prot · G4096 · 1980-12-31 00:00:00 — Han har inte varit åtalad, hanhar inte varit utsatt för några åtgärder från myndigheternas sida. Ändå får videtta helt oförklarliga avvisande. För mig är det ganska tydligt att vi här på nytt har ettfall av klar politisk registrering. Här har vi en person som är medlem i envänsterorganisation, och sädana är icke önskvärda inom det svenska försvaretseller frivilligor-ganisalionernas krets. Så länge man inte vill erkänna detta utan hänvisar tillatt man av säkerhetsskäl osv. inte kan redovisa öppet, kommer sådana här sakernaturligtvis alltid att uppfattas som en form av rättsröla. Vi har haftett annat fall i , där justitieminister var uppe ochförsvarade en omöjlig situation. Vi har samma sak igen. Enligt uppgift kommer beslutet i detta ärende attöverklagas, och jag frågar: Vill justitieministern medverka till att sakenutreds och att den berörda personen får ett ordentligt besked om anledningentill all han inte fär delta i frivillig försvarsverksamhet, när hanuppenbarligen har sina arbetskamraters förtroende och medborgerligt förtroendepä orten och när det inte finns något att andraga mot honom i övrigt? Jag har i mitt svar redovisat de regier som gäller pådetta område. Jag tror att förstår alt jag inte kan diskuterakonkreta fall - så mycket mindre som det här fallet, som , ännu inte har blivit föremål för slutlig handläggning, eftersombeslutet skall överklagas. Lät mig säga rent allmänt - jag har sagt det tidigare idenna kammare - att säkerhetspolisens verksamhet naturligtvis skiljer sigväsentligt från annan verksamhet i samhället. Vi har ett mycket öppet samhälle,ett öppnare samhälle än de flesta andra samhällen. Men vi har en sektor som avsäkerhetsskäl måste hållas sluten, och den sköts av säkerhetstjänsten. Denkontrolleras emellertid ganska ingående, bl. a. av de sex riksdagsmän som ingåri , som prövar frågor om utlämning av uppgifter. När enuppgift skall lämnas ut skall alla vara överens om beslutet. Anser en avlekmannarepresentanterna. en av de sex riksdagsmännen, att en uppgift inteskall lämnas ut. skall ärendet hänskjutas till regeringen. Ett hänskjutandeskall alltid ske om någon lekmannarepresentant begär det. Jag vill med detta bara peka på den ganska starka kontrollsom flnns föratt oriktiga och felaktiga uppgifter inte skall kunna lämnas ut.Vi kan emellertid inte offentliggöra skälen, och det är därför sådana härdiskussioner så ofta Nr 6 uppkommer. De sex riksdagsmännen kontrollerar alltså ingående att Tisdaeen den uppgiftslämnandet sker pä ett korrekt sätt. 36OSWALD (vpk); Jag tror inte att justitieministern och jagkommer någon vart i denna diskussion. Det hela bottnar i att man inte vill angedet verkliga skälet för besluten, nämligen politisk registrering. Justitieministern hänvisar till den parlamentariskakontrollen som påstås vara så bra och demokratisk. Får jag bara i allstillsamhet påminna om de olika avslöjanden som har gjorts. I den s. k.IB-affären figurerade säkerhetstjänsten på ett sätt som inte kan ansesrekommenderande för den. Jag kan också påminna om kriminalkommissarien i säposom i samband med sin pensionering lämnade mycket graverande uppgifter om hursäkerhetspolisen och den svenska säkerhetstjänsten arbetar. Det är inte så väl beställt med kontrollen över ochinsynen i säkerhetspolisens och den särskilda säkerhetstjänstens arbete somjustitieministern vill låta påskina. Därför kommer nya fall att dyka upp ändatills regeringens företrädare slutar behandla personer med vissa politiskaåsikter på detta beklämmande sätt. Om åtgärder mot registrering av poUtiskt medlemskap Alla de affärer som nämnde har granskatsav . justitieutskott har av och till diskussioner om dessafrågor, och det förs diskussioner här i kammaren. De har visat att riksdagenhar ställt sig bakom de regler som finns och den tillämpning av reglerna somsker. 