prot · G40948 · 1980-12-31 00:00:00 — Föratt bedöma frågan om ett svenskt oljeembargo mot är det därförväsentligt att man, som gör, först frågar sig vilka kontakter vihar med på detta område. Närdet gäller oljeprodukter finns en obetydlig, statistiskt belagd exportpost på0,1 milj. kr. Även om transportsidan är svår att överblicka, eftersom mångafartyg utchartras på lång fid, har vi inte belägg för någon svensk oljefrakttill . Sverigeintar också sedan gammalt hållningen att vår medverkan i sankfioner mot annanstat förutsätter ett beslut eller en rekommendation om sådana åtgärder av FN;ssäkerhetsråd. Sverigesstöd för FN:s generalförsamlings resolution om oljeembargo tar främst sikte påresolutionens uppmaning fill säkerhetsrådet att skyndsamt överväga ett sådantembargo. Som framhölls i en gemensam nordisk röstförklaring till resolufionenser vi dess efterföljande uppmaning fill medlemsstaterna att vidta en radåtgärder som en förlängning av denna centrala paragraf och beroende av attsäkerhetsrådet fattar ett sanktionsbeslut. FörsamUngsresolutionenaktualiserar därför ingen svensk lagsfiftning på området. Av vad jag hittillssagt bör framgå att vårt deltagande i en begränsad länderkrets för attgenomföra ett oljeembargo mot inte är aktuellt. De svenskasynpunkterna härvidlag torde i allt väsentligt delas av övriga nordiska (änder. Av det som sagts får ävenBertil Måbrinks fråga i huvudsak anses besvarad. Omett oljeembargo mot , m. m. Nr 48 Naturligtviskan berörda svenska företags eventuella investeringar i säker- P . j hetssystem vid sina fabriker i komma attfalla under lagen för 12 deremher 1980 förbud mot nyinvesteringar i . Vi följernoga den ökande militariseringen i och konsekvenserna avden utvidgade lagstift- Omett olje- "*"8en på området. I Sammanfattningsvis måste vårt huvudmål förbli attsöka få till stånd ett o j f F. säkerhetsrådsbeslut om sanktioner mot . Ett fortsatttryck mot säkerhetsrådet kan därför ha väl så stor psykologisk inverkan påSydafrika som staters enskilda åtgärder. Anf.78 (): Jag ber att få tacka utrikesministern för svaret på min interpellation. Avsvaret framgår det att - som vi väl vet - är pådrivandenär det gäller aktiviteter mot apartheidregimen i - det gäller såvälhandlande inom FN för att få fill stånd sankfioner som stöd fillbefrielserörelser. Närdet gäller har vi dessutom gått så långt att vi har frångått enannars viktig princip, nämligen att bara vidta sanktioner när det finns ettbeslut eller en rekommendation från säkerhetsrådet. Vi har fattat beslut omensidiga sankfioner, som förbud mot industriinvesteringar, därför att vi anseratt är ett exceptionellt fall. Vi menar att även om vi kan ogillamånga regeringar i världen av olika skäl, så är just apartheidregimen iSydafrika ett specialfall som kan mofivera att det vidtas ensidiga svenskasanktioner. Vi kan på det sättet visa vår avsky och försöka bidra fillpåtryckningarna. Detfinns i utrikesministerns svar på denna punkt en viss ambivalens skulle jagvilja säga. Dels hänvisas i svaret till denna gamla princip som vi i allmänhettillämpar att bara vidta sankfioner när det finns säkerhetsrådsbeslut därom,dels sägs i svaret: "I väntan på att säkerhetsrådet skall handla har vihaft ökad anledning att undersöka vad som kan göras utanför FN:s ram." Jagtycker att detta uttalande av utrikesministern är mycket bra, och det ärnaturligtvis också realistiskt. Vi har väl inte alltför stora illusioner om attfå mycket snabba och radikala ställningstaganden i säkerhetsrådet. Det var framgång när vi inte minst tack vare svenska insatser fick till stånd ettvapenembargo, och vi hoppas naturligtvis att vi skall få ytterligare beslut i säkerhetsrådet.Men vi är medvetna om - och det framgår också av utrikesministerns svar - attdet kan behövas svenska insatser också utanför FN:s ram. Det är naturligtvishär som frågan om en oljebojkott kommer in i bilden. Generalförsamlingenhar uttalat sig för den men vi har ännu inte fått till stånd någotsäkerhetsrådsbeslut, och det