prot · G409107 · 1980-12-31 00:00:00 — Då fördes en debatt, och då ställde sig bakom förslaget omvissa ändringar i lagen om kriminalvård i anstalt. 20OSWALD (vpk): Jag diskuterar ytterligt gärna principerna,men principerna kommer ju att ställas på sin spets när det blir fråga omkonkreta fall, och därför är det nödvändigt att diskutera dem. I samband med beslutet varnade vi just för attbeslutet inrymde möjligheter att vi skulle kunna få sådana fall som vi nu fått.Det är därför man kan ifrågasätta justitieministerns bedömning i slutet avsvaret att det inte finns någon anledning att titta litet närmare på denna sak. De lättnader som skall kunna beviljas enligt detta lagrum,och som naturligtvis ser mycket bra och fina ut på papperet, har alltså här ipraktiken inte beviljats, och såvitt vi kan förstå har detta som följd haft enväldig nedbrytning av personligheten. Vad har vi då för garantier - om vifortfarande håller oss till principerna - för att detta inte kommer attupprepas på nytt? Då är det ju fel när det inte finns någon spärregel i lagtextensom kan förhindra en sådan här behandling. Har det inträffat en gång, kan detinträffa en andra och en tredje gång osv. Det är därför motiverat att återigenta upp diskussionen, även om alldeles har fattat ett beslut.Att fattade detta beslut är ju inte ett argument för inte skulle kunna diskutera frågan , i synnerhet om man ser till hurtillämpningen av beslutet utfaller. Slutorden i justitieministerns frågesvar är därförotillfredsställande. Justitieministern säger nämligen att det för dagen intefinns anledning att ytterligare ta upp detta. Men uppenbarligen finns detanledning att göra det. Också på den punkten skulle jag vilja ha ytterligarebesked. 7§ Svar på fråga1980/81:332 om försöksverksamheten med kontraktsvård av narkotikamissbrukare har frågat mig om jag anser att försöksverksamheten medkontraktsvård har slagit väl ut och om det redan nu finns förutsättningar attbedöma huruvida denna verksamhet kan permanentas och bli ett bestående inslag ivårt rättssystem. Verksamhetenmed s. k. kontraktsvård vid följs kontinuerligt av denparlamentariska delegation som enligt beslut tillsattes i sambandmed tillkomsten av den lagstiftning som ligger till grund förförsöksverksamheten. Delegationen sammanträder varje kvartal. Avuppgifter som har redovisats för delegationen framgår att verksamheten,som till en början var förenad med vissa svårigheter, nu har stabiliserats.Tillgängliga platser är till fullo utnyttjade, och personalläget är gott.Samarbetet med socialvården och andra sjukhus fungerar också väl. Den20 januari hade enligt uppgift 46 personer deltagit i vårdprogrammet.Av"dessa har 36 skrivits ut på grund av kontraktsbrott. Kontraktsvårdenskulle alltså ha misslyckats i av fallen, medan det i de amerikanskaundersökningar som åberopades i propositionen om försöksverksamheten (prop.1978/79:82) redovisades lyckade resultat i av fallen. Att andelenmisslyckanden sålunda är högre än vad man kunde ha haft anledning att räkna medkan enligt sjukhusledningen till stor del förklaras av att det tar ,innan en verksamhet av detta slag kan fungera helt tillfredsställande. Vidarestår det klart att man i början av verksamheten fick ett klientel som varalltför hårt belastat för att ha en realistisk chans att klara av behandlingen.Numera har förhållandena i detta avseende förändrats. Till en del torde dettasammanhänga med att det har blivit känt att vårdprogrammet är krävande ochfordrar en helhjärtad satsning av patienten. Man kan därför hoppas på avsevärtbättre resultat i fortsättningen. Avvad jag nu har sagt torde framgå att det är för tidigt att uttala sig omhuruvida kontraktsvård för narkomaner bör göras till ett bestående inslag ivårt påföljdssystem. Ännu återstår av den fastslagnatiden för försöksverksamheten, och först därefter kan man göra en utvärdering. Omförsöksverksamheten med kontraktsvård av narkotikamissbrukare 22 (): Jag ber att få tacka justitieministern för svaret på min fråga. Jaghar förståelse