38 (vpk): Det var faktiskt inte justitieutskottets,regeringens eller de parlamentariska kommissionernas förtjänst att dessaförhållanden kom . Följaktligen finns det ingen logik ijustitieministerns argumentation. Avslöjandena gjordes av personer som i sittarbete hade kommit underfund med dessa felaktigheter - för att inte sägabrottsliga förfaranden. De gick med sina avslöjanden till den allmännaopinionen, och då blev justitieutskottet och alla andra naturligtvis tvingadeatt ta itu med dem. Det är ingenting som justitieutskottet skall berömma sigav, det är ingenting som de parlamentariska övervakningskommissionerna skallberömma sig av. Tvärtom innebär avslöjandena en anmärkning också mot dem föratt de inte har ingripit och stoppat sädana företeelser. Därför måstesådana här händelser ständigt påtalas. 6 protokoll 1980/81:1-6 Om tillämpningen av kvacksalverilagstiftningen 12 8Svar på frågorna 1980/81:6 och 10 om tillämpningen avkvacksalverilagstiftningen och har i var sin frågatill mig påtalat att en åklagarmyndighet skulle ha ingripit med förhör mot ettfrikyrkosamfund för att man inom samfundet har hållit förbön för sjuka. har frågat vilka åtgärder jag ansernödvändiga för att i fortsättningen, som han uttrycker det, förhindra liknandegenerande ingrepp i religionsfriheten. har frågat om jag anser att förbön försjuka faller inom ramen för kvacksalverilagstiftningen. Jagbesvarar frågorna i ett sammanhang. Låt mig först betona att religionsfriheten, dvs. frihetenatt ensam eller tillsammans med andra utöva sin religion, är en av våragrundläggande fri-och rättigheter, skyddad i regeringsformen. Enligt regler skall förundersökning ibrottmål inledas så snart det på grund av en angivelse eller av någon annanorsak finns anledning att anta att ett brott, som hör under allmänt åtal, harblivit begånget. Förundersökningens syfte är att ta reda på om något brott överhuvud taget föreligger och vem som i så fall kan misstänkas för brottet. Brottmot kvacksalverilagstiftningen hör under allmänt åtal. Att ett brott är begånget i ett religiöst sammanhanghindrar inte att vanliga förundersökningsregler blir tillämpliga. Debegränsningar som enligt bl. a. kvacksalverilagstiftningen gäller förmänniskors handlande i allmänhet i samhället gäller naturligtvis också ireligiösa sammanhang. En annan fråga är om förböner för sjuka verkligen kan varastraffbara som hälsofarligt kvacksalveri eller något annat brott mot kvacksalverilagstiftningen.Jag kan här hänvisa till följande uttalande av föredraganden i den propositionsom ligger till grund för lagstiftningen på området (prop. 1960:141 s. 101): "Religiös helbrägdagörelse kan visserligen stundomvara en form av kvacksalveri, nämligen om den förenas med behandling av densjuke, men faller regelmässigt utanför det nu aktuella området, eftersom den iallmänhet inskränker sig till förböner eller symboliska handlingar." Jag kan naturligtvis inte gå in på omständigheterna i detnu aktuella fallet. F. ö. utreds detta av justitiekanslern. 40BERNT EKINGE (fp); Jag ber att få tacka justitieministern föratt han så snabbt har levererat ett svar på de frågor som ochjag har ställt. Jag följde med mycket stort intresse debatten omreligionsfrihetslagstiftningen i vårt land , och jag tillhördedem som gladdes över tillkomsten av religionsfrihetslag. Men sedankunde man konstatera att det inte ens skulle gå förrän den dåvarandesocialdemokratiska regeringen stiftade en lag, den s. k. kvacksalverilagen, medvars hjälp man frånsamhällets sida ånyo skulle kunna begränsa den religionsfrihet som då nyligenhade åstadkommits. Det är det som är ett faktum i sammanhanget. Av justitieministerns svar synes det framgå att sådana härtankar fanns hos propositionsskrivarna och inom regeringen. När jag läsersvaret måste jag tyvärr konstatera att justitieministern i det här styckettydligen solidariserar sig med sina föregångare - i varje fall tycker jag migutläsa det ur svaret. För den kristna församlingen är ju rättesnöreteller auktoriteten framför alla andra. I står det också följande - jagskrev ned citatet därför att jag tyckte att det var väldigt relevant isammanhanget, och jag tror att det