är ovisst om vi kan få det inom en nära framfid. Om skall delta ien oljebojkott blir då, såvitt jag förstår, en fråga om huruvida det ärmeningsfullt att gör det. Det är klart att en åtgärd "O som kan upplevas som ett slag i luften kanske kan få ettlöjets skimmer över sig. Detligger därför mycket i det som utrikesministern säger, då han hänvisar till attvår handel när det gäller oljeprodukter statistiskt sett ligger omkring 100 000kr. - det är kanske inte mycket att bråka om, och det är i varje fall intebelagt att det finns skeppningar på svenska båtar till . Menbakgrunden till min fråga är mycket speciell, och den känner naturligtvis ocksåutrikesministern till. Det gäller alltså det parlamentsbeslut som har fattats iNederländerna med en uppmaning till nederländska regeringen att ta initiativtill en oljebojkott. Den nederländska regeringen har sagt till parlamentet - omjag är rätt underrättad - att man kan tänka sig detta under förutsättning får göra det fillsammans med ett antal andra länder, och man har dåsärskilt pekat på de skandinaviska länderna som har en framskjuten ställning närdet gäller påtryckningar mot . Ävenom en svensk oljebojkott inte skulle få betydelse med hänsyn till omfattningenav svensk oljehandel eller oljeskeppning fill , finns det alltsåanledning att tänka sig att en svensk medverkan - en svensk beredvillighet attmedverka i en sådan här bojkottaktion - skulle kunna dra med sig eninternationell bojkott, omfattande länder som spelar en mycket större roll förden internationella oljehandeln än vad gör. Därmed skulle vi kunna fåen effekt. Ser man frågan om ett svenskt deltagande i en bojkottaktion motdenna bakgrund, blir den betydligt större än vad exporten på . Jagskulle, för att vara mer konkret, vilja ställa en fråga till utrikesministern.Låt oss anta att vi ser en möjlighet till en internationell bojkott, meddeltagande av ett antal i detta sammanhang betydande länder i , som vitror kan få en faktisk effekt på situationen i . Om medverkani en sådan bojkottaktion kan ha betydelse för att bojkotten alls kommer fillstånd, är utrikesministern då beredd att ta inifiativ till svensk medverkan ien sådan aktion? Jag säger detta även mot bakgrund av att ett stort antaloljeexporterande länder redan bojkottar . Det finns alltså en grundatt här bygga vidare på. En oljebojkott som inkluderar några av de storaskeppar- och handelsländerna på detta område skulle faktiskt kunna få en mycketpåtaglig effekt på försörjningsläge, även utan ett beslut isäkerhetsrådet. Avslutningsvis är alltså min fråga: Om en sådan här möjlighet fill eneffektiv bojkottaktion uppstår och handlande har betydelse, kan man dåtänka sig att deltar i en sådan bojkottaktion? Omett oljeembargo mot , m. m. 79 (vpk): Jag tackarför svaret på den fråga som jag har ställt. Denlag om förbud mot nyinvesteringar i som har funnits sedan förra åretvar naturligtvis ett steg framåt i vårt avståndstagande från den avskyvärdarasistregimen. Det är ingen överdrift attkonstatera att lagen redan när den antogs var Om ett oljeembargo mot , m. m. Lagen gör det ju som bekant möjligt att ge dispenser när detexempelvis gäller ersättning av förslitet material. Sådana dispenser innebäratt man utökar produktionskapaciteten i . Man kan inteersätta en maskin med en ny och tro att kapaciteten skall varadensamma. Regeringen har dessutom varit ganska generös när detgäller dispensgiv-ningen. I stället borde man ha sagt nej till varjedispensansökan. Dessutom hade det riktiga varit att man från början heltförbjudit svenska företags verksamhet i . Detta har den borgerligaregeringen motsatt sig. Regeringen kryper bakom FN och menar att det är FN somskall ta inifiafiv till en bojkott av på alla områden. Då förstskulle den bli effektiv. Det är klart att ju fler länder som deltar i enbojkott, desto effektivare bekämpas apartheidregimen. Men det betyder inte atten total svensk isolering av skulle vara verkningslös. Jag anser attden skulle få avsevärda effekter och bidra till att