om Expolaris får detta uppdrag avregering och riksdag. Jag skulle vilja tillägga att jag tror att de som jobbarmed näringslivsfrågor och frågor om regional utveckling i norr skulle bliutomordentligt besvikna om den här verksamheten lokaliserades till annatställe. Jag ber att i det sammanhanget få citera ur den utredningsom jag antar bereds i och som har arbetsnamnet Särskildanäringspolitiska delegationen. I betänkandet sägs i anslutning till att manförordar med dess väldifferentierade småindustri som lämpliglokalisering för en arbetsgrupp för avancerad småskalig teknik: "Denna arbetsgrupp bör ha till syfte att tjäna svenskindustri i anpassandet och nyutvecklingen av en teknik direkt styrd efter deönskemål och omständigheter som råder i lågteknologi-länder." Jag vill avslutningsvis säga att jag ser fram emot attherr Åsling förelägger regering och riksdag ett positivt förslag till beslut. Om samarbete mellan norrländska småföretag ochu-länderna Jag tror att BörjeHörnlund och jag är tämligen överens när det gäller att värdera betydelsen avde här utvecklingsprojekten och denna möjlighet att aktivera svenskt kunnande ismåföretag och företagande i liten skala också i u-hjälpssammanhang. Men jagvill säga att det knappast kan bli fråga om något formellt uppdrag frånregeringens sida till Expolaris. Det bör vi ha klart för oss, eftersomExpolaris är en fristående förening. Men självfallet är jag somindustriminister intresserad av att Expolaris, Norrlandsfonden och denorrländska utvecklingsfonderna tar initiativ på detta område och självaförsöker utveckla den här möjligheten till samarbete. Jag skulle t. o. m. viljapåstå att det är väl förspänt för att ett sådant samarbete skulle blilyckosamt, eftersom man i norrländskt näringsliv har organ med goda resursertill sitt förfogande. 144BÖRJE (): Hur och regeringen praktisktlöser denna fråga skall vi väl inte resonera om här, men jag förutsätterfortfarande att man hittar en väg som gör att Expolaris får det stöd somerfordras för att företaget skall kunna göra ordentliga insatser på dettaområde. 8 protokoll 1980/81:49-50 Ominnehållet i en regeringsuppgörelse avseende skogsfrågor 25 § Svar på fråga1980/81:166 om innehållet i en regeringsuppgörelse avseende skogsfrågor . har frågat mig vilka andra frågor än NCB som ingick iregeringsuppgörelsen enligt det icke offentliggjorda avtalet och vad som äranledningen fill att regeringen velat hemlighålla detta avtal. Regeringenhar ännu inte fattat något formellt beslut om NCB. Däremot har företrädare förregeringspartierna tagit principiell ställning till frågan om ytterligarekapitaltillskott till NCB, och en proposition om detta kommer att föreläggasriksdagen . Isamband med det principiella ställningstagandet om NCB diskuterades avnaturliga skäl även läget i stort inom skogsindustrin. Något regeringsbeslut idessa frågor har emellertid inte fattats. Regeringen följer dock nogautvecklingen inom branschen. 146 (): Jag ber attfå tacka industriministern för svaret. om NCB tillkom under uppseendeväckande och dramatiska former.Motstridande uppgifter från de tre regeringspartierna, förslag som skulletolkas som diskussionsinlägg och nattlig dramatik redovisades för svenskafolket. Jag vill säga att sällan har ett beslut tillkommit i sådan oenighet ochunder så mycken vånda som denna regeringsuppgörelse om NCB. Men diskussionerna,såväl inom som utanför regeringen, har rasat vidare om hur uppgörelsen om NCBskall tolkas och om vad den innehöll. EkonomiministernGösta har i av uppgett att allt omuppgörelsen inte har kommit ut fill de NCB-anställdas eller svenska folketskännedom. En del har förtigits. Till uppgörelsen finns nämligen, enligt herrBohman, fogat ett hemligt avtal om hur man i fortsättningen skall handläggaskogliga frågor i regeringen. I en intervju i hänvisar GöstaBohman till ytterligare dokument från regeringsförhandlingarna. Det skulleenligt fidningen röra sig om ett underhandspapper, som handlar om kommandeskogsfrågor: "Vi har kommit överens internt om hur vi ska behandla dessafrågor", säger i intervjun. Industriministernförnekar nu inte detta. Han förnekar inte att det finns ett hemligt avtal. Dåupprepar jag min fråga till industriministern; Vilka andra frågor ingick iregeringens uppgörelse om NCB? Borde inte de anställda vid , berördakommuner och alla andra skattebetalare med för den delen ha fått alla uppgiftersom rörde regeringens handläggning av NCB? Kan inte industriministern haförståelse för att förekomsten av hemliga avtal och överenskommelser -hemlighetsmakeri - i en så viktig fråga, som gäller tusentals människors arbeteoch framfid, har skapat oro bland de anställda inte bara i NCB utan också inomt. Gäller då det hemliga avtalet Vänerskog? Det har skapat stororo i att man i anslutning fill enregeringsuppgörelse om ett annat skogsföretag också har tagit ställning fill Vänerskogsframtid. Jag har en följdfråga; Gjorde ni några ställningstaganden beträffandeVänerskog eller några ställningstaganden som påverkar en lösning av Vänerskogsproblem? Jag vill tillägga följande. Jag har framställt en interpellation tillindustriministern', men då tiden nu är ute ber jag att få avsluta för attåterkomma i ett senare anförande. Jag trodde att skulle acceptera mitt svar. Det gör hantydligen inte. Men jag har ingenting att fillägga i sak. Vihar alltså i regeringen haft en diskussion om NCB, om Vänerskog, om , omskogsbranschen i stort