är något som alla använder sig av när de ikyrkor, samlingslokaler och kapell beder för just sjuka. I brev, 5 kap.14 och 15 versen står; "------ Ärnågon bland eder sjuk, må han då kalla till sig församlingens äldste;och dessa må bedja över honom och i smörja honom med olja. Och trons bön skall hjälpa den sjuke, och skall låta honom stå upp igen-- ." Detta är vad pastorer och präster i ökad utsträckning justgör i våra kyrkor och vid gudstjänster av skilda slag. Därför vill jag frågajustitieministern: besked har justitieministern att mot denna bakgrundge alla präster, pastorer och andra som anser det förenligt med sitt uppdragatt praktisera den behandling som uppenbarligen finns beskriven i ? Serverkligen inte jusfitieministern att det finns en konflikt mellan de härciterade orden och utformningen och tillämpningen av kvacksalverilagen? Efter vad som har inträffat borde enligt min mening ettklarläggande vara på sin plats. Anfingen har vi religionsfrihet eller också harvi det inte. Jag tror att det är väldigt många som väntar på ett klarläggandefrån justitieministern på denna punkt. Om tillämpningen av kvacksalverilagstiftningen Anf.41 (): Jag tackarjustitieministern för svaret. Jag vill slå fast två saker. För det första; Vi harreligionsfrihet i det här landet. För det andra: Det är en realitet att förbönför sjuka ingår i religionsutövning. Mot bakgrund av dessa två fakta borde kristna ostörda fåbedriva sin mötesverksamhet även där förbön för sjuka förekommer. Men så är dettyvärr inte. Polisen slog häromsistens till mot möten där förbön för sjukaförekom. Jag vill naturligtvis inte göra någon jämförelse med1800-talets "läseri-mål", men nog är det både uppseendeväckande ochallvarligt att polisen -nådens - ingriper mot ett trossamfund som trorpå och praktiserar . Under har liknande polisingripandenskett. Glädjande nog kan vi notera att samtliga aktioner har resulterat inederlag för polis och åklagarmyndighet-och tack och lov för det! Har vitrosfrihet, så får myndighetspersoner finna sig i att folk som tror på enallsmäktig ber för sjuka. Om tillämpningen av kvacksalverilagstiftningen I detta hus talar vi mycket om att samhället måstegenomsyras av liberala idéer. Att individens frihet och självbestämmanderättskall garanteras är en känd deklaration. Vi har gått så långt när det gällersjälvbestämmanderätten för den enskilde att vi har stiftat världens liberalasteabortlagar. Men om människor vill praktisera sin kristna tro och hällaförbönsgudstjänsler för sjuka - då kommer polisen. Jag tycker att det är en skymf mot kristenheten att man.pä vissa häll, med kvacksalverilagen som redskap vill komma åt och förbjudaförbön för sjuka. Justitieministerns svar är lugnande när det gälleravsnittet om religionsfrihet. Det som sägs där är bra. Men närjustitieministern kommer in på beskrivningar av regler omförundersökningar i brottmål känner jag mig litet illa till mods. Man kan intebörja tala om brott när det gäller metoder i verksamhet eller förbönför sjuka. Jag vill ställa en följdfråga: Är det inte. herrjustitieminister, nödvändigt att kvacksalverilagen ändras eller förtydligas, såatt det inte råder något tvivel om att förbön för sjuka är tillätet? Jag anseratt det är absolut nödvändigt för att sådana här ingripanden inte skall kunnaupprepas. Får jag först säga till att jag intespeciellt solidariserar mig med den lagstiftning som finns. Jag har bara direktciterat förarbetena och vad som gäller därvidlag. Det är ju ändå sä attkvacksalverilagen måste tillämpas i alla sammanhang. Av mitt citat urpropositionen framgår det ju klart att lagstiftaren inte har avsett att träffaförbönen. Vi kan alltså konstatera att en förbön inte är i konflikt medkvacksalverilagen, dvs. förbön är icke kvacksalveri. Jag kan däremot inte gå in på detenskilda fall som ligger bakom de här två frågorna. Vi måste också ha klart föross att det förhållandet att ett antal personer samlas med vår föreningsfrihetsom bakgrund inte kan hindra att man har rätt att utröna om i