för det besked som jag har fått, nämligen att det är väldigtsvårt att i nuvarande skede anlägga konkreta synpunkter på huruvida manslutgiltigt kommer att lyckas eller inte när det gäller den här verksamheten.Jag har ändå velat ta upp frågan nu för att i någon mån göra en avstämning. Vibefinner oss nämligen i en situation, där just frågan om narkotikamissbruket -och det gäller inte minst narkotikamissbruket inom våra kriminalvårdsanstalter- är väldigt aktuell. Inom ramen för kriminal- Om försöksverksamheten med kontraktsvård avnarkotikamissbrukare vårdensåsom denna är uppbyggd har en rad försöksprojekt prövats. Man anstränger sigverkligen för att komma till rätta med problemen. I det sammanhanget menar jagatt det också är nyttigt och värdefullt att mera okonventionella projektprövas. är just ett sådant försöksprojekt. Personligen tyckerjag att detta projekt redan har visat sig vara intressant, av flera skäl. Jagdelar i stort sett justitieministerns uppfattning i frågan. Jag vill ändå pekapå framför allt tre olika frågeställningar, som jag tycker är intressanta. För det första är det viktigt att man i samband med enförsöksverksamhet av det här slaget är beredd att pröva olika vägar när detgäller målsättning och metod. Justitieministern har helt riktigt påpekat attdet till en början visade sig vara ganska besvärligt att klara problemen. Mendå valde man ett annat urvalssystem när det gäller klienter samt gick i vissasammanhang in för annorlunda behandlingsmetoder, och därefter har man i störreutsträckning lyckats. Jag tycker att det finns anledning att understryka det. För det andra är det nödvändigt att samtliga inblandadeverkligen samarbetar på samma nivå. För det tredje vill jag peka på att den pågåendeverksamheten bygger på förtroende mellan olika instanser och då inte minstmellan klienten och dem som är satta att vårda honom. Jag vill påpeka attkontraktsvården inte får innebära ett försök till smitväg från ett straff somskulle ha utdömts, om försöket inte hade påbörjats i stället. I annat fall kandet vara frestande för den åtalade missbrukaren att underkasta sigkontraktsvården men sedan avbryta densamma i avvaktan på att en villkorlig domskall framstå mer attraktiv än en fortsättning av kontraktsvården som sådan. Jag vill fråga justitieministern om han delar minuppfattning på denna punkt, att det faktum att man en gång har underkastat sigkontraktsvård och sedan misslyckats med denna inte i sig innebär att man skallbedömas lindrigare vad gäller straffpåföljden när målet tas upp tillbehandling. Behandlingen med kontraktsvård innefattar isig åtskilliga frågor som kan vara problematiska - har pekat pååtskilliga av dem - särskilt som det är en ganska ny behandlingsform och viännu inte har så lång erfarenhet av den. Jag känner till just den sista frågan som togupp. Vid något av de sammanträden som delegationen för kontraktsvård har hållittror jag att det från läkarhåll framförts viss kritik mot domstolar för attpersoner som fått sådan här vård men avbrutit den ändå har fått icke frihetsberövandepåföljd. Man kan möjligen säga att det inte riktigt var meningen när den härlagen antogs. Såvitt jag är rätt underrättad överväger riksåklagaren att gå utmed ytterligare information om lagstiftningens bakgrund och om hur det där vartänkt. Det är viktigt att man under resans gång så att säga får försöka rättatill det som kan gå mer eller mindre snett men att man får hela den härförsökstiden på sig, innan man gör en definitiv utvärdering. Vi måstealltså - det är och jag överens om - försöka pröva olika medel som man inteprövat tidigare för att se var man kan nå de bästa resultaten och hur man skallklara av den svåra narkotikafrågan. Anf.24 (): Jag vill tacka justitieministern särskilt för det senaste beskedet. Jagtror att det är väldigt viktigt att man uppträder konsekvent när det gällersjälva uppläggningen av kontraktsvården. Också jag har från läkarhåll hörtuttryck för en viss besvikelse över domstolarnas bedömningar i dettasammanhang. I och för sig har ju domstolarna frihet att göra bedömningar, mendet är värdefullt att justitieministern här klart har uttalat att det faktumatt man en gång har prövat kontraktsvård men misslyckats inte innebär någotgenerellt kriterium för en lindrigare bedömning. Jag tror att det uttalandetkan vara värdefullt för diskussionen framöver och för möjligheterna att föraden här frågan vidare som återstår av försökstiden. 