prot · G40975 · 1980-12-31 00:00:00 — 1 och för sig skall naturligtvis ingen brottsling gåfri, men def är väl ändå i första hand de stora gäldenärerna som man skallförsöka komma ät. Jag upprepar därför min fräga: Anser budgetministern attkronofogdemyndigheterna skall följa riksskatteverkefs uppmaning? Def har sagts en hel del om konkurser ochkonkurslagstiffning och om de bestämmelser beträffande rätten att idka näringsom togs . Vi var krifiska fill den lagsfiftningen när den föreladesriksdagen, därför aft vi ansäg att man inte med kraft gick in för atf stoppa de"konkursare'" som växer upp som svampar ur jorden. vad som stod i i gär om målarna på som hade gjortkonkurs fem gånger eller mer under ett tiotal år men ändå får uppdrag sornentreprenörer ät staten. Det är bara ett fall - man skulle säkert kunna göraupj3 mer än 14-sidiga i A 4-format över sädana fall. Under lagstiftningsarbetet framhöll vi attfackföreningsrörelsen har goda förutsättningar för atf hjälpa till med atfkomma ät "konkursarna". Den känner i mänga fall rätt väl fill dessamänniskor, sorn ofta har verkat inom sina branscher och gjortden ena konkursen efter den andra. Därför borde fackföreningsrörelsen ges enmer betydelsefull roll när det gälleratt sätta stopp för dessa företag. a. ske genom att facket ges utvidgade möjligheter enligt 38 §medbestämmandelagen - och den känner sannolikt budgetministern till såsomförutvarande arbetsmarknadsminister. Om åtgärder mot skatteflykt och ekonomisk brottslighet Om åtgärder mot skatteflykt och ekonomisk brottslighet Det finns även andra förslag. Jag vill kort beröra nägraav dessa och fräga om regeringen tänker ta krafttag pä dessa områden. a. skärpta påföljder för arbetsgivare som inte betalar inkällskatfer och arbetsgivaravgifter. Den punkten hade vi uppe här i riksdageni deceniber niänad som förslag i en motion. Men då sade denborgerliga majoriteten nej. Någon sådan skärpning av påföljderna ville inte deborgerliga vara rned orn. Jag ställer nu frågan till budgetminisfern: Är defockså budgetministerns uppfattning atf undandragandet av källskatt ocharbetsgivaravgifter skall fä fortgå utan skärpta påföljder? B-skattsedlarna är ocksä ganska aktuella när det gällerekonomisk brottslighet. Vi vet aft en stor del av denna brottslighet ryms inornden grupp som använder sig av B-skatfsedlar. Finns det dä någon intention fränregeringens sida att i samband med taxeringarna kontrollera aft"B-skattarna" betalar moms och arbetsgivaravgifter? Finns det nägonintention hos regeringen att ge slarviga "B-skattare" A-skaft istället? Vidare har frän BRÅ framlagts förslag om att inrätta enenda myndighet som skulle handlägga och kontrollera arbetsgivaravgifter, A- ochB-skatter samt moms. Def är naturligtvis ett sätt att centrera verksamheten ochdärigenom skapa resurser inom nuvarande ramar för att bättre komma åt dessaolika brott. Ja, def var frågor som jag tror att def finns anledningatt gä in pä, och jag vill ha ytterligare svar frän budgetministern. Jag hoppasaft det skall bli posifiva svar, till skillnad mot def första svaret. Jag skall bara kort svara pä de senastframställda frågorna om hur läget är när det gäller kronofogdemyndigheterna. Vihar, , avsatt en ekonomisk resurs för att just kunna hjälpakronofogdemyndigheterna vid speciellt besvärliga utredningsärenden. Den resurssom efterlyser finns redan med i budgetproposifionen. Vi hardessutom höjt avgifterna för att undvika att antalet enskilda mål blir sästort, för att försöka komma till rätta med den arbefsbalans som förvisso harvarit besvärande. 1 stället prioriterar vi de allmänna målen. Vi avser vidare att göra en utredning om def går atfsamköra olika dataregister. Det tror jag är en mycket viktig faktor att väga ini detta arbete. Kan vi lyckas på det området, kommer vi ät en hel del. Får jag allra sist säga att detinom utredningen orn säkerhetsåtgärder i skatteprocessen diskuterasförändringar just när det gäller B-skattesedlarna. Även den punkten är såledesunder beredning, . 11TOMMY (vpk): Beträffande kronofogdemyndigheterna redovisarbudgefministern att regeringen har gett vissa resursförstärkningar förspeciella ekonomer som skall stå till tjänst för kronofogdemyndigheterna.