något som helstsammanhang brott skulle ha varit begånget. Del tror jag att båda frågeställarnahäller med mig om. Detta innebär inte att jag på något sätt tar ställning tillvad som hänt i det här konkreta fallet. Anf.43 (): Jag tackar justitieministern för det här kompletterandesvaret och jag är glad över att justitieministern säger att han intesolidariserar sig med det som den dåvarande regeringen gjorde. Men dä är detviktigt att understryka - något som också gjorde - att det ärnödvändigt med ett klarläggande på dessa punkter. Justitieministern har i sittsvar hänvisat till 23 kap. 1 §. men det finns ju också däranvisningar som man kanske borde stryka under. Det står i 4 § attundersökningarna skall bedrivas på ett sådant sätt att inte någon onödigtutsattes för misstanke eller får vidkännas kostnad eller olägenhet. Det bordevara klart att när en pastor eller präst får besök av polisen så är det väldigt känsligt -det är en integritetskränkning. Egentligen borde man i stället tillämpa 4 §,som innebär att man går till gudstjänsten, tar reda på vad som händer och däreftervidtar åtgärder. Jag undrar om vi inte skulle kunna hjälpas åt med att spridalitet kunskap om hur man bör och skall uppträda i dessa fall så vi slippersådana här generande inslag av religionsfrihetsbegränsning. 44 (): Låt mig säga att jag tycker att justitieministerns svar ärbra, och jag förstår den förklaring som justitieministern ger i svaret omrättegångsbalkens regler etc. Jag antar att den har kommit in i svaret för attjustitieministern vill förklara polisens klavertramp. Jag tycker att polisengjort sig skyldig till ett klavertramp. Jag slog i några uppslagsböcker och konstaterade -vilket jag redan förut visste - att kvacksalveri är lika med fusk. Fusk iläkekonst skall bekämpas, och därför har vi kvacksalverilagen. Men förbön försjuka är en helt annan sak-detta måste vi vara helt på det klara med. Det är entrosfråga som miljoner människor ute i folkhavet fäster största vikt vid.Därför menar jag att det är helt fel att åberopa kvacksalverilagen när detgäller bön för sjuka. Jag hoppas att en ändring på denna punkt kominer tillstånd. Om tillämpningen av kvacksalverilagstiftningen 45 Justifieministern : Herr talman!Låt mig säga bara ettpar ord till . Som förstår kan jag inte gå in på detkonkreta fallet, men jag erinrar återigen om det jag sade i svaret, nämligenatt frågan nu behandlas av justitiekanslern. Det kan finnas anledning att troatt det när den utredningen är färdig kommer fram svar också på en del av defrågor som nu har aktualiserat. 46 (); Jag måste få säga att jag tycker att det känns bättre ochbättre ju längre vi för den här debatten. Jag förstår nämligen attjustitieministern i viss utsträckning ser annorlunda på de här frågorna än vadhans svar ger vid handen. Får vi ta det som ett löfte att justitieministernföljer resultatet av det arbete som JK nu bedriver och att vi sedan kan fämöjlighet att bedöma om åtgärder behöver vidtas. Som antyddeär det nog sä att man gärna ser tillbaka och jämför med hur det var på1800:alet. Man finner därvid vissa likheter i fråga om handläggningen av sådanahär frågor, och då blir man bekymrad. Jag hoppas att den här debatten harlett till att man från samhällets sida följer denna fråga på ett bättre sättoch att detta är sista gången vi behöver diskutera sådana här generande ingreppi religionsfriheten. 13 §Föredrogs och hänvisades 1980/81:14till justitieutskottet 14 §Föredrogs och hänvisades Motionerna 1980/81:1-3till trafikutskottet /81:4 till jordbruksutskottet /81:5 tillsocialutskottet 15 § Föredrogs och bifölls Interpellationsframställningarna 1980/81:12 och 13 16 § Anmäldes och bordlades Propositionerna 1980/81:15med förslag till lag om ändring i lagen (1980:424) om åtgärder mot vattenförorening från fartyg 1980/81:17 med förslag filllag om skatteflykt, m. m. 1980/81:20 om besparingar i statsverksamheten, m. m.1980/81:23 om vidgning av ramen för beslut om förhöjt låneunderlag och tilläggslåntill kulturhistoriskt