prot · G40914 · 1980-12-31 00:00:00 — Jag skall i stället citera industriministern själv, ochdet citatet härstammar från den tid då var industriminister iförsta trepartiregeringen. Det var vid ett besök i i , isamband med att det s. k. villkorslånet på 600 milj. kr. ställdes till Uddeholmsbolagetsförfogande. Då sade industriministern följande: "är skutan flott ochkan segla vidare i förlig vind." Skutan som industriministern då talade om var det Uddeholmsom vid tillfället ansågs vara nära nog konkursmässigt. Året därpå såldeUddeholm sin skogsrörelse till Billerud mot ett 30-procentigt aktieinnehav iBillerud. har av aktierna i . SE-banken närstående intressen, har fått ett allt starkare grepp överUddeholm och därmed indirekt över Billerud. För dagen lär Wallenberg-gruppensaktieinnehav i uppgå till , men som bekant krävs oftast intemycket mer än så för att komma i besittning av den avgörande makten. Jag skullegärna vilja veta hur industriministern, som tillhör ett småfolkets parti ochsom t. o. m. tar sig före att i formuleringar kritisera storfinansen, ser pådenna typ av storaffärer, där bolag är nära konkurs ena dagen och sedan över ennatt skaffar sig stora aktieposter i ett annat bolag. Industriministern brukar ju ofta i debatten draparalleller mellan en enskild persons ekonomi och samhällets ekonomi. Jag villinte här gå in på om det är rimligt eller orimligt att göra sådana analogier.Men om vi skulle pröva det tänkesättet när det gäller Uddeholmsskutan, som drogsav grundet med statlig draghjälp 1977, så skulle det ju vara detsamma som om envanlig medborgare gick på knä för sina amorteringar på villan och sedan dagendärpå köpte huset intill. Det är inte jag själv som har kommit på den härgeniala liknelsen utan två vänner till mig, som arbetar på bruket i Skoghalloch bor grannar med varandra. Lyckligtvis är de inte själva i den härbeklagansvärda situationen. Industriministern berättar än en gång för mig om deresurser som de regionala organen i har fått för att kunna arbetaaktivt med näringspolitiska insatser. Jag vet inte om det är i pedagogisktsyfte som statsrådet än en gång berättar om Värmlandsdelegationens 6 miljoner,om de ytterligare 6 miljoner som har fått och om de 12 miljonersom har anslagit för att främja industriell utveckling i . härinsatserna är givetvis av godo, och man får väl också anta att berördaregionala organ gör sitt yttersta för att realisera ett väl fungerande arbete. Det är också trösterikt att veta attsysselsättningssituationen i inger industriministern oro och attregeringen noga följer utvecklingen. Men varför oroar inte storfinansenspågående manipulationer med basindustrierna, varför oroar inte detförhållandet att beslut som kan få avgörande betydelse för industriutvecklingenfattas av allt färre privatpersoner och att deras beslut omges med sådansekretess? Jag vill inte pressa industriministern mer på vad han eventuelltkan känna till, men det vore skönt med ett medgivande av attstrukturomvandlingen inom basindustrierna, med tänkbara katastrofer för helakommuner och län som följd, är en samhällsfråga och inte en privatfråga. : Om nu industriministern inte kan lämna ut någraförtroliga uppgifter om den eller den företagsdelen och föreståendeägarförändringar eller beslut om nedläggningar som kan komma , så bör detinte hindra honom att här tala om huruvida det är någon bruksort iVärmland som kan drabbas av omfattande nedläggning . Ärläget under kontroll, eller kan det bära i väg mot sådana ingrepp som innebärlokala och regionala katastrofsituationer? Den konjunkturnedgång vi upplever har kommit väldigt överraskande. Finns det i så fall en fungerandeberedskap för ersättningsarbeten? Kan bolagen ta det sociala ansvar som dettidigare har talats om, eller är det så att någon stor skuta står ännuhårdare på grundet än ? 