Äridäär jag tvungen att konstatera atf det bara har blivit tio tjänster, trotsatt kronofogdemyndigheterna i hela landet sammantaget hade begärt 60 tjänster ochriksskatteverket i sitt remissvar uttalat sig positivt för detta. Jag måste kornnia tillbaka till vad jag tidigare sade:Vill man gripa sig an problemen och i största möjliga män fä in de pengar somligger ute. är det framför allt pä kronofogdemyndigheterna som man bör skapabättre resurser. Den omorganisation som budgetministern talar orn har intevisat sig tillräcklig. Vi har haft en kraftig ökning just närdet gäller uteblivna kvarskatter. Def har skett en ytterligare försening avinbetalningar i rätt fid. Därför erfordras enligt mitt förmenande i första handordentliga resurser inorn just kronofogdemyndigheten. Jag uppmärksammade intenågonting i budgetministerns senaste anförande om atf han motsätter sig att defskulle innebära kostnader för samhället att förstärka kronofogdemyndighetenoch även mervärdeskatfeenheten. En förstärkning därvidlag ger ocksä ökadeinkomster till samhället - sannolikt också med mångdubblade belopp jämfört medvad den kommer att kosta. Om åtgärder mot skatteflykt och ekonomisk brottslighet 3§Svar på interpellation 1980/81:72 om samhällets inflytande på datautvecklingen har frågat rnig vilkenbetydelse den förändrade ägarstrukturen kommer att fä pä samhällets möjligheteratt garantera en "positiv utveckling av datoranvändningen i samhälletunder demokratisk styrning och kontroll". har i sin interpellafion hänvisat tillatt nuvarande ägare av , som gemensamt ägs av staten och Saab-ScaniaAB, enligt pressuppgifter avser atf sälja företaget fill LM . Hon harvidare hänvisat till vad som sägs i komniitfédirekfiven för delegationen fördatafrågor. Regeringen har avgett en proposifion(1980/81:93) till om överlåtelse av statens aktier i tillTelefonaktiebolaget m. m. I proposifionen föresläs atf statenöverlåter av aktierna i till . Återstående del avstatens aktieinnehav i Datasaab, som är , föresläs fä överföras tillteleverkefs bolag . Eftersom frågan redovisas närmare i propositionen kommerjag här endast aft behandla ett par punkter. Det är angeläget aft den svenska dataindustrin kanutvecklas på eft ekonomiskt riktigt sätt och få fram produkter som ger en"positiv utveckling av datoranvändningen i samhället". Datasaabverkar emellertid på en marknad som präglas av härd internationell konkurrensoch sorn tekniskt och ekonomiskt domineras av stora utländska företag, många avdem multinationella. Företaget mäste dä inriktas på högkvalificerade ochspecialiserade produkter. Av betydelse för en sädan produktutveckling ärkontakten mellan kvalificerade användare av datasystem och Dafasaabsproduktutveckling. Den närasamverkan som etableras mellan , och Om samhällets inflytande på datautvecklingen Datasaabförbättrar möjligheterna för svensk dataindustri att vara konkurrenskraffigäven . Denna samverkan ger även en nära koppling mellan Dafasaabsprodukt-och tillverkningskunnande och det system- och användarkunnande somfinns inom och vad gäller kommunikations- ochinformationstjänster, t. ex. utrustning för framtidens kontor. Samhällets inflytande över dataindustrin bör rimligen inteutövas pä det sättet att samhället bestämmer vilka produkter som dataindustrinskall tillverka och sälja. Däremot kan samhället genom utbildning och forskning,genom utredningar, genom informationsinsamling och informationsspridning,genom beställningar av produkter, genom olika former av regleringar och avtalsamt i sista hand genom lagsfiftning påverka eller bestämma ramarna fördatoranvändningen i samhället. Därmed har samhället också möjligheter attpåverka tillverkarnas allmänna inriktning och förutsättningar för forskning ochproduktutveckling. Sorn vet arbetar vi pä bred front meddessa frågor, bl. a. i datadelegationen. De nära kontakter som finns mellan de berörda företagenoch olika samhälleliga organ i värt land bör underlätta detta arbete och ensädan påverkan. En annan värdefull samverkan är naturligtvis den som sker medde fackliga organisationerna. Ett exempel som pekar på dessa möjligheter ärteleverkets satsning på dokumentation och informationsspridning pä områdetteleanknuten kontorsautomation (benämnt TELDOK) och där bl. a. representanterför datadelegationen, LO och TCO ingår i redaktionskommittén. 