prot · G40971 · 1980-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1980/81:71 Förhandlingarnaleddes fill en början av förste vice falmannen, 1 § Justerades protokollet för , 2 § Föredrogs och hänvisades Propositionerna 1980/81:84 tilllagutskottet /81:89 fill näringsutskottet 3 § Föredrogs och hänvisades Redogörelse 1980/81:2fill finansutskottet 4 § Föredrogs och bifölls Interpellationsframställning 1980/81:91 5 § Allmänpolitisk debatt nåddes vi av eft glädjande bud frän arbetsmarknadensparter. LO och SAF hade lyckats sluta ett tvåårigt avtal för sina medlemmar. Omman ser fill avtalets utfall för hela avtalsperioden bör det medverka fill enförbättrad internationell konkurrenskraft för det svenska näringslivet. Därmedlämnar dessa båda organisationer pä vår arbetsmarknad ett aktivt bidrag fillatt balansen i den svenska ekonomin skall kunna återställas. Parterna har på såsätt tagit ett aktivt ansvar. Det är naturligtvis med stor tillfredsställelsejag konstaterar detta samt atf det har gått så snabbt och odramatiskt att uppnådetta resultat. Samfidigtmed att man slöt avtal gjorde LO och SAF ett gemensamt uttalande: "Balansen i Sverigesekonomi måste snart återställas. kraftfulla åtgärder som måste präglas av framtidstro ochrealism. Vårt välstånd vilar pä det dagliga arbetet och skapas inteav lånefinansie-rade bidrag och subvenfioner. Därför måste arbetets värdeerkännas, lönsamheten förstärkas och sysselsättningstillfällena inomnäringslivet återvinnas. Def yttersta ansvaret för aft nödvändiga åtgärder vidtasåvilar regering och riksdag men också kommunernas beslutande församhngar. Arbetsmarknadens parter känner sitt ansvar. Def nuträffade avtalet är ett uttryck för detta. Ansvaret innebär också att man isamverkan måste söka höja produktiviteten inom näringslivet. Därigenom kaninflationen dämpas, företagens internationella konkurrenskraft förbättras och investeringarnaöka. SAF och LO vill också framhålla vikten av aft företagenoch myndigheterna iakttar återhållsamhet i fräga om pris- ochavgiftshöjningar." Def här uttalandet förtjänar aft uppmärksammasoch uppskattas av oss politiker liksom av hela den svenska allmänheten. Iuttalandet finns en kraftfull uppmaning till regering, riksdag och kommuner atfta det yttersta ansvaret för atf nödvändiga åtgärder vidtas - åtgärder somskall präglas av framtidstro och realism. Det är också med denna föresats och i dennaanda som regeringen har arbetat fram det program som vi nu kommer att föreläggariksdagen. Detta program innebär en fortsättning av den omläggning av denekonomiska politiken som regeringen har inlett. Det är en omläggning som syftartill att frigöra resurser för atf vi skall kunna bygga ut och stärka vårproduktionsapparat. Jag skallkortfattat redovisa innehållet i defta program. Det är nödvändigt att stimulera till extra arbetsinsatseroch att sfimulera människor till atf starta eget. Def är nödvändigt aftmotverka avdragsjakt, skattefusk och svarta marknader. En effekfiv metod att nådetta resultat är atf genomföra en rejäl marginalskattereform. Den inriktningregeringen vill ge en sådan reform är atf sänka marginalskatten fill förden helt dominerande andelen heltidsarbetande inkomsttagare. Detta förutsätteren motsvarande justering av gällande marginalskatfetak. En reform med deninriktningen bör genomföras i tre steg med början 1982 och ett fullföljande1983 och 1984. Det är helt klart att en marginalskattereform av en sådanomfattning kommer aft ställa krav pä en anpassning av bruttolönerna under dekommande åren. Därför måste en sådan reform föregås av överläggningar medarbetsmarknadens parter. Till sådana kommer vi atf inbjuda. Reformen kanberäknas kosta . I nuvarande statsfinansiella läge är entotalfinansiering av reformen helt nödvändig. Regeringen kommer också aft inbjuda den socialdemokrafiskaopposifionen till överläggningar i frågan. Vi kommer därefter att senare i våråterkomma med förslag till . har , efter förslag frän regeringen,beslutat om en rad åtgärder för aft sfimulera