23GOTHE (): Efter dessa vilda fantasiermåste man fråga sig vart han egentligen syftar. Det är många som undrar vad detär för märkliga ting som skulle kunna ske med industrin i vårt land, om denpolitik som företräder skulle få iscensättas. De exempel som kanges från de totalitära system som dväljs där kommunismen har makten är intedirekt av den arten att de inspirerar svenska folket att rösta fram ett sådantsystem. Exemplen är avskräckande. Men det går naturligtvis att stå här i talarstolen ochgöra spekulationer, grundade på andra spekulationer - i detta fall i DagensNyheter. Men de spekulationerna är inte märkvärdigare, , än attbåde ni och jag och andra i denna kammare skulle kunna sätta ungefär sammafunderingar på pränt. Men vad skulle det gagna en debatt som borde varakonstruktiv för värmländskt vidkommande? Familjen och blandades in isammanhanget - inte oväntat, för det tycks vara en ständig fixering hoskommunisterna att tala om . Jag kan förstå att man gör det,eftersom Wallenbergföretagen ju har visat sig kunna klara av även den svårasteav krissituationer i detta land. kunde ha varit betydligt bättregynnat, öm vi där hade haft fler Wallenbergföretag. Om friskt kapital frånstora stabila företag, typ , kunde komma värmländska industrier till del bordevi vara tacksamma för det i vårt län. Det finns dock en mycket farlig sida av , och det är den ständigt mörka bild som han försöker frammana. Visst finnsdet problem med sysselsättningen i , och industriministern harförklarat, här att man från regeringens sida ser denna problematik medviss oro. Man måste emellertid vara på sin vakt mot de negativa psykologiskaeffekter som en sådan svartmålning som den så ofta åstadkommer fårbli dominant. Det förhåller sig ju faktiskt så att vi har en mycket högindustrisysselsättningsgrad i . Ca 40 000 människor ärindustrisys-selsatta- till helt övervägande del i enskilda företag. Det finnsen förnämlig samhällsuppbyggnad, en god infrastruktur, i de värmländskatätorterna. Det finns en levande landsbygd i större delen av länet. Det finnsfaktiskt rätt mycket av positiva ting att notera även . Hos näringslivet har det funnits en vilja tillinvesteringar, och den har omsatts på det sättet att vi mestadels harvälutvecklade och högmoderna industrianläggningar, inte minst inombasindustrin. Visst är det enskilda människor som har åstadkommit detta, men vikan inte påstå att det har blivit sämre industrier därför att det också harfunnits ett intresse för att förändra ägarstrukturer och åstadkommasammanslagningar, där sådana har befunnits vara positiva. alternativ till det enskilda näringslivet ärpolitisk styrning, politiska beslut i slutna rum, utan möjligheter ens förparlamentariker att diskutera förändringar i det systemet. Jag är, fru talman, alldeles övertygad om att Värmlandsbefolkning, oavsett om man arbetar i industrin eller i någon annan näring, ärtacksam för att vi har den arbetsmarknad och den ägarstruktur på näringslivetsom föreligger och slipper den typ av sysselsättningspolitik som kan resulterai tvångsdeportering till arbetsläger. Visst kan man få arbete på det viset, mendet är inte någonting som gagnar de enskilda människorna. Det finns en hel del positivt att säga, ochjag skall be att få återkomma till det. 24RAUL BLUCHER (vpk): brukar i sådana här debatterhemfalla åt en mycket förytligande beskrivning, som om det bara var fråga ominställningen till frågorna, som om det var ideologierna som styrde på det enaeller andra sättet och som skulle vara av godo eller av ondo. är det intedet vi diskuterar. Det är inte jag som spekulerar, och det är inte jag somsvartmålar. Ingen skulle vara gladare än jag om industriarbetare påde här berörda bruksorterna hade anledning att känna tillförsikt för framtiden. Politiska beslut i slutna