rasistregimen skulle få sigen kännbar örfil, som dessutom skulle påskynda regimens fall. Jag påstår detta därför att de svenska företagens verksamheti är så omfattande och berör sådana områden som är livsviktiga förrasistregi-mens ekonomiska och militära politik. har i en bok med namnet affärer ifem punkter angett vilken betydelse de svenska företagens verksamhet iSydafrika har för den sydafrikanska ekonomin: De ställerteknologiskt kunnande till förfogande i nyckelbranscher somkullagerförsörjning, kraftöverföring och gruvmaterialtill-verkning. De gerSydafrika politisk prestige. De underlättarmekaniseringen inom gruvhanteringen i ett läge då bristen på arbetskraften ärakut. De bidrar genomsitt stöd till gruvsektorn också till ekonomiska expansion. De bidraraktivt till energiförsörjningen, bl. a. genom Copcos, ochSandviks leveranser till - ett projekt där man försöker utvinnaolja ur kol. Dessutom har det - som jag tagit upp i min fråga - detsenaste halvåret skett sådana förändringar som gör att de svenska företagenytterligare binds upp till den omfattande militarisering som skett i Sydafrika.Det är framför allt två lagar som innebär att svenska företag som åläggs vissauppgifter av rasistregimen och som innebär att svenska företag tvingas ställasig på rasistregimens sida mot den förtryckta majoritetens krav på demokratioch frihet. Det finns en lag i som kan tvinga företag attdirekt involveras i militärapparaten. Det är alltså industrier som producerarsådant material som är nödvändigt för exempelvis rustningsindustrin ochmilitären. Sådana företag skall lyda direkt under försvarsministeriet. Enligtsäkra källor är SKF redan utsett och inordnat i den sydafrikanskarustningsindustrin. Med säkerhet kan man utgå från att detta också gällerSandvik, och PärGranstedt har tagit upp frågan om oljeembargot. Jag tycker att det är dåligt avden och av utrikesministern att tillbakavisa kravet att manskulle ta initiativ så att ett antal länder förutom kan få fill ståndett sådant här effektivt oljeembargo mot . Det är vikfigt. Mendet är lika viktigt att man nu försöker åstadkomma en total isolering avSydafrika, dvs. att de svenska företagen förmås att över huvud taget inte hanågon verksamhet i . Utrikesministern har inte tillbakavisatuppgifterna om de nya lagarna som tvingade in svenska företag i militärapparatenoch krigsindustrin. Dessutom spelar de svenska företagen en viktig roll för densydafrikanska ekonomin. Det påstår de ju själva, exempelvis i stora annonser ide sydafrikanska tidningarna. Därför är oljeembargot och isoleringen viktiga. Alfa-Lavalskänkte en s. k. försöksanläggning för framställning av metanol fillSydafrika. Sydafrikaregimen är väl medveten om att det finns en fara medoljeembargot, och därför pågår det nu en febril verksamhet för att ersätta oljamed andra energi- och bränsleformer. Och i det läget går alltså ett svensktföretag in och skänker en metanolanläggning där man skall försöka att i storskala framställa metanol. Dessutom-deltar, som jag sade tidigare, Alfa-Lavalmed livlig akfivitet i försöken att göra olja av kol. Jagtror att båda de här sakerna - total isolering och oljeembargo - är viktiga inuvarande läge. Jag förstår inte rikfigt vad utrikesministern menar när hansäger: "Vi följer noga den ökande militariseringen i ochkonsekvenserna av den utvidgade lagsfiftningen på området." Omjag inte har fel i vad jag sagt nu om de utökade lagarna, om svenska företagsbetydelse för den sydafrikanska ekonomin och om de svenska företagens akfiviteti samband med att försöker hitta andra energiformer, vad är det dåsom ytterligare krävs för att vi skall gå vidare och försöka få till stånd entotal isolering av apartheidregimen? Vad är det som saknas enligtutrikesministerns uppfattning? Kan man egentligen komma längre i samarbetet medrasistregimen? Kan man spela en mera betydelsefull roll än vad de svenskaföretagen gör just nu? Måste vi inte nu vidta ytterligare åtgärder? Omett oljeembargo mot , m. m. Jag har i säkert ett