13MARIE-ANN (vpk); Jag tackar för svaret på min interpellation. I svaret nämns aft det nu föreligger en proposition tillriksdagen om försäljning av statens aktier i fill . Jagmåste fala om atf jag infe visste atf en sådan proposition skulle läggas framnär jag framställde min interpellation - det fär väl skyllas pä min okunnighetnär det gäller vem som fatfar vilka beslut. Jag kommer därför inte atf i detaljgä in på just den här transaktionen - det finns ju möjlighet atf göra det i enmotion -ufan jag skall främst kommentera frågan principiellt utifrån det svarjag har fått. Jag tolkar svaret så, att regeringen anser att def ärbetydelselöst vem som äger dataindustrin när det gäller aft garantera, som detheter i direktiven fill datadelegafionen, "en positiv utveckling avdatoranvändningen i samhället under demokratisk styrning och kontroll".Jag delar inte den uppfattningen. Enligt min mening har det den störstabetydelse för utvecklingen vem det är som äger ett företag och därmed styrforskning, utveckling och framtagning av nya produkter. Det finns många exempel på hur utvecklingen av dennateknik här i har styrts av leverantörerna. Ett exempel kan jag hämtafrån min arbetsplats. Leverantören av def företagets datasystem hade för ettantal är sedanforskat och tagit fram ett nytt operativsystem, ett operativsystem som def päjust detta företag inte fanns något behov av och som det naturligtvis kostadeganska mycket pengar att byta till, men som företaget slutligen ändå tvingadesatt acceptera. Leverantören använde nämligen det allra vanligasteförsäljningsargunientef: man avsåg inte att under nägon ge nägonservice pä def gamla operativsystemet. Ett försäljningssystem som från början är uppbyggt så, attleverantören hyr ut datorerna och framför allt all service, medför attleverantören helt har kunderna i sin hand och kan styra deras inköp och byte avsystem. Detta är ett känt faktum. Stora företag har t. o. m. gått samman iintresseföreningar för atf i nägon mån minska denna leverantörernas makt. Eftersom leverantörerna nästan allfid är storatransnationella bolag rned tillverkning och försäljning i mänga länder, blir deinstrument för statligt inflytande som statsrådet nämner i svaret - inflytandegenom beställningar av produkter, olika former av regleringar och avtal och isista hand lagstiftning-ganska tandlösa, eftersom de kommer attfungera pä leverantörernas villkor. Dessa bedömer naturligtvis för- ochnackdelarna med att ha kvar tillverkning i ett land. De är faktiskt av denstorleken att de, om lagstiftningen blirför besvärlig ellerom kundensfordringar blirförstora, kan ställa ultimatum. De kan säga när det gäller kravfrän kunderna; Gör så här, eller köp av någon annan. Och om lagstiftningen blirför besvärande kan de säga: Gör sä här, eller vi flyttar uf vår industri fränert land. - Dessa fakta mäsfe vi räkna med i en diskussion om en svenskdataindustri. När det gäller dataindustrin i vid mening är Sverigeextremt utlandsberoende och oerhört sårbart. Man mäsfe också efterklokt sägaaft det i fräga om stora generella datorer var fel aft inte i eft tidigareskede satsa pä en inhemsk dataindustri och ta de kostnader det hade fört medsig, vilket man ju gjorde i många andra europeiska länder. har vi etttotalt uflandsberoende på defta område. Pä andra områden inom def som i vidmening kan kallas dataindustri ligger bättre framme. Inom landet finnsexempelvis storfillverkare av industrirobotar. Eftersom data- och elektronikindustrin är enfrarntidsindusfri, en av de fä industrier som inte i dagens krisekonomi drasmed stora problem, är det viktigt att vi i det här landet får en utveckling avden industrin som gagnar både sysselsättningen och en positiv utveckling avdatoranvändningen. En utredning arbetar också rned just dessa frågor, nämligendata- och elektronikkomrniftén. Dess uppgift är bl, a. att, som det står idirektiven, överväga om åtgärder bör sättas in för att underiätta utvecklingenav nya och effektivare produktionsmetoder liksom användningen av nya materialoch ny utrustning. Enligt min mening är det anmärkningsvärt att svenskastaten i detta skede av utvecklingen - med en datadelegation som just satt igång sitt arbete och med en sittande industripolitisk utredning-säljer bort detlilla inflytande och ägande man har i data- och elektronikindustrin. Man kan ioch för sig diskutera för- och nackdelarna med detta samgående. En avnackdelarna mäste väl, åtminstone enligt ett av regeringspartiernas bedömning,vara aft Om samhällets inflytande på datautvecklingen Orn samhällets inflytande på datautvecklingen den bidrartill koncentrationen