rum, föredrar attkalla de krav som de anställda ställer på att få vara med och delta iplaneringen och påverka strukturomvandlingen. Varför är det bara närindustriarbetarna blir arbetslösa som man plötsligt vädjar till derasuppfinningsrikedom och deras intresse för nya produkter? de vädjadehärförleden i Radio Vädring i till värmlänningarna att ta sigi kragen och Det är nu som de anställda är värda att få vara med och diskuterastålindustrins och skogsindustrins framtid. Det är sådana initiativ som deanställda via sina fackföreningar - både tjänstemännens och dekollektivanställdas - på Skoghallsverken har tagit. Tillsammans med forskarearbetar de febrilt för att utveckla alternativa planer. Det är ett demokratisktperspektiv på basindustrierna. Jag säger inte att det inte är positivt att det vid sidanav allt det här görs mycket för att få fram marginella tillskott tillarbetsmarknaden, att det satsas på nya produkter. Men när yngrepartikamrater i i en debatt med Kommunistisk ungdom i bibliotekshuseti skulle utveckla de här idéerna hade de inte mycket mer att komma medän att nya verksamheter har startat ett projekt med svampexport ochatt man kan hoppas på en utveckling av turismen -säsongmässiga och mycketmarginella tillskott. Det var det enda som MUF i det sammanhanget hade attkomma med. Självfallet skall jag inte blanda mig i denhär ideologiska debatten mellan höger och vänster. Här i landet har vi ju enregering som bedriver mittenpolitik, och då är den diskussion som förs härkanske av mindre intresse. Jag vill dock kommentera fråga till mig, ominte strukturutvecklingen i basindustrierna är en samhällsfråga. Självfallet ärdetta en samhällsfråga, och det framgår inte minst av frågestunderna här ikammaren att det också i hög grad är en politisk fråga. Koncentrationstendenserna i näringslivet följer vi frånregeringens sida med vaksamhet. Att vi slår vakt om de anställdas inflytande inäringslivet beror naturligtvis på omsorgen om att upprätthålla enintressebalans i samhället. Den omständigheten att den här regeringen har fäststor vikt vid kooperationens roll i samhället - inte minst de kooperativaskogsföretagens -är också ett utslag av denna önskan att motverka en alltförlångtgående koncentration i näringslivet och upprätthålla en rimligintressebalans. Utan denna intressebalans skulle den vitalitet i näringslivetsom vi är beroende av för vår allmänna utveckling gå förlorad. Det är av samma anledning vi bedriver ensmäföretagspolitik - tidigare fanns som bekant bara enstorindustripolitik här i landet. Vi vill upprätthålla intressebalansen ochinte låta vissa intressegrupper och ägargrupper dominera hela denstrukturutveckling som är nödvändig och därmed ge den en ensidig prägel. Dettaskulle ju innebära en ytterligare utveckling mot ett allt ensidigarenäringsliv. Om vi nu händelsvis skall dröja litet grand vid Värmlandsproblem, så är det bekant att man där har ett för ensidigt näringsliv och försent - nämligen inte förrän med den första trepartiregeringens arbete - harstartat verksamheten med att differentiera det. 26GÖTHE (): Det bör väl ändå kunna konstateras att det ärav värde för väljarna och den intresserade allmänhet som kan ta del av endebatt i riksdag att veta vad det är för ägarstrukturer och politiskasystem som en talare företräder, åsyftar och har som målsättning när hanraljerar och frossar i så mycket hypoteser som har gjorthär. När i förklenande ordalag talar ominnovationer och uppfinningar och nämner att förre försvarsministern deGeer efterlyste sådana begriper jag absolut inte vad han avser. Det måste väläven för en kommunist vara angeläget att och det län som hanrepresenterar i verkligen får del av den utveckling, av detnyskapande, av de innovationer som endast enskilda initiativ förmår skapa itillräcklig grad; det gäller