prot · G40973 · 1980-12-31 00:00:00 — Byggandet kommer sannolikt i stor utsträckning aft ske inomredan bebyggda områden - som komplement och utvidgning, 1980-falets bostadspolitiskaproblem är därmed i ringa utsträckning förknippade med def storskaligabyggandet, I stället kommer den bostadspolitiska uppmärksamheten attkoncentreras fill förvaltning och förtätning, Atf hyra sin bostad är dyrbart för såväl den enskilde somför statsmakten. Omfattande service finns inbyggt i hyressysfemet, Allaservicetjänster har kraftigt stigit i pris, vilket även gällerboendeservicen. kostnadsökande faktorer som inverkat pä hyrorna äradministrations- och bränslekosfnaderna. Men trots allt har - vid eninternationell jämförelse - lägre hyror på bostäder. Detta beror naturligtvispå de enorma subventioner staten går in med. Svenska folket betalar till enicke ringa del boendekostnaden via skattsedeln. Sålunda uppgår de statliga räntebidragen 1980 till 5,2miljarder kronor, medan bostadsbidragen kostar 5,6 miljarder kronor.Till defta kommer nettokostnaden av avdragen för räntor i deklarafionen. Vad skall man dä göra för att komma fill rätta med destora hyreskostnaderna? Vi moderater har länge hävdat atf en första åtgärdskulle vara aft hyresgäster som så önskar erbjuds att köpa den fastighet de bori och överföra den fill bostadsrätt. Def skulle kunna ske i säväl privatägdafastigheter som utbjuds till försäljning, som i fastigheter i allmännyttan. Den besparingsmöjlighet som ligger i att man överför endel av bostäderna i de allmännytfiga företagen till bostadsrättsföreningar börfas till vara. En sådan övergång kan inledas . Pä sikt kan även enövergång till ägarlägenheter ge hyresgästerna möjlighet aft fa ett störreekonomiskt ansvar för sitt boende. En lämplig strategi för övergäng till bostadsrätt kan varaatt kombinera överlåtelse av de sämre delarna i bostadsbeståndet med överlåtelseav bättre fastigheter. Varje åtgärd som medför ökad användning avbostadsrättsformen innebär en förändring fill det bättre. Infe minst gällerdeffa de områden som kännetecknas av segregationsproblem. Olika undersökningar redovisar samstämmigt människorsönskan att äga sin bostad. Människor är beredda att ta på sig ett stortekonomiskt ansvar och att göra en egen arbetsinsats för atf kunna sköta ochförbättra sin bostad. Blir det dä billigare med bostadsrätt? I debatten har rätten viss brist på faktaunderlag, beroende på att def först under de senaste årenägt rum nägra övergängar frän hyresrätt till bostadsrätt i större skala. En avde första övergångarna i ett modernt bostadsområde skedde i isydvästra under 1977-78. i bosfadsräftsform finns numöjligheten att studera de ekonomiska effekterna. Boendekostnaderna blev för de allra flesta lägre efterövergången till bostadsrätt. Om fortfarande varit upplåtet medhyresrätt hade hyran bestämfs utifrån hyesnivån i enligtbruksvärdesprincipen. Detta hade medfört upp fill högre boendekostnader änvad som är fallet i . Förvaltningskostnaderna ligger 1979 totalt underkostnaderna i . Om man ser på de viktiga drifts- och underhållskosfnadenaså ligger lägre. Skillnaden i hyra/månadsavgift är 1979 ca 10%till fördel, men på nägra års sikt är det sannolikt att skillnadenökar uppåt kanske . Boendekostnadernas skillnad är mera varierande. Olika boendehar, framför allt i bostadsrätt, olika boendekostnader beroende på egnainsatser, egna kapitalkostnader och prisutvecklingen på bostadsrätter.Sammanfattningsvis kan man dock säga att man i uppnått reduktioner av boendekostnaderna på om man jämför medNorsborg, Många som sitter i ledningen för våra allmännyttigabostadsföretag har säkert svårt att tänka sig aft avyttra en del fasfigheter.Hur skall det gå med företagens ekonomi? Mycket talar för att denna lösningskulle kunna bli en god affär inte bara för hyresgästerna utan också förbostadsföretagen. Försäljningen skulle ge likvida fiilskott, som skulleförbättra ekonomin i företagen, vilket skulle komma de kvarvarandehyresgästerna till del genom