8 § Svar på fråga1980/81:330 om sysselsättningen i har frågat mig vilka åtgärder som planeras för att mildraeffekterna av de uppsägningsvarsel som och träder i'krafti . Närdet gäller varsel om uppsägning som berör ett stort antal personer inom ettföretag flyttar arbetsmarknadsverket regelmässigt in en förmedlingsverksamheti företaget för att på så sätt snabbare kunna hjälpa de' varslade personernatill nya arbeten. Vid varsel som berör ett färre antal personer fårarbetsförmedlingens verksamhet anlitas i vanlig ordning. Regeringenlade så sent som för fram en proposition till omarbetsmarknadspolitikens framtida inriktning. I propositionen finns bl. a. ettförslag för att underlätta omställningar vid lokala sysselsättningskriser. Förslagetinnebär att den personal som varslats om uppsägning och erhåller en fast anställning hos en annan arbetsgivare, underbidragsperioden skall få behålla av lönen från den ursprungligaanställningen. erhåller även arbetsgivaren ett visst bidragtill lönekostnaderna. En förutsättning för bidraget är att såvälarbetsförmedlingen som den berörda arbetsgivaren intensifierar insatserna föratt ordna nya arbetstillfällen för den uppsagda personalen. Anf.26 (): Först ett tack till arbetsmarknadsministern för det här svaret. Arbetsmarknadslägetär, som vet, fortsatt besvärligt i vårt gemensamma hemlänVärmland. Ordersituationen inom flertalet av för länet viktiga näringsgrenar ärklart otillfredsställande. Detta förhållande har. tillsammansmed pågående strukturella förändringar inom basnäringarna, gjort attvarselläget är mycket oroande. Under senare hälften av året kommer ett antalomfattande varsel att träda i kraft med åtföljande ökning av arbetslösheten.Siffrorna avseende varsel om uppsägning och permittering har jag angett i minfråga, och de behöver inte upprepas. Det bedöms inte komma att finnas några större möjligheterför dem som då blir arbetslösa att finna nya arbeten i länet. Även omarbetsmarknadsverket, som framgår av svaret, regelmässigt flyttar in enförmedlingsverksamhet i företaget för att på så sätt snabbare kunna hjälpa devarslade personerna till nya arbeten, tycks inte sådana arbeten finnastillgängliga, enligt vad arbetsförmedlingen har upplyst mig om . Jag har ställt min fråga närmast för att få beskedhuruvida regeringen har någon beredskap inför vetskapen om att ytterligare enmängd jobb försvinner . Jag vill gärna veta litetmer om hur stor beredskapen är. Då vill jag hänvisa till att länsarbetsnämndeni har framhållit nödvändigheten av att hålla en mycket hög beredskapför att kunna möta ett försämrat arbetsmarknadsläge. a. vet IngemarEliasson att kommunerna har uppmanats att genom en ny inventering 1'örsöka fåfram ytterligare ett antal platser för ungdomar. Men vi skall ha klart för ossatt kommunernas ansträngda ekonomi lägger hinder i vägen när det gäller attbygga upp en god objektreserv avseende sådana platser. Jag tror |)ersonligen att , som är välförtrogen med , är medveten om att varselläget i blir alltdystrare och att allt fler människor riskerar att förlora jobben. Och jag troratt värmlänningarna behöver få veta litet mer om regeringens beredskap. Det är ett alldeles riktigt antagande att viär väl förtrogna med att läget i är dystert. Och det gäller i och försig sysselsättningen i hela landet inför och vinter. Kombinationenav den åtstramning på den offentliga sidan som åberopar och deninternationella lågkonjunkturen ger ett osedvanligt besvärligtsysselsättningsläge. Beredskapen inför och vinter har berörts i denproposition som lagts fram för . Där sägs att regeringen avseratt