aktiesparandet. nu också i eft ökaf tillflöde av riskkapital tillakfiemarknaden och en ökad anslutning till det s, k, skattefondssparandet. Ettbetydande antal företag har också utnyttjat möjligheten fill akfiesparande idet egna företaget på samma villkor som inom skattefondssparandet, I den skattepolifiska debatten har ett ökat intressekommit att rikfas mot de olika avdragen. Infe minst har de s, k,nollfaxeringarna kommit att spela en stor roll i denna debatt. De högamarginalskatterna i förening med en hög inflationstakt gör def förmånligt atfockså till mycket höga räntor fa lån på den grå kreditmarknaden. Enmarginalskattereform minskar i sig motiven för sådana avdrag. Men också deftaär ett område som def är naturligt aft diskutera i samband med utformningen aven marginalskaftereform. Defta gäller även om en rad åtgärder under senare århar vidtagits för aft direkt komma åf de olika problem som sammanhänger medavdragsräffen. Rätten att göra reparationsavdrag för ombyggnad avhyreshus med statliga lån har begränsats. Def innebär att ett av de vanligastefallen med stora underskotfsavdrag kunnat stoppas. arbetarden s. k. underskottsavdragsutredningen. Den kommer att få tilläggsdirektiv,som innebär att utredningen med förfur skall lägga fram förslag tillprovisoriska åtgärder mot de s, k, nolltaxeringarna. har vidare beslutat om skärpning avrealisationsvinstskatten på fastigheter. Skattefusk och skatteflykt skall bekämpas. Regeringen harvidtagit en lång rad åtgärder i defta syfte. Det finns ingen patenfmedicin motskattefusk och skatteflykt. Åtgärder krävs därför över eft brett fält. Ibudgetpropositionen föreslås förstärkta resurser för att effekfiviseraskatteindrivningen och skattekontrollen. gäller en särskildskatfeflykflag. Den syftar fill att förhindra att krångligaavtalskonstruktioner används för att kringgå skattelagarna och därigenom slippaskatt. lägger regeringen fram flera propositioner som ett led ikampen mof skattefusket. Låt mig ge några exempel: Åtgärder sätts in mot den s. k. grå arbetskraften. Nyaregler föreslås för att förbättra kontrollen och uppbörden i samband medentreprenader och annan verksamhet med anknytning fill den grå arbetskraften. Mervärdeskattekontrollen skall ytterligare förbättras, bl.a. vid registrering av skattskyldiga. Preskriptionsförslag vid indrivning av skatter, avgifteroch tullar ses över för atf man vill söka åstadkomma en skärpning. a.övervägs bestämmelser som innebär att preskriptionstiden kan förlängas, om enperson på olika sätt saboterar indrivningen, t. ex. genom att hålla sig undanutomlands. Åtgärder sätts vidare in för aft försvåra spekulation ibl. a. diamanter och guldjetonger. Om kontrollproblemen kan lösas på ettfillfredsställande sätt, läggs ett regeringsförslag fram . Taxeringskontrollen av räntebetalningar ochuflandstransaktioner skall skärpas. Även på defta område bör förslag kunnaläggas fram . Åtgärder kommer också att vidtas för atf åstadkomma en mereffekfiv tillämpning av nuvarande skatteregler beträffande fritidsbåtar samtför att klargöra hur en punktskatt på sädana stora fritidsbåtarsom kan betecknas som lyxbåtar bör utformas. Om jag har förstått den politiska debatten rätt, finns detockså inom socialdemokratin ett betydande intresse av atf påverka och förändravärt skattesystem i alla dessa avseenden. Därmed borde det finnasförutsättningar för konstruktiva överläggningar, om socialdemokraternaaccepterar regeringens inbjudan. Vi kan inte låna upp stora belopp i utlandetför aft den vägen finansiera vår egen konsumtion. Den växande förståelse som finns hos allmänheten för dessagrundläggande fakta är också en vikfig grund för den stabilisering av densvenska ekonomin som regeringen nu genomför. Jag tror att få, om ens någon, kan bestridanödvändigheten av de kraftfulla åtsframningsåtgärder som regeringen genomfördeunder hösten. Utan höjningen av momsen och vissa punktskaffer hade def svenskabytesbalansunderskoftet varit betydligt större än . Utan höstens sparpaketpä 6 miljarder