värdefull bostadsbebyggelse 17 § Anmäldes och bordlades Förslag 1980/81:6 revisorersförslag angående återbetalning av lokaliseringsbidrag 18 § Anmäldes och bordlades Motion 1980/81:6 av i (m) med anledning av proposition 1980/81:5 om ändring i läkemedelsförordningen 19 § Anmälan av interpellationer Anmäldes och bordlades följande interpellationer som ingivits till kammarkansliet 1980/81:14av () till jordbruksministern om skördeskadeskyddet; a. jordbruksministernkunnat konstatera har nordvästra och en mindre del av undersommaren 1980 drabbats av onormalt stora regnmängder. Den under juni och juliuppmätta nederbörden motsvarar inom delar av området mer än normal nederbördför . De kraftiga regnvädren har förorsakat allvarliga skördeskador,vilka särskilt hårt drabbat grödor som inte omfattas av jordbruketsskördeskadeskydd. Den skadade arealen, som sålunda utgöres av trädgårdsgrödor,åkerbönor och konservärter, uppskattas till ca . Skadornas värde beräknas till 18 milj. kr. av den skadade arealen är belägen iMalmöhuslän, i län och i . Den fältmässiga grönsaksodlingen i omfattar ca . Av denna areal finns ca i , varav inom det område som inventerats av en arbetsgrupp bestående av representanter förberörda länsstyrelser och lantbruksnämnder. () ochTrädgårdsnäringens riksförbund (TRE). Trädgårdsodlingen, som är av inte ringa nationalekonomiskbetydelse, har haft en mindre tillfredsställande lönsamhet.Tidigare i år har slagit fast att myndigheterna särskilt noga börfölja importprisutvecklingen pä trädgårdsprodukter, eftersom vissdumpingliknande import förekommit. Mot denna bakgrund är det inte svårt att förstå att detomfattande produktionsbortfallet för den inte minst ur sysselsättningssynpunktbetydelsefulla trädgårdsnäringen i nordvästra blivit en betungande extrabörda, som inte kan lindras utan solidariska samhällsinsatser. Även om vårtbekymmersamma ekonomiska läge inte torde möjliggöra full kompensation förinträffade skador, är det viktigt att den ersättningsmodell som kommer atttillämpas får en rättvis utformning, innebärande att de som verkligen drabbatsav skördeskador också kommer i åtnjutande av kompensation. Arbetsgruppens förslag förefaller i detta avseende varaväl avvägda och utgör ett bra underlag för regeringen att snabbt skrida tillhandling. Skördeskadorna i nordvästra aktualiserar också densedan länge förebådade reformeringen av vårt nuvarande skördeskadeskydd. Många,bl. a. , har påtalat de stora orättvisor som ärförknippade med utformningen av gällande skördeskadeskyddssystem. Den beräknadeskadan för de enskilda jordbruksföretagen överensstämmer ofta dåligt med denverkliga skadan. Man räknar med att av utbetalat belopp i nuvarandeskydd inte skulle ha gått till samma jordbrukare, om vi hade ett perfektfungerande skyddssystem, där skadorna bestämdes individuellt. Som exempel påorättvisorna och slumpmässigheten i nuvarande skördeskadeskydd kan nämnas ettskördeområde i nordvästra , där mer än . utbetalades föricke skadade arealer. Slumpmässighet och orättvisor kan elimineras endast omman övergår till en mer individuell skadebestämning. Utredningen om skördeskadeskydd (SOU 1979:53) har framlagttvä alternativa förslag till nytt skördeskadeskyddssystem - ett kombineratlåne-och bidragssystem och ett system bestående av nuvarande områdesskydd medvissa individuella kompletteringar. Med hänvisning till det anförda hemställer jag om att fåställa följande frågor till jordbruksministern: Vilka åtgärderämnar regeringen vidta med anledning av rapporten i nordv istraSkåne 1980? Är jordbruksministern beredd att medverka till ett system för skördeskadeskydd som bättre än det nuvarande tillgodoserde enskilda jordbruksföretagens behov? När kan regeringen förväntas ta ställning tillnyssnämnda utredningsförslag om nytt skördeskadeskydd? 