återkomma när det gäller eventuella tilläggsanslag. Det står klart redan nuatt både vad avser arbetsmarknadsutbildning och beredskapsarbeten krävsytterligare påslag för att vi skall kunna hålla arbetslösheten någorlundastången inför och vinter. I första hand avser vi emellertid att försöka stimulera enmer naturlig efterfrågan på arbetskraft. I propositionen finns därför förslagom att de arbetsgivare som expanderar sin verksamhet skall ges ettsärskilt bidrag för det. skall vi komma ihåg att varslen tilllänsarbetsnämnderna är till just för att ge den här typen av signaler, och vimåste naturligtvis utgå från att det går att göra en del som innebär attvarslen aldrig utlöses. Såvitt jag förstår finns i den statistik som åberopar för Värmlandockså en del sådana inslag, dvs. att de diskussioner som pågår exempelvisbeträffande Vänerskog ändå kan minska omfattningen av arbetslösheten iförhållande till de lagda varslen. 28 (): Jag är tacksam för den positiva inställningtill att försöka lösa de här problemen som statsrådet har. Jag vill tatillfället i akt att i den här dialogen vädja till statsrådet att han skallförsöka medverka till några konkreta åtgärder. Det gäller för det första att få till stånd ettriksdagsbeslut så att regeringen kan ta upp förhandlingar medlandstinget i om tidigare-läggning av sjukhemsbyggen. Sådana förslagfinns, bl. a. för , , och . På vägsidan har man för det andra tagit fram objekt för220 milj. kr., som skulle ge jobb åt 1 100 årsarbetare. Projekten är välförberedda och kan genomföras och . För det tredje har vi stort behov av ett skogligtlänsprogram. Detta behov bara ökar, därför att vi på många håll i länet har enkraftigt eftersatt skogsvård. För att ge möjligheter attutarbeta ett sådant program bör staten skjuta till pengar. Jag vill då ställaen följdfråga: Kan vi påräkna ett stöd från regeringen som möjliggör ettskogligt handlingsprogram för vårt län? Just nu bereds inom fråganom eventuella stimulansåtgärder på byggsidan under och vinter. Vadvi har att utgå ifrån är i första hand den inventering som har gjorts avlämpliga statliga byggen och vad som i övrigt kan göras för att stimulera deordinarie huvudmännen att tidigarelägga sina byggen. På sjukhussidan har den saken såvitt jag förstårbehandlats i arbetsmarknadsutskottet. När ett beslut där fattades omNorrbotten sades det klart att användningen av den då tillämpade modellen intevidare skulle upprepas. Men det är möjligt att det inom den ordinarie ram somlandstinget har ändå finns möjlighet att för vidkommandetidigarelägga sjukhusprojektet, men det är en sak som i sedvanligordning får hantera i övedäggningar med länsarbetsnämnden. Vad vi kan fattabeslut om är de statliga byggena samt eventuella påslag på beredskapsmedlen. När det gäller skogssidan vill jagsäga att frågan om särskilda stimulansåtgärder för avverkning finns med i detförslag som regeringen framlagt för . 30GUNNAR (): Bara ett par ord om de tidigarelagdalandstingsprojekten. Som ledamot av vet jag mycket välatt vi inte kan ta fram dem inom de ordinarie ramar som vi har att röra ossmed. Men faktum är att Omverksamheten vid riksyrkesskolan i man på grund av detkatastrofala läge vi har när det gäller sysselsättningen i numerajämställer våra problem med dem som finns i . Från vårt håll har visagt att det finns lika stor anledning för regeringen att ta upp förhandlingarmed vårt landsting om tidigareläggning av vissa projekt som det finns när detgäller . Det är mycket viktigt - det gäller inte bara byggnadsjobb,utan det ger också betydligt fler jobb i vården. Jagvill slutligen säga att det är en mycket dyster Värmlandsbild som tecknas iLiinsrapport 81, som publicerades . sedan 1973har vi en minskning av sysselsättningen i länet. Vi har den högstaarbetslösheten sedan den nya statistiken infördes , 1975. Anf.31 Arbetsmarknadsministern : Fru talman! Bara några ord till ominvesteringar på landstingssidan. Det som görs för att hålla uppesysselsättningen måste vara förenligt med en sund samhällsekonomi också på sikt- vi får inte vidta sådana åtgärder att vi försvårar en balanseradsamhällsekonomisk utveckling. Det innebär att vi inte bakvägen kan öka pålandstingens behov av att expandera för att klara sin drift. Eftersom den härfrågan nu är föremål för riksdagsbehandling får vi avvakta den. Men jag villerinra om att vid förra tillfället sade att vad som hände iNorrbotten skulle vara en engångsföreteelse. 