dussintal debatter försökt klargöra för BertilMåbrink att vi har vissa principer för svenskt handlande när det gällersankfioner. De kan enklast uttryckas så att vi på handelns område håller ossfill de internafionella förpliktelser vi iklätt oss. Det innebär att avsteggörs bara när beslut om sådana fattats av . Så länge denförutsättningen inte är uppfylld kan några ensidiga svenska handelsblockadereller bojkotter inte sättas in mot med mindre än att vi bryter motgrundläggande och av fastslagna principer. Vibör naturligtvis eftersträva att säkerhetsrådet fattar sådana beslut sommöjliggör för oss att delta i sankfionsåtgärder mot . Omett oljeembargo mot , m. m. tagit initiafiv i denriktningen när det gäller nyinvesteringar. Vi vill emellertid gärna behålla vårtrovärdighet i FN-sammanhang, och därför brukar vi innan vi ställer kravinvänta tillfällen då det kan bedömas som någorlunda realistiskt att vi kan fågehör för dem. När det gäller oljeembargot har vi ännu inte bedömt att en sådansituation föreligger, även om vi haft kontakter med andra länder för attdiskutera intresset av en gemensam hänvändelse fill säkerhetsrådet med krav påett oljeembargo. Vadsedan gäller allmänna fråga hade den ungefär följande innebörd:Om en situation skulle uppstå så att skulle kunna delta i eninternationell bojkott, kommer vi då att medverka till en sådan? Jag vet interiktigt vilken typ av situation tänker på, men jag tror inte attdet vore särskilt meningsfullt att vi engagerade oss i en nordisk aktionfillsammans med , som här har nämnts. Jag gör det av det skälet attSverige inte exporterar någon olja och att vi inte heller har någon oljefraktpå svenska kölar till . När det gäller har regeringen därförvissat sig om att de företag som utvinner olja och gas på norskakontinentalsockeln inte säljer den vidare fill . De övriga nordiskaländerna har ingen olja att sälja. Jag tror alltså att det vore ett ganskameningslöst slag i luften att begränsa en akfion på det viset att den skeddemed deltagande endast av dessa nationer. Jag ser inte att vi har någon anledningatt över huvud taget göra avsteg från den princip som jag har deklarerat,nämligen att handelssanktioner skall vara beslutade av föratt skall kunna delta i dem. 81 (vpk): Snusförnuftiga utrikesministrar eller skolmästaraktiga sådana haraldrig imponerat på mig. Maninförde en nyinvesteringsförbudslag. Den skulle inte gå längre än att man lätde svenska företagen övervintra i till dess att apartheidregimen ochdetta system skulle försvinna. Så fördes diskussionen. Men försöker OlaUllsten göra detta till en handelsfråga, trots att jag har redogjort för vadsom sedan har hänt i . Det rör sig ju inte enbart om handel, utan omatt svenska företag har produktion i . Det är ju någonting annat änvanlig reguljär handel mellan olika länder. Det trodde jag att en svenskutrikesminister hade begripit. Eller också begriper det, men villinte diskutera vad det handlar om utan försöker föra över diskussionen till ettannat plan. Detrör sig också om att rasistregimen har antagit ett antal lagar som gjorts ännumera raffinerade under det här året. Dessa lagar har tvingat in de svenskaföretagen i militärapparat. Det är ju det som det handlar om. Jaghar frågat om inte detta ger oss anledning att ta ytterligare ett steg för attisolera apartheidregimen. Det visar sig alltså att de svenska företagen aktivtdehär i apartheidsystemets militärapparat mot den förtryckta folkmajoriteten. Vidarehar jag pekat på hur de svenska företagen akfivt stöttar upp den sydafrikanskaekonomin just genom sin betydelse på olika vikfiga industri- Dessutom har jagvisat att nu aktivt deltar för att utvinna olja ur kol. en försöksanläggning för framställning av metanol. Detär alltså dessa saker som jag har tagit upp. Utrikesministern måste ju ha ännubättre kunskaper än jag. Har jag fel eller har jag rätt, och vilka slutsatserdrar utrikesministern? Handlar det fortfarande bara om att övervintra eller rördet sig om någonting annat? Anf.82 (): Jag