i statsbudgeten tillsammans med övriga budgetåtgärder hade vi haft ett betydligt större budgetunderskott och därmed sämre möjligheter attframgångsrikt gå in och bekämpa inflationen. Vi måste få fart på investeringarna och bygga ut vårprodukfionsapparaf. Vi måste med gemensamma krafter arbeta oss ur krisen. Detär bara den vägen vi långsikfigt kan trygga sysselsättningen för de mångamänniskorna i värt land och lägga grunden till en fortsatt välfärdsutveckling,när dagens påfrestningar väl har kunnat övervinnas. Därför kommer regeringenockså att föreslå ett antal åtgärder som på olika områden kan stimulera fillinvesteringar och öka företagens vilja fill de offensiva satsningar som är heltnödvändiga. Genom den stora energipolifiska propositionen, som kommeratf presenteras , bereds vägen för en radframfidsinrikfade satsningar. Energipropositionen innebär kraftiga satsningarbåde på ökat sparande av energi och på övergång från olja till andra energislagsamt satsningar på forskning och utveckling rörande nya energikällor. satte regeringen in en rad åtgärder påinvesteringssidan. Jag vill bara påminna om det extra investeringsavdraget för1982. Den här gången gäller det också vid den kommunala beskattningen. Jag villockså påminna om de ökade möjligheterna för företagarna att utnyttja investeringsfonderna. Regeringen kommer också att lägga fram förslag fillåtgärder för att få fram mer råvara till skogsindustrin. Enskilda skogsägarekommer att få extra skatteavdrag för avverkningar som sker t. o. m.avverkningssäsongen 1983. Dessa skattelättnader får skogsbruket självtfinansiera genom att vi höjer den s. k. skogsvårdsavgiften. Vi vet att deffinns betydande virkesförråd inom ett område av inlandet i norr, och där är -oavsett vem som är ägare fill skogen -nettoresultatet vid en avräkning noll.För att göra det ekonomiskt intressant att avverka också i def området kommervi att införa ett stöd till återväxtåtgärder när avverkningar sker. Återigen; Alla de här åtgärdernafinansieras inom skogsbruket. De skattelättnader som skogsägarna får skallalltså inte andra kategorier i samhället lämna sitt bidrag fill. Vi kommer också att föreslå åtgärder för att stimuleraexport av svenska varor. Vi förlänger exporfkredifsystemet. Räntenivån förkrediter, som enligt överenskommelse gäller internationellt, har för svensk delvarit mindre förmånlig än den som andra länder har tillämpat. Dennaskillnad tar vi bort, och vi ansluter oss därmed till internationell praxis.Men vi kommer också att fortsätta arbetet i internationella fora för aft fäbort denna kraftiga subvention av exporten. Det är inte rimligt att man har enså kraffig subvention på exportkrediter, men en förutsättning för förändring äraft länderna kommer överens om att höja räntenivån. Vi planerar också åtgärder för att lägga fram eft särskiltexportprogram för framför allt de små och medelstora företagen, som harbetydande möjligheter till export. Vi föreslår också åtgärder för aftunderlätta industrins rekrytering av arbetskraft. Def kommer att ske på fleraolika sätt. Arbetsmarknadsutbildningen skall i högre grad än inriktas päde behov som finns inom industrin. Arbetsförmedlingen skall effektiviseras. Ettsärskilt sföd till rekrytering av arbetskraft till industrin kommer attinföras. Det stödet skall ha en sådan utformning att det gäller netfoökningenav antalet anställda vid varje företag. Företagen bör fä ökade möjligheter aftprovanställa ungdomar och andra samt ökade möjligheter till exfraanställ-ningvid arbetstoppar inom företagen. Vi kommer också, efter det att arbetet isjukpenningkommiffén drivits så långt det är möjligt, atf undersökamöjligheterna att öka självrisken i sjukförsäkringen. Def är enligt regeringens uppfattningnödvändigt atf ytterligare begränsa den kommunala expansionen. Expansionsfaktenhar varit betydligt snabbare än vad som är förenligt meden samhällsekonomisk balans. Tillväxttakten är fortfarande för hög i förhållandetill det fillgängliga utrymmet i samhällsekonomin. En åtstramning pä