eft bättre underhåll. kommer bostadsräftskommittén att framläggaförslag som skall underlätta övergångar från hyresrätt fill bostadsrätt. Detfinns därför gott hopp om att vi snart får förslag från regeringen med konkretaåtgärder för genornförandet av denna reform. Hur skalldet då gå med nybyggandet ? För det första har en kombination av högt byggandetidigare och snabbt ökande priser i bostadsbyggandet lett till en lägreefterfrågan. Infe ens de mycket stora subvenfioner som ges tillbostadsproduktion och bostadsför-valfning förmår vidmakthålla den tidigre högaefterfrågan. För det andra byggs inte längre storaflerfamiljshuskomplex på råmark, I stället byggs i ökande utsträckning småhusoch mindre flerfamiljshus i tidigare redan ianspråktagna områden. Detta hängersamman både med efferfrågeutvecklingen och med markpolitiska restriktioner. Det är inget självändamål aft vidmakthållabyggnadsindustrins bostads-byggnadskapacifet på en viss nivå. Däremot är enstörre flexibilitet och mjukare anpassning önskvärd. En sådan försvåras i dagav def stela regelsystem som styr bostadsbyggandet. Att regelsystemet -finansieringsregler, låneregler, skatteregler och markpolitiska regler -verkligen styr bekräftas av den förändrade sammansättningen avbostadsbyggandet. Det relativt sett mindre reglerade småhusbyggandet harhävdat sig väl , Det praktiskt taget helt offentligt styrdaflerfamiljshusbyggandet har däremot minskat drastiskt, I början av 1970-taletbyggdes ca 70 000 lägenheter i flerfamiljshus, byggdesbara ca 15 000, Om anpassningsförmågan och flexibiliteten ibostadsbyggandet skall förstärkas - vilket är en förutsättning för attbostadsbyggandet infe ytterligare skall sänkas drastiskt- måste olika typer avoffenfiiga regleringars inverkan på bostadsbyggandet minskas, Deffa kanåstadkommas genom en systematisk avbyråkrafisering av bostadsfinansiering,lånevillkor, bostadsbeskattning och markanvändning. Härigenom kanförutsättningar skapas för en återgång till enskilt huvudmannaskap för såvälprojektering, byggande som bostadsförvaltning. Smidig anpassning och ökad flexibilitet kan aldrig pä siktneutralisera en minskad efterfrågan. Däremot kan de mycket snabba och ryckigaförändringar i bostadsbyggandet som präglat motverkas. Man kanundvika att kortsiktiga förändringar till följd av tröghet i regleringssystemetfår långsiktiga strategiska effekter för bostadsförsörjning och produktionsapparat. Den viktiga möjligheten förbyggnadsindustrin som ligger i export bör uppmärksammas. Förexportansträngningarna är det av avgörande betydelse att företagen harreferensobjekt i , Defta är ett viktigt skäl för egenregibyggande, innehåller den statliga bostadslångivningen ettnätverk av reglerings-mekanismer. Speciella krav ställs på standard ochutformning av bosfäderna. Lånereglerna styr genom sin utformning det som byggs,Lånesysfemet innehåller också mekanismer syftande fill kostnadskontroll. De nuvarande bostadslånen - med alla byråkratiskaregleringsmekanismer - bör för egnahem och bosfadsräftslägenheter ersättas medlån som utgår efter avsevärt mycket mera schablonmässiga regler. Ett alternafivsom bör övervägas är att län för byggande av egnahem och bostadsrätter utgårmed eft enhetsbelopp per lägenhet, dock med viss reduktion av lånebeloppet försmå lägenheter. Om lägenheten kostar mer än vad som täcks av schablonlånet, fårdenna kostnad täckas med tilläggslån till marknadsränta, I princip bör intelånesysfemet innehålla något moment av kostnadskontroll. Den byggande gesfrihet aft anpassa det byggda till de boendes önskemål endast med denbegränsningen att byggnadsobjektens kreditsäkerhet inte riskeras, Def här förordade lånet skulle ge två effekter. För defförsta skulle kostnadskontrollen i lånesysfemet upphöra. Den som vill byggadyrt - med hög standard eller med stor yta - skulle få göra det. Subventionerskulle dock inte utgå till överstandarden, Översfandarden skulle å andra sidaninte förhindra aft normal standard subventionerades så som för alla andraboende. För def andra skulle lånesfyrningen av bosfädernas utformning upphöra.Det skulle infe längre finnas några defaljregler att anpassa de byggdabosfäderna till. Bostadssektorn har under en lång följd av åromgärdats med mängder av byråkratiska regler och bestämmelser. Vi tror atf mangenom att ta bort en hel del av dem kommer att få en bättre fungerandebostadsmarknad. 