inte bara i vårt land utan i hela världen. Det finns, sade jag innan jag slutade i första omgången,en del positivt att nämna om . Till det som vi tacksamt noterar hörregeringens ansträngningar för att rädda sysselsättningen vid Bruk. Därkan vi nu konstatera att en positiv lösning har kommit fram som räddar enmycket stor del av sysselsättningen. Regeringen har verkligen tagit denna frågapå allvar och gått till botten med problematiken. Den har inte bara kastat uten slant enligt den modell som och även socialdemokrater harförespråkat utan analyserat problematiken, för att inte förvärra situationengenom att skapa en företagsamhet som vilar på lösan sand och som endast kanfortsätta så länge som de statliga pengarna räcker. Vi förutsätter att man nu iDeje har skapat en god grund för en industriell verksamhet som har framtidenför sig. Sju kommuner i kommer att få industrihus genomden satsning på 12 milj. kr. i form av extrapengar till , vilken komtill stånd på ett borgerligt initiativ och tack vare regeringens starkapositiva vilja. Jag vill också nämna, fru talman, att sysselsättningeninom verkstadsindustrin i har ökat - även om detinte gäller några stora tal. Vi hade 15 500 sysselsatta inomverkstadsindustrin, och vid den senaste räkningen 1979 hade det antalet ökattill 15 700. Det är en klar trend åt rätt håll. Dess bättre kan vi nu ocksånotera att den tycks fortsätta. Det finns lediga jobb inom verkstadsindustrin,och yrkeskunnigt folk efterlyses. Det vore mycket bra om villeställa sig bakom oss borgerliga ledamöter och de länsmyndigheter som arbetarför att få fler ungdomar att satsa på en yrkesutbildning i den kanske bästa avframtidsbranscher, verkstadsindustrin, i , som debatten här ochnu gäller. Om på något sätt hade velat bidra till dessaansträngningar, skulle det ha varit en positiv och konstruktiv insats. I det sammanhanget vill jag också nämna något omskogsvården i . Det finns ett ytterligt angeläget behov av åtgärderinom det området. Enbart i finns det ett akut behov av 144 000dagsverken i form av skogsvårdsåtgärder. Detta motsvarar 700 helårsjobb. Menbeklagligtvis lyckas man trots detta behov inte ens fylla platserna i de beredskapsarbetsgruppersom har kommit till stånd genom regeringens försorg. Jag vill slutligen, fru talman, konstatera att det finnsförutsättningar för att praktiskt taget utan några ytterligare ekonomiskasatsningar betydligt utöka antalet arbetstillfällen inom skogssektorn iVärmland. Vi har under ett par års tid framhållit detta, men de godaföresatserna i regeringens politik på det här området har ännu inteförverkligats. Det skulle vara värdefullt om industriministern, som ju i storutsträckning även svarar för arbetsmarknadsfrågor, ville göra en kommentartill hur man skall lyckas få fart på skogsvårdsåtgärderna, mot bakgrund av detrelativt stora antalet arbetslösa i den kommun som jag nämnde. Skogsvården kani ge många fler arbetstillfällen, förmodligen flera tusen under denärmaste åren. Men hur skall man äntligen komma till ett förverkligande avdessa angelägna åtgärder? Arbetslösa finns och behovet finns, men det händeralltför litet. 27 (vpk): Det är ju glädjande att se att loppet av nyktrar till, lämnar de ljusblå ideologiskahöjderna, kommer ned till vardagen och gör en rent journalistisk beskrivning avvad som händer i . Jag har redan i mitt tidigare inlägg betonatdet positiva med alla de bidrag till sysselsättningen som eventuellt kan görasgenom innovationer och tillskott av nya produkter. Det är självfallet bra, mendet är tyvärr inte räddningen för de stora bruksorterna i , därmerparten av de industrisysselsatta oroar sig mycket över sin framtid. Den markering som industriministern gör i den här debattenfinner jag positiv. Han talar om att det är mittenpolitik och endecentraliserande politik, en