9 § Svar på fråga1980/81:333 om verksamheten vid riksyrkesskolan i har, mot bakgrund av gymnasieskolans utökade ansvar föryrkesutbildning av 16-18-åringar. frågat mig vilka åtgärder jag ämnar vidta föratt den kapacitet och de resurser, som finns vid riksyrkesskolan i ,skall kunna utnyttjas även och för att friställning av personalskall kunna undvikas. Denutbildning som bedrivs vid riksyrkesskolorna är en form av arbetsmarknadsutbildning.Rekryteringen av elever sker genom arbetsförmedlingen, som tar emotansökningar från arbetslösa ungdomar i åldern . Underutbildningstiden lämnas utbildningsbidrag. Elevunderlagetvid riksyrkesskolorna har varit vikande. påbörjade732 ungdomar sin utbildning, medan motsvarande antal var 343. Hösten1980 fanns totalt 473 elever inskrivna vid riksyrkesskcilorna. Av dessa vardrygt . Genomutbyggnaden av gymnasieskolan har riksyrkesskolorna alltmer mist sin betydelsesom riksrekryterande skolform. Den förmånliga studiefinansieringen medutbildningsbidrag har däremot gjort skolorna attraktiva för ungdomar bosatta i näraliggandekommuner och har också skapat en studieekonomisk orättvisa jämfört med elevernai gymnasieskolan. orter hardetta medfört att riksyrkesskolan konkurrerar med gymnasieskolan. Frågan om riksyrkesskolornas framtida roll i vårtutbildningsväsende skall i enlighet med tilläggsdirektiv (1977:14) behandlas avgymnasieutredningen. I direktiven angavs att det var önskvärt med enintegrering med samhällets övriga utbildningsutbud. Flera lösningar kunde varatänkbara. Som exempel nämndes möjligheten att organisera om skolorna tillAMU-centrer. En annan utväg som utredningen uppdrogs att fundera kring är attinordna riksyrkesskolorna i gymnasieskolan. Utredningen skall även övervägaandra lösningar. Utredningensprincipbetänkande väntas föreligga . Om verksamheten vid riksyrkesskolan i 33MARTIN (): Jag ber att få tacka arbetsmarknadsministernför svaret på min fråga. Vid ett möte med företrädare för de fyrariksyrkesskolorna, och presenteradesplaner på att man vid tre av yrkesskolorna skulle ändra verksamheten så att manskulle ha en viss verksamhet lämpad för skolorna också i fortsättningen. Förden fjärde, den i , nämndes det däremot inga sådana förslag, varförden anses vara hotad av nedläggning. Riksyrkesskolan i har 45 anställda och ca 120elever, och den betyder mycket för sysselsättningen och serviceunderlaget iAnge kommun, en kommun som har svårigheter att få tillräckligt antal arbetstillfällen.En nedläggning av skolan skulle vara mycket beklaglig. Det är därför viktigt att stora ansträngningar görs föratt finna ungefär motsvarande lösning för skolan i som vad som harplanerats för de tre övriga riksyrkesskolorna. Man kan utan överdrift säga attskolan förutom sin betydelse för utbildningen har stor betydelse för kommunen ochfrämst den kommundel där den är förlagd. En eventuell nedläggning av skolanmåste kompenseras med en förläggning till orten av andra verksamheter som germinst samma sysselsättnings- och serviceunderlag. Samhället måste självfalletta sitt ansvar för detta, och jag utgår ifrån att statsrådet kommer att verkaför att samhället tar både regionalpolitiskt ansvar för bygden och ansvar förden personal som är verksam vid skolan. Fastigheterna ägs av kommun, som har lagt ned omkring12 miljoner där och f. n. projekterar nya elevhem. Dessutom har det förlagtsett aluminiuminstitut i anslutning till skolan, just därför att det lämpar sigmed en anknytning till kurserna i aluminiumteknik. En nedläggning av skolanskulle därför hota aluminiuminstitutet. Det finns alltså många skäl för att någon