60LENA (): Jag kommer att återknyta till den debatt ombarnens situation som fördes här tidigare. Barn och ungdomar har det på många sätt mycket än tidigare, men samfidigt framträder nya problem och risker i barnensuppväxtmiljö. Dessutom slår ojämlikheten i samhället igenom också för barnen.Såväl välfärden som problemen är ojämnt fördelade mellan de unga. De sociala och kulturella förändringar som utmärker dagenssamhälle får direkta effekter på barns och ungdomars uppväxtmiljö. Till defnegativa som måste uppmärksammas hör att många familjer saknar ettsocialt nätverk, dvs. närstående vuxna som ställer upp och ikrislägen, som ger stöd och hjälp i familjens fostran av barnen och delar'upplevelser och glädje. Barnensmöjligheter atf delta i de vuxnas vardagssysslor har också 4 protokoll 1980/81:73-74 Detta tillsammans med ungdomarnas oro för attinfe få jobb efter genomgången utbildning skapar hos många en uppfattning atfde infe behövs i de vuxnas samhälle. Jag har inledningsvis önskat fästa uppmärksamheten just pådessa tendenser i vårt samhälle eftersom de är så svåra att komma fill rättamed genom politiska beslut. Åtgärder för barn kräver dessutom aft polifiken fungerartvärs igenom olika sektorer, vilket vi vanligtvis har ganska svårt för i denpolitiska världen, där var och en blir expert inom sitt område. Vi måste t. o.m. erkänna att vi inför många av de beslut vi fattar om vuxensarnhällef infealltid har haft barnens bästa för ögonen, utom på de områden som har direktsamband med barn. Mot denna bakgrund ansåg vi inom det socialdemokratiska partietatt def var nödvändigt att tillsätta en barn- och ungdomsdelegation med uppgiftatf särskilt bevaka de uppväxandes intressen. Det krävs nämligen en ständiguppmärksamhet för aft "tänka in" barnen ireformpolitiken. En viktig utgångspunkt för aft bedöma barnslevnadsförhållanden är information om barnkollektivets utveckling i skildaavseenden . Def finns en mängd undersökningar ombarns uppväxtförhållanden, men trots allt finns det inte tillräckligt materialför atf kunna göra en kvalitativ bedömning av barns levnadsförhållanden underen . Vi menar därför atf bör beställa en utredning ombarns levnadsförhållanden och kräva att man förstärker forskningsresurserna påjust detta område. Vi hoppas därmed atf bättre underlag kan skapas som grundför olika insatser för att förbättra barns och ungdomars uppväxtmiljö. Det starka kommersiella trycket som barn och ungdomar ärutsatta för upprör mänga. Kraftfulla åtgärder behövs för att förhindra aftstora delar av fritids- och kulturverksamheten alltmer utvecklas tillkonsumfion av färdigförpackade utbud och stafusprylar samt till allmänpassivitet. För att motverka kommersialismens negativa verkningarmåste samhället satsa på aft utveckla attraktiva alternativ till detkommersiella utbudet och satsa på de ungas egen aktivitet och deras egenkulturskapande förmåga. Barns och ungdomars egna organisafioner är enutomordentlig form att arbeta genom. Alla som har någon kännedom om barns och ungdomars frifidmåste uppröras av aft regeringen medvetet försämrar ungdomsorganisationernasmöjlighet atf verka genom aft dra ner deras anslag. Vi socialdemokrater villtvärtemot stärka organisationernas möjligheter, inte minst deras möjligheteratf göra insatser bland de grupper barn som är särskilt eftersatta, t. ex.handikappade barn och invandrarbarn. I den socialdemokratiska barn- och ungdomsmotionen finnsen förhållandevis stor resurssatsning, som skall vidga olikakulturverksamheter bland barn och ungdom. Denna unika barnkultursatsningtillsammans med förslag om ökade anslag till ungdomsorganisafionerna