måste erkänna att jag har litet svårt att genomskådautrikesministerns argumentation då det gäller de svenska möjligheterna attgenomföra en oljebojkott. Såvittjag förstår bygger grundtanken på två saker. Först gäller det hänvändelsen tillFN:s säkerhetsråd. Skall jag tolka vad utrikesministern säger så, att detnumera anses att vi kan vidta ensidiga sanktioner gentemot om dethandlar om kapitalöverföringar, investeringar och eventuellt också vidöverföring av know-how - det håller ju på att utredas -, medan vi däremot ärförhindrade att vidta ensidiga sanktioner mot , om det rör sig om oljaeller om det över huvud taget kan rubriceras som handel? Är det en ny svenskutrikesdoktrin att vi kan vidta sanktioner beträffande investeringar ochknow-how, men inte då det gäller sådant som mera allmänt kan rubriceras somhandel - och dit skulle då en oljebojkott höra? Det är i så fall intressant attkunna konstatera detta, men jag har svårt att riktigt förstå vad det är som görskillnaden så enormt stor mellan en kapitalöverföring och en oljeleverans. Detandra resonemanget går ut på att en handelsbojkott som omfattar bl. a. deskandinaviska länderna och skulle vara verkningslös. Det är klart attjag förstår synpunkten, om man bara ser på den olja som produceras i denländerkretsen. Men är det kanske inte detta som är det stora problemet närdet gäller försörjningen med olja i . De allra flesta oljeproducerandestater bojkottar ju redan , men på något mirakulöst sätt får Sydafrikai alla fall en mängd olja. Detta beror naturligtvis på att det är mycket svårtatt följa oljans väg från källan fill konsumenten. Vill man strypaoljetillförseln är det viktigt att man också angriper transport-ochhandelsleder. Och på det området är ju fler av de här berörda länderna relativtbetydelsefulla och har också en rätt stor potentiell betydelse, eftersom det iflera fall är fråga om betydande sjöfartsnationer. Men vi behöver inte förirraoss in i en alltför djup debatt om enskilda länders betydelse för Sydafrikasoljeförsörjning. Jagvill i första rummet ha ett principiellt uttalande från utrikesministern.Skulle det vara tänkbart att gick med i en oljebojkott som inte varbeslutad i , om vi hade anledning att förmoda att den bojkottenkunde få betydelse för situationen i och om det var av vikt attSverige var med? Att jag frågar det här sista beror på att andra länder harhänvisat till när det har rests krav på att de skall delta i Omett oljeembargo mot , m. m. Omett oljeembargo mot , m. m. Det kanalltså vara betydelsefullt för andra länders agerande hur uppträder. Vi har en lag som innebär förbud mot nyainvesteringar i svenska företag i . Om alltså företag vill engagerasig i militärindustrin eller i militärprodukfionen i - och dettaförutsätter investeringar - kan alltså förbjuda de investeringarnaliksom vi med hjälp av den lagsfiftning som finns kan förbjuda allanyinvesteringar av svenska företag i över huvud taget. Lagstiftningenmedger visserligen dispensmöjligheter, men den tvingar inte regeringen att gedispens. TillPär skulle jag vilja säga att jag kanske är en aning förvånad överatt han inte har klart för sig att det finns en skillnad mellan kapitalöverföringmellan länder och handel. När det gäller handeln har iklätt sig vissainternationella förpliktelser bl. a. via GATT-stadgan och OECD-regler. Om viskall kunna delta i en bojkott mot någon stat måste vi bryta mot deutfästelserna. Och vi har sagt att det vill vi inte göra. Vi kan delta isanktioner bara under förutsättning att säkerhetsrådet har påbjudit dem. Därförförsöker vi - där vi tror att vi har möjlighet till framgång att fåsäkerhetsrådet att fatta sådana beslut. Vaddet gäller kapitalöverföringar däremot finns inga motsvarande internafionellabindningar, och därför har vi kunnat anta den ensidiga svenska lagstiftningen,som innebär förbud mot nyinvesteringar i . Vadslutligen gäller oljan har jag sagt att det - även om vi skulle acceptera attbryta mot de internationella regler som vi har sagt oss vilja följa