småföretagsgynnande politik, som skall föras. Mendärmed ges tyvärr inget svar på min fråga om industriministerns möjligheter atti tid ingripa för att rädda jobben inom basindustrierna på de här berördabruksorterna och för att få ett grepp på strukturomvandlingen. Jag vill bara erinra att talet om investeringsviljan är taget ur luften. Industriinvesteringarnavar ju betydligt lägre under den senaste högkonjunkturen än de var under denförra. De tenderar att minska, och det är ledsamt. Därför är ocksåkoncentrationen, centralisationen, inom näringslivet något som man från samhälletssida borde ta på betydligt större allvar. frågade om speciella åtgärderför att få fart på skogsvården i är tänkbara. Jag vill då svara GötheKnutson att virkesförsörjningsutredningen, som f. n. är mitt uppe i sittarbete, överväger åtgärder på det här området. I samband med att vi lägger framen proposition om skogsindustrin under vårriksdagen kan det bli nödvändigt attföreslå speciella insatser på området. Det är något som vi f. n. allvarligtöverväger. Jag villunderstryka att frågan om en intensifierad skogsvård är ytterligt Nr 14 angelägenockså för att bredda den råvarubas som vi behöver för vår den skogsindustri.Det är alltså en ytterligt angelägen fråga som vi återkommer till inom en inte alltför avlägsen framtid. Om industriut- Anf. 29 (): vecklingen i Jag noterar tacksamt de instämmanden som industriministern gör i minasynpunkter, och jag tackar honom även för svaret. tillfälleatt återkomma till detta. 6 § Föredrogs och hänvisades Propositionerna 1980/81:27till försvarsutskottet /81:31 till jordbruksutskottet /81:33 tilljustitieutskottet 7 § Föredrogs och hänvisades Motionerna 1980/81:18-20till justitieutskottet /81:21-23 till utbildningsutskottet /81:24 och25 till justitieutskottet /81:26 till försvarsutskottet /81:27-30 tillsocialutskottet /81:31 och 32 till trafikutskottet /81:33-35 tilllagutskottet /81:36-40 till socialutskottet /81:41-44 tillnäringsutskottet /81:45-47 till justitieutskottet /81:48 och 49 tillkonstitutionsutskottet /81:50 till jordbruksutskottet /81:51 tillcivilutskottet 8 § Föredrogs och biföllsInterpellationsframställningarna 1980/81:19 och 20 9 § Anmäldes och bordlades Motionerna 1980/81:52av m. fl. 1980/81:53 av m. fl. med anledning av proposition1980/81:20 om besparingar i statsverksamheten, m. m. 10 §Anmälan av interpellationer Anmäldes och bordlades följande interpellationer som ingivits till kammarkansliet Anmälanav inter pellationer «« 2- oktober 1980/81:21av () till jordbruksministern om verksamhet vidLövsta: lovade redan 1976att bolagets verksamhet vid Lövsta skulle avvecklas senast den 1 januari 1981.Mot bakgrund av de utfästelser som gjorts på ansvarigt håll inom i dennafråga är det närmast en utmaning mot och de människor som bori området att , när endast återstår till dess verksamhetenhelt skulle ha lagts ner, begär förnyad koncession på vissa delar avverksamheten. Handlingssättet ter sig så mycket märkligare med hänsyn till attkoncessionsnämnden vid sin tidigare prövning av verksamheten redan 1971framhöll att anläggningen vid Lövsta från vissa synpunkter är olämpligtlokaliserad och bör omlokaliseras. har i sitt agerande i denna fråga bundit sig hårtvid förutsättningarna för lokalisering och uppförande av ytterligare enbehandlingsanläggning. En sådan anläggning planerades bli förlagd tillNorrtorp, till vilken placering koncessionsnämnden gav sitt tillstånd 1977.Beslutet överklagades av till regeringen, som emellertid ännu intetagit ställning. Förslag om förläggning till har heller inteslutbehandlats av regeringen. har det alltså varit uppenbartatt någon behandlingsanläggning inte skulle stå färdig vid årsskiftet1980-1981. Det har tyvärr gått så långt att endast provisoriska lösningarstår till buds för att klara