och idrottenger större möjligheter att skapa goda alternativ till dengenomkommersialiserade fritiden. Naturligtvis kan samhället infe bara arbeta med attstimulera fram goda alternativ. måste man konstatera att vinstbegäretöverskrider den gräns som kan accepteras. Samhället har då en skyldighet attdirekt skydda barn och ungdomar från sådant som uppenbarligen är negativt förderas utveckling. Avarterna i videoufbudet har diskiiferäts mycket dennahöst och har förhoppningsvis öppnat ögonen på mänga. En lagstiftning motvideovåldef bör komma till sfånd. Vi beklagar atf borgerligamajoritet avslog våra krav på detta . positiva ställningstagande fidigare fillkommunalt veto mot olämpliga ungdomsmiljöer, bl. a. flipperhallar, ser jag somett gott tecken på att samhället är berett atf sanera den marknad som såtydligt motverkar den fostran som t. ex. skolan är ålagd att arbeta för. Barnomsorgens utbyggnad är av utomordentligbetydelse för barns utveckling. har tidigare berört densocialdemokratiska inställningen till den. Jag vill betona aft somkraven på snabb barnomsorgsutbyggnad ställs måste också kvalitetsfrågorna inombarnomsorgen uppmärksammas. Socialdemokraterna gör detta genom aft föreslåextra, behovsinriktade resurser till barnomsorgen för att skapa störremöjligheter att upprätthålla kvaliteten i arbetet, där problemen är stora, ochför att stimulera det lokala utvecklingsarbetet. Vi vill också framhålla atf diskussionen om barnomsorgensoch förskolans innehåll och arbetsformer måste hållas levande. Mycket talar föraft man bör skapa en mera strukturerad verksamhet med en socialt fostrandepedagogik, arbete, lek och inlärning. a. familjestödsutredningen ochsocialstyrelsen har varit inne på defta. Det är viktigt aft barnomsorgens ochförskolans pedagogiska verksamhet - inte minst vad gäller barnensbegreppsbildning och språkutveckling - uppmärksammas i lokalf och centraltutvecklingsarbete liksom i personalfortbildningen. är övergången från förskolan fill lågstadieteft stort kliv för många barn. Övergången mellan dessa verksamhetsformer måstedärför göras mjukare. Defta skulle kunna ske genom att förskolepersonal ochlågstadielärare arbetar i arbetslag, vilket i sin fur kräver fortbildning ochförändringar i grundutbildningarna. Ett problem som uppges bli allt vanligare är att mängabarn i förskoleåldern är otrygga och splittrade. I skolan märks defta genomatt barnen har svårt med den koncentration som krävs för att arbeta med degrundläggande färdigheterna att läsa, skriva och räkna. Den ökade oron ochrastlösheten innebär atf allt längre fid måste ägnas åt själva inskolningenunder årskurs 1, vilket i sin tur går ut över den tidiga färdighetsträningen. Situationen med många barn som harkoncentrationssvårigheter och är splittrade måste ingående analyseras. Vilkafaktorer i dagens samhälle skapar barnens otrygghet - i familjen ochvuxenrelafionerna, i boendet, på fritiden, genom massmediepåverkan, i förskolan, i skolan,osv.? För att motverka att barn utvecklas i otrygghet och oro, krävs insatserpå en mängd samhällsområden, som föräldrar och andra vuxna tar sittansvar för barnens utveckling. För aft lösa de direkta problem som har medskolstarten aft göra, måste förskola och skola samverka och vara öppna för deförändringar som barns behov och aktuella förhållanden kräver. Övergången mellan förskola och lågstadium ställer krav påförändringar och anpassning till de nya behoven och förhållandet är detsamma ivad gäller övergången mellan grundskola eller gymnasieskola eller arbetsliv. socialdemokratiska motioner som skrivits under den allmänna motionstiden harvi uppmärksammat dessa frågor och lagt fram förslag för atf göra situafionenlättare för ungdomar. När man upplever hur villrådiga ungdomarna ofta är vid deval de står inför då de skall sluta , borde def vara självklart atfförsöka stärka skolans studie- och yrkesorientering. Vi socialdemokrater menaratt defta är helt nödvändigt och föreslär därför betydanderesursförstärkningar, bl. a. för