på handelnsområde - skulle förefalla aningen besynnerligt om vi valde ut just varuområdetolja, där det inte förekommer någon som helst export från . Det vore enföga heroisk insats att säga att vi skall upphöra med en export som vi aldrighar ägnat oss åt. Anf.84 (vpk); Det är rikfigt som utrikesministern säger att även investeringar imilitära anläggningar eller militär materiel, privatarméer osv. faller underden svenska lagstiftningen när det gäller förbud mot nyinvesteringar iSydafrika. Men det är på det sättet att sekretesskraven i Sydafrikaslagstiftning när det gäller det här området säger att de svenska företagen intefår lämna ut uppgifter. Sådan är den sydafrikanska lagstiftningen, och vad jagförstår tvingas de svenska företagen följa den på detta område. Detär alltså omöjligt, vad jag förstår, för den att få framdessa uppgifter- i alla fall kan den inte få dem via de svenska företagen. Dekommer inte att få lämna ut dem. Då måste man söka andra vägar. 85 (): Jag upplever det som om utrikesministern angriper den här frågan litetväl formalisfiskt. är det alltså och andra handelsavtal som är etthinder. Men om vi ansåg att de övriga skälen var tillräckligt starka skulle visäkert klara av de problem som dessa handelsavtal utgör. Det tror jag inte, ochdet tror nog inte heller utrikesministern, skulle bereda några störresvårigheter. Det kan.ske kommer protester från men knappast frånnågot annat håll. Viär helt överens om att betydelsen av en svensk oljebojkott materiellt settskulle bli mycket blygsam. Det framhöll jag även i mitt första anförande, menjag pekade också på att en svensk medverkan har anförts av andra stater som enförutsättning för att de skulle vidta sådana åtgärder. har alltså iviss mån nyckeln till en mer omfattande bojkottaktion som kan blibetydelsefull. Med hänsyn fill den roll som tradifionellt har spelatnär det gällt påtryckningar mot tycker jag att det är tråkigt attandra regeringar skall använda som argument mot de opinionsgrupper i deegna länderna som vill driva fram hårdare sankfioner mot . Sverigekommer i en tvivelakfig position genom den atfityden. Om vi ville skulle viantagligen kunna lämna ett konkret bidrag till ökade påtryckningar motSydafrika. Då borde vi inte gömma oss bakom argument av som jag tycker någotformell karaktär. På det sättet hindrar vi oss själva att uträtta något motSydafrika. Omett oljeembargo mot , m. m. Den dag som har nyckeln i sin hand att isolera Sydafrikaekonomiskt tror jag att vi inte en sekund skulle tveka att använda den. Men dethar vi inte. utgångspunkt är helt fabricerad. Detfinns ett intresse hos den holländska regeringen att samarbeta med de nordiskaländerna, och vi har svarat posifivt och haft samtal med holländarna i NewYork. Vid dessa har jag sagt att vi är intresserade av att vi, i ett läge därdet bedöms som någorlunda rimligt att vi skulle få framgång, gör en gemensamframställning till säkerhetsrådet för att få sanktioner till stånd. Jagär en aning förvånad över att betraktar våra förpliktelser motGATT-stadgan och andra regler som garanterar frihandeln i världen somformalistiska och som någonting som man kan strunta i när det passar en. Detgör inte jag. Anf.87 (): Just i det här fallet menar jag att det är formalistiskt att hänvisatill GATT-stadgan som ett hinder. Om man har den polifiska viljan att vidtasanktioner mot anser jag att det hindret bör kunna övervinnas. Detvar alltså inte fråga om någon generell kommentar om GATT-stadgan. 7Riksdagens protokoll 1980/81:48 Omdet kommunala stödet till barnomsorgen 14 § Svar på fråga 1980/81:152 om det kommunala stödet till barnomsorgen har frågat mig om jag avser att överväga sådanändring i lagstiftningen att det bhr möjligt för kommun att införavårdnadsbidrag i syfte att ge stödet till barnomsorgen en rättvis utformning. Länsstyrelseni har upphävt ett beslut som fattats av Robertsforskommun om att lämna vårdnadsersättning till föräldrar för vård av barni åldern . Ersättningen skulle vara . per barn och månad.