1980/81:15 av () till industriministernom sysselsättningen i Bergslagen; De norra delarna av läntillhör de områden i vårt land som allt hårdare har drabbats avföretagsnedläggningar och nedskärningar inom industrin. kan man iortstidningarna läsa om de bekymmer och den oro för framtiden som befolkningeni , och känner. Förut blomstrande samhällen,med god samhällsservice, yrkesskickhga arbetare, trivsel och arbetsglädje,håller långsamt på att försvinna. I finns numera ingen järnmalmsgruvakvar. Den sista, Bastkärns gruva, lades ner 1978 trots att där fanns brytvärdmalm framåt. 68 arbetstillfällen försvann. harLjusnarsbergs kommun förlorat mer än 250 arbetstillfällen genom nedläggningaroch 200 genom driftsinskränkningar. Det senaste hotet mot kommunens fortsattaexistens är Vänerskog AB:s avsikt att lägga ner sågverket i Silverhöjden. Dåförsvinner ytterligare 60 arbetstillfällen. Om så sker, betyder det ytterligareförluster av jobb, eftersom ett sågverk kräver en omfattande transportapparatoch en god underhållsservice - jobb som ombesörjs av andra företag.Nedläggningsbeskedet har kommit mycket snabbt, för så sent som räknadeföretagsledningen med åtminstone ett realistiskt investeringsalternativ somskulle trygga driften. Mest förvånande är att ägaren är det bondekooperativaVänerskog, som mer än något annat företag borde anstränga sig för att ha kvarett sågverk i Bergslagen och län, där skogsråvaran finns inpå knutarna. gruva ligger i kommuns norra del. Därhar planer på nedskärningar och ovissheten om vad den tänktanedläggningen i Spännarhyttan kan betyda för Guldsmedshytte bruk skapat stororo. Här finns en gruva med järnmalm för brytning i ytterligare sju åtta år.Man har nyinvesterat närmare 10 milj. kr. föratt rationellt kunna bryta utmalmen på lägre nivåer. Dessa anordningar är klara för drift . Ingastörre nyinvesteringar erfordras i fortsättningen. I finns förutomjärnmalm andra malmsorter. I Håkansboda söder om finns en kopparfyndighet med en kopparhalt av som är uppskattad till minst 2 miljonerton. Dessutom finns det mindre men utvinningsbara mängdersilver och guld. Där pågår med hjälp av statliga pengar provborrningar, och manberäknar att gruvan - med en kapacitet av /år och med ett fyrtiotalanställda i direkt produkfion - skulle kunna tas i bruk inom loppet av två år.Dessutom finns iStråssa Mineralprocesslaboratoriet med 60 anställda, med ett väl dokumenteratkunnande inom det mineraltekniska området. är trots allanedläggningar inom gruvindustrin ett geologiskt intressant område, varförlaboratoriet som enhet ej får splittras. I stället bör dess kunnande tas ianspråk för analys- och utvecklingsarbete. Enligt Länsprogram 80 behöver industrisysselsättningen ökai , och med 250-300 arbetstillfällen ivardera av kommunerna för att man skall kunna uppehålla nuvarande folkmängdfram . Då förvärvsfrekvensen är alltför låg, speciellt för ungdomoch kvinnor, är det synnerligen angeläget att inga nu befintligaarbetstillfällen försvinner. Antalet arbetslösa är betydligt högre ängenomsnittet i landet. Antalet äldre blir allt större och större. Möjligheternaför pendling till arbetsplatser inom rimligt avstånd är små. Motbakgrund av det anförda vill jag fråga industriminister : Är industriminstern beredd att medverka till att dennegativa trenden i berörda kommuner bryts? Vill industriministern medverka till att brytning av malmi får ske sä länge malmtillgångar finns? Vill industriministern medverka till att ingeninskränkning eller nedläggning av driften får ske, vare sig i Silverhöjdeneller i , förrän dess utvecklingsmöjligheter är bättre utredda? När avser industriministern för presenterakonkreta planer för alternativ sysselsättning på drabbade bruksorter? 1980/81:16av (vpk) till statsrådet om kampanjen mot våldi skolan; stryker nu medrödpennan bort bildanalys och granskning av reklam m. m. ur kursplanerna -skickas 30 000 kommersiella stålmanspaket ut till skolorna till övermiljonbeloppet. Stålmannen skall enligt kampanjmaterialet"slåss" mot våldet i skolorna. handlade mycket avskoldebatten om våld. Det gör den också 1980. Enligt den borgerliga ideologinoch enligt kampanjmaterialet är det först och främst eleverna som svarar för våldeti skolorna.