lämplig fortsattverksamhet skall förläggas till skolan även sedan yrkesutbildningen pägymnasienivå helt har övergått till att vara en primärkommunal uppgift. Om planerna på en hetvattenledning från kärnkraftverkeni Forsmark 34Arbetsmarknadsministern : Fru talman! Som vet ärfrågan om vad som skall hända med riksyrkesskolorna ingen ny fråga. Jag harinhämtat att uttalade att riksyrkesskolorna bordeavvecklas. har de berörda myndigheterna tagit upp detta i olikarapporter. har enligt uppgift de berörda myndigheterna, AMS ochSÖ, tagit upp överläggningar - som också säger - om vad som skallhända med de fyra kvarvarande riksyrkesskolorna. Jag utgår naturligtvis frånatt AMS och SÖ här håller kontakt med gymnasieutredningen, som enligt sinadirektiv har att diskutera hur riksyrkesskolornas nuvarande utbildning skallinordnas i verksamheten - i AMU-center eller gymnasieskola eller den form iövrigt man må välja. Men jag delar mening att den kompetens somfinns representerad vid de här yrkesskolorna på det ena eller andra sättetskall tas till vara. 35 (): Jag vill tacka statsrådet för denkompletteringen, och jag utgår från att statsrådet och regeringen kommer attverka för att den kompetens och den kapacitet som finns vid de här skolornaanvänds även i fortsättningen. Vårt skolsystem är ju mångfasetterat, och detbör vara möjligt att i den fjärde riksyrkesskolan, liksom i de övriga tre,finna någon form av verksamhet som är lämplig. Jag vill åter betona den stora regionalpolitiska betydelsesom en skola av detta slag har i en sådan här bygd, och samhället måstesjälvfallet ta sitt ansvar, sett ur regionalpolitisk synpunkt. Det kostarförmodligen också mer att på annat sätt ersätta det sysselsättningsbortfall somen nedläggning av en sådan här skola skulle innebära för bygden. 10§ Svar på fråga 1980/81:336 om planerna på en hetvattenledning frånkärnkraftverken i Forsmark har, med anledning avplanerna på en hetvattenledning från kärnkraftverket i Forsmark och debeställningar ett sådant projekt skulle ge upphov till, frågatindustriministern om svensk industri har kapacitet för att konkurrera medutländska bolag om denna stororder och vilka undersökningar som har gjorts omeffekterna för svensk industri om alternativa energikällor byggts ut i stället. Frågan haröverlämnats till mig. Vad gäller en hetvattenledning från Forsmark kan enligtvad jag erfarit de i ett sådant projekt ingående komponenterna tillverkas inomlandet. Jag utgår därför från att svensk industri har kapacitet för attkonkurrera med utländska bolag om de beställningar som en hetvattenledningskulle ge upphov till. Kommersiell produktion av utrustning för att utnyttjaalternativa energislag förekommer endast i begränsad omfattning. ningligger emellertid vid en internationell jämförelse mycket långt framme. Därmedbör det finnas goda förutsättningar för att svensk industri skall kunnakonkurrera när de alternativa energislagen nu blir aktuella för kommersiellexploatering i större skala. Det finns i detta sammanhang anledning att erinraom bl. a. de insatser som svenska företag gör på vindkraftområdet ochStäl-Lavals satsning på stora värmepumpar. I den framlagda energipropositionen redovisas treolika alternativ för uppvärmning. I propositionen understryksatt fortsatt projektering är nödvändig för att klarlägga förutsättningarna fördessa projekt. Jag gör där bedömningen att de redovisade alternativen skulleinnebära en betydande stimulans för svensk industri. Jag vill dessutom erinra om de förslag beträffandeinriktningen av det statliga energiforskningsprogrammet som lagts fram ienergipropositionen. Förslaget innebär bl. a. att programmet i ökandeutsträckning bör läggas upp så att industriella och andra intressentersuccessivt kan ta över ansvaret för att driva utvecklingen vidare. Om planerna på en hetvattenled--ning från kärnkraftverkeni Forsmark 37OSWALD (vpk): Frågan om och, på sidan om,värmeförsörjning genom hetvatten från Forsmark kommer vi säkerligenatt få återkomma till åtskilliga gånger.