atf ge invandrareleverna ytterligare stöd. För de allra flesta ungdomar innebär genomgångengrundskola atf man fortsätter i gymnasieskolan. För de ungdomar som harsärskilda problem vid övergången borde speciella insatser göras. Vi beklagaratt regeringen infe har insett att det behövs mera insatser på detta område. Iolika motioner har vi ur flera aspekter tagit upp de här frågorna. För det första; Eft viktigt instrument är hurinfagningssysfemet tillämpas. Många kommuner använder redan möjligheten att vidintagningen göra en helhetsbedömning med de speciella hänsynstaganden som ärmotiverade i varje enskilt fall, dvs. man tar in en stor del av ungdomarnagenom den s. k. fria kvoten. Enligt vår mening bör infagningsnämnderna i ökadutsträckning använda denna möjlighet för att hjälpa de utsatta ungdomarna tillfortsatt utbildning. För det andra; Det behövs ofta särskildautbildningsprogram och stödprogram för atf hjälpa de ungdomar som har särskildaproblem av social art eller på grund av handikapp. Deffa sker t. ex. mycketförtjänstfullt i f. n. Vi önskar aft eft liknande utvecklingsarbeteskall sfimuleras också i andra kommuner genom att staten ger bidrag fill deffa. För def tredje: Arbetsmarknadssituationen innebär att detär särskilt svårt för unga flickor att få jobb. Denna situation förvärras nugenom åtstramningen på den offentliga sektorn, av att beredskapsarbetena hardragits in och slutligen av aft de linjer i gymnasieskolan som flickortraditionellt söker fill nu skall hållas tillbaka eller t. o. m. minska iomfattning. Det kan i och för sig vara riktigt att hålla fillbaka demera allmänt inriktade linjerna i gymnasieskolan till förmån för deyrkesinriktade linjerna. Men deffa kräver att man förvissar sig om atf dettotala antalet platser i gymnasieskolan även vid en sådan omläggning kommer attuppgå till av antalet 16-åringar. Deffa har påsocialdemokrafiskt inifiafiv tidigare slagit fast. Det kräverockså atf speciella insatser görs för atf stimulera flickor att söka sig till de expanderande yrkesutbildningarna, främsttekniska utbildningar som flickor av tradition inte söker sig till. Det ärdärför helt nödvändigt att bredda flickornas val av utbildning genom aft t. ex.utnyttja de olika perioderna i den praktiska yrkesorienteringen och tiden förtemastudier på högstadium. Innehållet och arbetsformerna i def nyaobligatoriska ämnet teknik måste också utformas så, att flickorna verkligenlär sig handskas med verktyg och enkla maskiner. Därigenom kan de få pröva detteknisk-praktiska området och på så sätt övervinna sina föresfällningar ochfördomar om sig själva. Dessutom bör intresserade flickor erbjudas kortarekurser under årskurs 9 eller på ferierna efter årskurs 9 som ett slagsintroduktionskurs till det tekniska området. Flickornas utsatta situation bör naturligtvis också nogauppmärksammas i skolans studie- och yrkesorientering. Gymnasieskolan står nu inför eft reformskede. Visocialdemokrater beklagar aft gymnasieutredningen blivit så fördröjd i sittarbete. Så mycket mera beklagligt är detta som även den försöksverksamhet somlokala och regionala skolmyndigheter planerat fillsammans medgymnasieutredningen också fördröjts av olika skäl. Vi kan inte acceptera skolministerns och regeringensuttalande i budgetproposifionen orri atf olika slag av försök i gymnasieskolanskall behandlas med återhållsamhet. Tvärtom anser vi det utomordentligt viktigtaft man nu ute i kommunerna får bedriva ett lokalt förnyelsearbete, som kanförbereda de förändringar som förhoppningsvis blir resultatet avgymnasieutredningens arbete. I då många saknar framtidstro, inteminst barn och ungdomar, är satsningar på dem utomordenfiigt betydelsefulla.Inom socialdemokratin har vi bland våra motionskrav prioriterat insatser förbarn och ungdom. Vår uppgift som politiker måste vara att värna barnensintressen - även om mycket i arbetet med barns och ungdomars levnadsförhållandenoch uppväxtmiljö är svårt att fånga i politiska beslut. Här krävs ocksåförändringar