avveckling vid Lövsta till årsskiftet.Bolaget har som enda alternativ begärt att få fortsätta en del av sinverksamhet vid Lövsta, något som , och fleraandra remissinstanser liksom de boende inom området bestämt motsätter sig. Detfinns möjligheter att klara temporärt omhändertagande eller behandling på andrahåll av det miljöfarliga avfall som hanteras vid Lövsta. Dessa möjligheter harinte redovisats. Frågan om en ny ceritTa| behandlingsanläggning förmiljöfarligt avfall behandlades i riksdajgen . Härvid anfördejordbruksministern att får tillgripa temporära åtgärder, som lagring ochutnyttjande av utländska behandlingsmöjligheter, till dess att en nybehandlingsanläggning står klar. Vid riksdagsbehandlingen anfördes vidare attSAKAB skulle få de resurser som behövdes för att uppfylla de krav på att taemot avfall som ställs från kommunernas sida. Bolaget ägs till av staten.I det nu uppkomna läget är det angeläget att staten som huvudman aktivt verkarför att gjorda utfästelser om avveckling av verksamhet vid Lövsta också kan hållas. Mot bakgrund av vad jag anfört får jag hemställaatt till jordbruksministern få rikta följande fråga: Påvilket sätt kommer regeringen att tillse att uppfyller sina löften tillStockholms kommun och andra att bolaget skall upphöra med sin verksamhet vidLövsta ? 1980/81:22av () till jordbruksministern om skogsindustrinsråvaruförsörjning: Arbetssituationen i skogslänens inland är svår.Möjligheterna att tillskapa nya arbetstillfällen är ej tillräckliga för attsnabbt vända på denna utveckling. Industrinsom är beroende av massaleveranser och den industri som vidareförädlarskogsprodukter har stora svårigheter att erhålla råvara. Höga frakt- ochreproduktionskostnader är orsaken till att avverkning av skog ej sker förleverans till industrin. Dettahar medfört att stora skogsområden ej avverkas. Arbetstillfällennyskapas ej inom denna sektor, och industrin har stora svårigheter medråvaruförsörjningen. Jagvill med anledning av detta fråga om jordbruksministern är beredd att verka föratt ett stöd till reproduktion och skogsvårdsåtgärder inom dessa områden kommertill stånd. §11 Meddelande om frågor Meddelades att följande frågor framställts den 24oktober 1980/81:56 av () till statsrådet om ökad användning av inhemska bränslen: Ett av de största problemen för den svenskaekonomin är vårt stora oljeberoende. Viktiga led i strävandena att minskaoljeberoendet är såväl satsningar för att introducera inhemska bränslen somhushållningsåtgärder inom näringsliv, kommuner, transportsektorer m. m. Insatserpå detta område innebär också ökade investeringar av olika slag och därmed ökadsysselsättning inom industrin. Enligtuppgifter från statens industriverk är de medel som anvisats förenergibesparande åtgärder inom näringslivet för innevarande budgetårintecknade. De ansökningar som inkommit till verket efter den 15 augusti 1980kan därför ej erhålla stöd, även om de föreslagna projekten är väl motiverade. Dettaförhållande är enligt min mening oacceptabelt, och med anledning häravhemställer jag att få fråga energiministern: På vilket sätt avserstatsrådet att medverka till att insatserna för att stimuleratill ökad användning av inhemska bränslen samt att spara energi inom näringslivoch kommuner kan fortsätta och ökas? 1980/81:57 av () till industriministernom tillstånd till torvbrytning: Torvtillgångarna i främst Norr- ochVästerbotten har genom energiläget blivit brytvärda. För att kunna undersöka torvtillgången och att bryta denkrävs konces-sionsfillstånd. Vissa kommuner upplever svårigheter när det gälleratt erhålla sådana tillstånd. Jag vill med anledning av detta fråga industriminister ett leveransavtal för torv kan räknas med i ett underlag som gerundersöknings-och brytningstillstånd för en enskild kommun. 12 §Kammaren åtskildes .