den kommunala sidan måste ske på ettsådant sätt atf def inte är de sämst ställda kommunerna som drabbas. Det harvarit en självklar ledstjärna för regeringen i detta arbete. Det tredje stegeti skatteutjämningsreformen kommer därför att genomföras-som planerat. Men vidtas åtgärder som minskar kommunernas ochlands-fingens inkomster. Grundavdraget vid den kommunala beskattningen höjs . Kommunerna fär då själva bära det bortfall iskatteunderlaget som följer av denna åtgärd. Kommunerna arbetar under starkt ojämlikaförhållanden. Det avspeglar sig bl. a. i stora skillnader i den kommunalautdebiteringen. Skatteintäkterna från juridiska personer fördelar sigmycket ojämnt mellan kommunerna. Regeringen föreslår nu att avskafteunderlaget från juridiska personer skall tillföras staten. Vidare kommerregeringen att föreslå aft vissa specialdestinerade statsbi- drag reduceras eller tas bort helt. Regeringen kommer atf fortsätta överläggningarna medkommunförbunden, bl. a. om möjligheterna atf skjuta på redan beslutadereformer, som har kostnadskonsekvenser för kommunerna. Från regeringens ochriksdagens sida måste vi vara beredda att medverka till att möjliggöra förkommunerna att komma ned till en ökningstakt i deras konsumfion på perär. Vi måste alla ta vårt ansvar för att hålla den offentligaoch privata konsumtionen inom samhällsekonomiskt acceptabla gränser. Jag möterockså pä möten runt om i landet en stor förståelse från kommunalpolitiker ialla partier när def gäller behovet av atf bromsa upp den kommunalaexpansionen. I många kommuner pågår också ett arbete med atf se över utgifteroch olika verksamheter. Jag vill i detta sammanhang slå fast atf def är bättre ochriktigare att denna prioritering sker ute i kornmunerna. Def är där man harkännedom om de lokala förhållandena och förutsättningarna. Genom aft i störstamöjliga utsträckning fatta besluten nära de människor som berörs får man eftbättre utnyttjande av de resurser som sätts in. För att detta skall varamöjligt i praktiken måste vi minska antalet defaljbestämmelser som i dagreglerar kommunernas verksamhet. Också på detta område har regeringen överläggningarmed kommunerna. I debatten har det ibland framställts som om regeringensförslag till åtgärder på det kommunalekonomiska området skulle innebära att kommunernapå område efter område måste sänka sin standard. Men i def sammanhanget måstevi ha klart för oss de skiftande ekonomiska förutsättningar som gäller ute ikommunerna. Skillnaden på hela . mellan de kommuner som tar ut mest och desom tar ut minst i skatt är ju just beroende av skafteunderlaget och inte avskillnader i standard. Genom de åtgärder som regeringen föreslår på det kommunalaområdet förstärks i praktiken den kommunala skatteutjämningen. Skillnadernamellan fattiga och rika kommuner utjämnas. skall regeringen föreslå en radåtgärder i budgetför-stärkande syfte. Livsmedelssubventionerna kommer aft i två etapper minskasmed ytterligare 500 milj. kr. utöver de tidigare fattade besluten.Subventionerna till mjölken kommer dock infe att beröras. De generella bostadssubventionerna - räntebidragen -minskas med 200 milj. kr. utöver vad regeringen redan föreslagit i detsparpaket som framlades för . Denna minskning sker framförallt i det äldre fastighetsbeståndet. Flerbarnsfamiljernas ekonomiska situation måsteförbättras. Regeringen kommer därför att lägga fram förslag om atf barnbidragethöjs med . för def tredje barnet och med . för def fjärde ochföljande barn i varje familj. Vi måste också minska budgetunderskottet genom nya reglerför reseavdragen. I fortsättningen skall avdragen endast få gälla kostnaderöver . Pä sä sätt begränsas avdragsräffen till att gälla dearbetsresor där det är fråga om någorlunda rejäla avstånd mellanbostad och arbetsplats och där kostnaderna är betungande, medan avdrag infekommer att medges för korta resor mellan arbete och bostad. Jag tror aft jag gör mig till tolk för en bredopinion om jag säger att människor är trötta pä vad de upplever som onödigtkäbbel i