i attityder och inställning, så atf barn och ungdomar blir merdelaktiga i de vuxnas värld och känner sig välkomna. Socialdemokratin kräver nu aft regeringen handlar - attbarn och ungdomar inte bara möts med välvilliga ord. Flera socialdemokrafiskatalare har berört barns och ungdomars situafion. Vi kräver nu åtgärder, somskapar bättre uppväxtförhållanden och livsvillkor för dagens unga. 61YLVA () replik: tog upp frågor om hurungdomar på olika sätt är utsatta i vårt samhälle. Just det har regeringenuppmärksammat. I av ekonomiska svårigheter är det de här grupperna somvi försöker skydda i de flesta hänseenden. Exempelvis lämnas särskilda medelför insatser till kommuner som har alldeles speciella behov för ungdomar.Kommunerna får också extra resurser för atf hjälpa de handikappade elevernatill rätta. talade om ungdomars oro för att de efter skolan infe skall hitta eft arbete. Här finns skolansuppföljningsansvar, som innebär atf alla ungdomar mellan skallerbjudas utbildning eller arbete. Vi fick ungdomspropositionen, därregeringen förde fram förslag, som innebär att ungdomar pä olika sätt kan fäintroduktion i arbetslivet och/eller en lärlingsutbildning i ett företag. tog också upp frågan om behovet avstudie- och yrkesorientering för invandrarna. Jag kan glädja henne med aft justdet har tagits upp av elevvårdskommittén, vars betänkande nu är på remiss. Ochvisst är invandrarungdomarna särskilt utsatta! talade också om att barn och ungdomar har allt färre möjligheter atf följa de vuxnas vardag. På den punkten hardet lagts fram en proposifion, som tar upp frågan om föräldrars och eleversmedinflytande i skolan. Jag tror att föräldrars allt större möjlighet attmedverka i skolan, dela med sig av sina erfarenheter och kunskaper, i nägon månkan kompensera den brist som det innebär att ungdomar och barn inte kandelta i det vardagliga livet pä samma sätt som de kunde . Def här är blott nägra av de åtgärder som regeringen harvidtagit för att skydda barnen och ungdomarna i samhället. Under detta anförande övertog andrevice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 62 () replik: berör övergången mellanförskolan och lågstadiet och säger att den bör vara mjukare. Jag vill erinra omatf def har tillsatts en utredning som skall se över just de frågorna ochsamarbetet förskola-lågstadium. Sedan säger att man i förskolan bör haen mer strukturerad verksamhet. Jag är glad att höra detta, därför att det ärett krav som vi frän moderat håll har framfört . Sedan säger atfsystemet för intagningen av elever fill gymnasieskolan bör ses över och aft detär lämpligt att ta in fler elever på fri kvot. Jag vill då säga att det är väldigtvikfigt aft man vid intagning av elever på fri kvot inte utökar systemet så attdet kan bli ett godtyckligt förfarande. Det är mycket viktigt när det gällerintagning aft rättssäkerhetsaspekten och förstås också rättviseaspekten alltidbeaktas. 63LENA () replik: Det är så, , att regeringensåtstramning av den offenfiiga sektorn väldigt hårt går ut över barn och ungdom.Def är litet konsfigt aft säga att regeringen här satsar på behovsinriktaderesurser i skolan. Man gör det på så sätt att regeringen först tar bort avstatsbidraget till kommunerna för lärarlöner. Av dessa ger man tillbaka 0,för behovsinriktade resurser. Deffa är ingen reform. Det är tvärtemot vad ordetreform står för. På sammasätt förhåller def sig när det gäller de handikappade barnen. regeringen har föreslagit är att resursen för personellassistans och tekniska hjälpmedel skall fas bort. Dessa kostnader skall nubetalas av de av anslaget till lärarlönerna. Def är ingen reform.Det är att urholka hjälpen till handikappade. När det gäller invandrar-syo hänvisar tillett betänkande från elevrådskommittén. Må så vara - men vi vill ha handling. Viföreslår ökade resurser, , inte ord i betänkanden. Till vill jag säga att det förhållersig på samma sätt när det gäller den fria kvoten. För att klara de utsattaungdomarna menar vi atf fri kvot skall användas.