och dess utveckling. Här föreligger ett principbeslutbeträffande NCB. Vi har gett offenfiighet åt detta, och det kommer att varavägledande för den proposition som vi f. n. arbetar med. Några andra beslut harinte fattats. Men som jag säger i mitt svar: Självfallet diskuterar man bådeett och två och hela branschens situation i ett sammanhang när man har akutabranschfrågor att ta ställning till. Jag vet inte hur tidigare regeringar hararbetat, men mig förefaller det ganska naturligt att regeringen måste ta uppbranschens problem i stort och att man inte vid varje diskussion behöver träffaavtal eller fatta definifiva beslut. Ominnehållet i en regeringsuppgörelse avseende skogsfrågor 148 (); Det är inte jag som har talat om hemliga avtal i sammanhanget, utan detär ekonomiminister som har gått ut och sagt att till regeringensuppgörelse om NCB finns dessutom fogat ett hemligt avtal om hur man skallhandlägga skogliga frågor inom regeringen i fortsättningen. Det är ingetoväsentligt dokument, för det gäller flera andra skogsföretag än NCB. Det ärbetydelsefullt att svenska folket och oppositionen här i får kännedomom hur regeringen i fortsättningen ämnar hantera de skogliga frågorna. Det äralltså ekonomiministern, regeringskollega, som har gått ut ochförklarat att man inte har sagt hela sanningen utan att det finns ytterligareett avtal. Dåvill jag fråga industriministern om det är vanligt med hemliga avtal iregeringsarbetet, eftersom industriministernnu verkar ta så lätt på den härfrågan. Tillhör det rutinerna i den borgerliga trepartiregeringen att ni delshar en överenskommelse som kommer fill svenska folkets kännedom, dels hemligaavtal som ni fogar fill den överenskommelsen? I så fall är det en nyhet sorn vibör få kunskap om här i kammaren genom industriministerns-försorg. Jag förstår av inlägg att detta är en stor fråga. Menfaktum är ätt det inte finns något hemligt avtal. får åberopavilka källor han vill, men det finns alltså inga hemliga avtal. Däremotär det självklart att regeringen diskuterar principer - hur man principielltskall handlägga olika frågor. Det är naturligt att man gör det när Om åtgärder för att rädda det gällervarvsindustrin eller stålet, och det är lika naturligt att man gör det när detgäller skogsindustrin. Detta är det svar jag har att ge . Om han ärfrämmande inför att en regering bedriver en mera framåtsyftande och meraprincipiell debatt om situationen i en bransch, så blir jag litet förvånad, förjag trodde att alla regeringar arbetar efter den modellen. 150 (): tycker jag att mystiken kring NCB och dethemliga avtalet ökar. finns det plötsligt inget hemligt avtal längre. Jag brukarinte åberopa , i varje fall inte dess ledarsida, Men den journalist som gjorde intervjun med GöstaBohman är ju känd som en seriös och sanningsenlig journalist och hon har ocksådokumenterat sig som sådan. Därför litar jag helt och fullt på att 'honkorrekt har återgett vad sagt. Då står plötsligt här vid diskussionens slut påstående motpåstående. Jag tror att frågan icke är oväsentlig. Det skulle enligtekonomiministern gälla hur man framöver skall behandla de viktiga frågor somrör skogsindustrin. Det gäller alltså sysselsättningen för tusentals människor,inte minst i krisdrabbade företag. Det gäller frågor som rör hela kommuners ochregioners framtid. Det är klart att detta material borde komma ut till svenskafolket för en diskussion om hur regeringen hade tänkt sig att angripa dessaproblem. Därför tycker inte att frågan är oväsentlig. Hade den varitoväsentlig, hade jag inte ställt frågan fill . 26 § Svarpå fråga 1980/81:170 om åtgärder för att rädda har frågat mig om jag ärberedd att medverka till att i någon form rädda . , , har planer på.enomfattande modernisering och utbyggnad av företagets sågverk i Dynas. Enligtdessa planer skulle dock antalet anställda vid sågverket halveras till ca 60personer. NCB har ansökt om lokaliseringsstöd om sammanlagt ca 35 milj. kr. föratt genomföra den planerade investeringen. Stödet uppges vara en förutsättningför att sågverket skall kunna finnas kvar. Det är enligt min mening önskvärt att sågverksstrukturen iområdet kan utvecklas på ett ändamålsenligt sätt. Detta skulle kunna ske ävenutan ett genomförande av den planerade investeringen i . Denegativa sysselsättningseffekterna av en eventuell nedläggning av Dynas sågverkskulle även kunna minskas genom en ökad verksamhet vid andra sågverk i området. Regeringen har ännu inte tagit ställning till företagetsansökan om lokaliseringsstöd. Jag är för min del emellertid inte beredd attföreslå bifall Enligt min uppfattning bör de framtida statliga Nr 49 insatsersom kan erfordras i form av regionalpolitiskt eller annat stöd i Måndaeen den skogsindustrini koncentreras till massa- och papperstillverkningen i j 152 (vpk): Det svar som har lärnnats kan man intekommentera . har antalet arbetstillfällen i minskatmed 1 400 inom trävaru- och massaindustrin, och det betyder att av dettotala antalet arbetstillfällen har försvunnit. Omräknat till de förhållandensom gäller i skulle det motsvara ett bortfall på ca 25 000arbetstillfällen. kommun kommer att ytterligare utarmas omupplösningen av NCB får fortgå ännu längre. I den bilden ingår också sågen iVäja med sina 150 arbetsfillfällen. Avsikten var att den sågen skulle harustats upp och moderniserats. Även framstående regeringsledamöter ansåg vid enuppvaktning här i Väjasågen vara värd ensatsning.