politiken, trötta på en överdriven och av takfiska skäl betingadkonfrontation över partigränserna. Det är naturligtvis så, atf vår demokrati förutsätter enallsidig och ibland hårdhänt genomlysning av alternativen i svensk politik. Denpolitiska debatten och det politiska meningsutbytet är vikfiga medel för atthjälpa den enskilde medborgaren att ta ställning sä länge det är sakfrågornasom ställs i centrum. Men vi måste gemensamt med alla medel försöka undvika ensituation där konfrontationen mellan partierna blir ett självändamål.Partitaktiska överväganden får inte gå sä långt aft de överskuggar den heltövergripande uppgift vi har som politiker; att forma en politik som är fillstörsta möjliga gagn för vårt land och dess medborgare. är ett av världens rikaste länder. Vi har en högmateriell standard och en konsumfion som ligger långt över vad människor imånga andra länder ens kommer i närheten av. Vi har nått betydligt längre medden sociala utjämningen än de flesta andra länder. Vi har en god socialomvårdnad, ett väl fungerande utbildningsväsende och ett högt teknologisktkunnande i värt näringsliv. Låt oss också öppet erkänna atf behovet av omställning iekonomin inte enbart är en börda. Inom vissa områden kan vi uppfatta det som enpositiv utmaning. Låt oss ta vårdområdet som ett exempel. Under de senastedecennierna har omsorgen i ökad utsträckning flyttats över från familjen tillsamhället. Generationerna lever i ökad utsträckning skilda från varandra. Vihar fått specialinstifufioner för olika kategorier, ofta med stängda dörrar dememellan. Vi har fått det materiellt bra, men vi har delvis kanske tappat bortatt vi också behöver varandra rent mänskligt. Vårdsektorn är ett område där defär nödvändigt för oss att söka nya och okonventionella former för atf klara demål vi vill uppnå och där vi måste finna metoder som bättre främjar kontakt,gemenskap och ansvarstagande mellan människor än vad som är fallet. Pä samma sätt måste samhällsplaneringen merutgå från sociala målsättningar och inriktas pä att underlätta gemenskap ochsamarbete me/lan människor. Vi kommer att tvingas till ensträngare hushållning med våra begränsade naturresurser och en politik som stårmer i överensstämmelse med grundläggande miljökrav. Pä så sätt utgör 1980-faleten utmaning för oss alla - att genom nödvändiga systemförändringar komma framtill ett bättre samhälle, ett mänskligare samhälle, ett samhälle med störrehänsynstagande till den enskilda människan. Det är en utmaning som vi allamåste vara beredda på. Regeringen har presenterat ett brettåtgärdsprogram för att komma fill rätta med de grundläggande obalansproblemen iden svenska ekonomin.Vi måste alla inse allvaret i den ekonomiska situationen. Men vi skall ocksåvara klara över de positiva utvecklingsmöjligheter som finns om vi sätter inrätta åtgärder i rätt tid. kan klara krisen och gä stärkt ur den. Vi har allaeft gemensamt ansvar för att möjliggöra detta. 2 (): "gårdet inte längre.-- Räntorna knäcker oss." förbyttes över i eft minus pä . Deffa säger och i en intervju ifidningen Land. Orsaken till deras förtvivlan är räntehöjningen ,som förde upp räntan fill den högsta nivån i modern tid. Tidningarna har varitfyllda av reportage om hur jordbrukare, villaägare och andra hårt har drabbatsav kreditåtstramningen. Räntan höjdes därför att valutan i allt snabbare taktströmmade ur landet. Det stod alldeles klart aft vår valutareserv icke underlängre fid skulle tåla denna påfrestning. Alla äröverens om orsaken till valutautflödet. Det hade inte just dä hänt något speciellt i den svenskaekonomin. framlade regeringen en budget som innehöll en ingåendebeskrivning av prisläget, men inte ett enda förslag till åtgärder för aft kommatill rätta med krisen. I t. ex. kan man läsa följande kommentar;"Det är inget tvivel om atf det var de svaga regeringsdokumenten som komföretagen att tappa förtroendet för kronan och räkna med en devalvering." Kanske kommer detta atf föranleda en fotnot i deekonomiska läroböckerna. En valutakris och en därav föranledd panikbromsningdrivs fram icke i första hand av objektiva ekonomiska faktorer, utan av enregerings fullständiga brist pä handlingsförmåga. När räntehöjningen var ett faktum sökte regeringen ochframför allt dess ekonomiminister spela överraskad och moraliskt indignerad ochsökte som vanligt vältra över ansvaret pä andra. I själva verket var regeringenfullständigt medveten om vad som skulle hända. I vice statsministerns s. k.förtroliga brev till de andra partiledarna slås def sensationellt nog fast aftregeringen haft klart för sig att en finansplan medökade underskott men utan förslag om nya kraftfulla ekonomisk-politiskaåtgärder skulle riskera aft utlösa en valutakris. visste regeringen således vad som skulleske. Allt tal om att man inte hann, att man inte hade underlag osv. framstår idenna belysning som ingenting annat än fega undanflykter. Förklaringen är attregeringen saknade kraft och förmåga att ena sig om en politik som kundeavvärja valutakrisen och räntehöjningen. Ansvaret slår med förödande tyngdframför allt på ekonomiminister för denna monumentala inkompetens närdet gäller att handha statens finanser och landets ekonomi. Tänk om någon 1976 hade beskrivit ibörjan av 1981 såsom def fakfiskt blev efter fyra är av borgerlig regering: meden våldsam inflation på , med mycket lågaindustriinvesteringar, med sjunkande reallöner, med gigantiskt underskott istatsbudgeten och med utlandslånen! Statens skuld till utlandet har ökaf från200 milj. kr. 1976 till ca 65 000 milj. kr. vid utgången av 1981. Denborgerliga regeringen lånar 500 milj. kr. i utländska banker. Denborgerliga regeringen lånar dubbelt sä mycket som densocialdemokrafiska regeringen lånade på 44 är. Om någon förutspått defta 1976 hade han inte blivit trodd.Men sä blev det. Ändå var vi denna utveckling på spåren. Visocialdemokrater varnade i tal efter tal, i debatt efter debatt, bl. a. i densista TV-debatfen, för att en borgerlig regering skulle förstörastatsfinanserna och låna i utlandet. Detta skulle medföra ett hot mof välfärdenoch mot den fulla sysselsättningen. Just detta har inträffat. När de borgerliga icke kan förneka sitt eget misslyckandeflyr de till en s. k. kålsuparteori: Det hade blivit lika illa omsocialdemokraterna regerat. Detta kan vi med stor bestämdhet och stort självförtroendeförneka. Visst hade vi även under en socialdemokratisk regering haft storaekonomiska svårigheter. Krisen är i och för sig inget borgerligt påfund. Denhar sina rötter i den internationella utvecklingen. Vår kritik mof denborgerliga regeringen går ut på atf den genom sin politik har förvärrat krisen,att den har skött sig sämre än andra regeringar ute i världen. Det är faktiskt uppmuntrande att gå igenom våra förslagunder den borgerliga perioden. Def är väl genomarbetade alternativ, medkonkreta förslag till åtgärder i det korta perspektivet och med förutseende förvad som krävs i det längre perspektivet. Jag hinner inte gå in på dem här, men jag vill medbestämdhet hävda att en socialdemokratisk regering aldrig hade fillåtit denutveckling som vi faktiskt har fått under de borgerliga åren. Vi hade aldrigsatt oss i den situationen att vi behövde administrera en sönderfallandeekonomi. Det är till föga tröst . Det är den verklighet somden borgerliga politiken har skapat som vi måste utgå från. Utgångspunkten är aft det råder en ekonomisk kris i landetoch i samband därmed en politisk kris. De flesta medborgare märker den ekonomiska krisen framförallt i stigande priser, i sjunkande reallöner, i en allmän känsla av osäkerhetoch otrygghet. Ändå har krisen ännu inte fått sitt fulla genomslag ivardagen. De flesta lever ännu ganska väl. Arbetslösheten är på de flesta hällännu ganska låg. De skyddsnät som vi har skapat för medborgarna i livets olikaskiften är rätt starka. Def främsta skälet fill att krisen ännu inte har slagitigenom är helt enkelt att den borgeriiga regeringen har lånat utomlands för atthälla standarden uppe. Sä kan man inte hälla pä hur länge som helst.