inom näringslivet. Men det är möjligt att detta är enrikfig fusion, om man ser till de konkurrensförhållanden som råder inorn dennabransch. Vad som däremot knappast kan vara riktigt är aft staten infe behålleråtminstone det ägande den har haft. Vad jag frågar mig är alltsåvarför man säljer och inte nöjer sig med att gå samman rned . När det sedan gäller andel i det nya bolagetär frågan hur länge denna del kommer atf vara samhällsägd. Nägra garantier föratt inte staten skall bjuda ut också denna del till försäljning finns, säviftjag har förstått, inte. Enligt min mening borde staten, och därmed samhället, istället sträva efter att utöka sitt inflytande över denna industri, detta justför att kunna garantera en positiv utveckling för samhället som helhet. Nägraandra garantier än ägande finns ju infe när det gäller att hindra attarbetstillfällen flyttas utomlands-def tror jag att statsrådet kan hålla medom. Nägra andra garantier än ägande finns inte heller, om man vill säkra defackliga organisafionernas möjligheter att påverka produkterna pä sä sätt sornman har skisserat i propositionen om försäljning av Datasaab. Det kan vi kanskeockså vara överens om. Man kan ha fromma förhoppningar, men några garantier kanman inte ha. Inte heller det avtal sorn har slutits mellan ochstaten ger några garantier härvidlag. Slutligen: I svaret på min interpellation görs följandekonstaterande: "Samhällets inflytande över dataindustrin bör rimligen infeutövas på det sättet att samhället bestämmer vilka produkter som dataindustrinskall tillverka och sälja." Jag frågar: Varför inte? Om det inte ärsamhället i vid mening, och dä inkluderar jag de anställdas intressen liksomäven företagens-kundernas, som skall bestämma vad som skall tillverkas, vem ärdet dä - leverantörerna? Tycker statsrädet att det inflytande leverantörernahar och har haft är enbart posifivt och önskvärt ur samhällets synvinkel? Det är ju inte så, att det fungerar enligtmarknadskrafternas lagar. Dessa har vi ju för länge sedan lämnat bakom oss.Marknadens behov styr inte tillverkningen. I stället är det leverantörernasidéer och möjligheter att göra sig en vinst som styr marknaden, defta med oftamer eller mindre otillbörlig marknadsföring. Därför vill jag sluta med attbesvara påståendet i interpellafionssvaret med ett "varför inte? ".Varför skall samhället inte bestämma vilka produkter som dataindustrin börtillverka och sälja? Jag är tacksam för den avgränsning somMarie-Ann gjorde. Def ligger en proposition på bordet, och def ärnaturligt att diskussionen i anslutning till den här affärsuppgörelsen sker pävanligt sätt här i . Vi bör dä ägna oss åf de principiellafrågeställningar som kan kopplas till den aktuella propositionen. Låt mig börja med aft citera en mening ur Marie-AnnJohanssons interpellation. Meningen som galler just ägandet och dess betydelseför möjligheterna atf påverka lyder: "Om den nämnda försäljningen av Datasaabgenomförs innebär det att samhället ytterligare avhänder sig möjligheterna tillinflytande över forskning och utveckling inom dataområdet." Det är klart atf man litet uppgivet skulle kunna säga attvi redan har lämnat ifrån oss det mesta av det här. Den helt dominerandeforskningen och utvecklingen på detta område sker i de multinationellaföretagen eller inom den inhemska företagssektorn, vid sidan av den ringa delsom Datasaab har representerat till . Som bekant har vi i stället försökt att via forsknings-och utvecklingsinsatser inom Styrelsen för teknisk utveckling och vårauniversitet och högskolor främja forskning och utveckling samt viaindustripolitiken. Och jag vet att relativt sett, i förhällande tillvär befolkning osv., satsar ganska mycket. Det är ungefär vad data- ochelektronikkommittén kommit fram fill. Men den sorts styrning som utövas genomaft staten är ägare har varit ganska begränsad-def tror jag att vi bådaär överens orn. Därför är den nu aktuella förändringen infe nägon storförändring pä deffa område. Sedan är def kanske viktigt att säga atf vi använder orden"samhället" och "staten" med lifef olika betydelse, och detär bäst att reda ut def först. Jag menar inte - oavsett vad det står iinterpellationssvaret eller i interpellation-att samhälletalltid är identiskt med staten. Vi har eft självklart intresse av att ha eninhemsk dataindustri, ägd av svenska intressen - det mäste vara engrundläggande princip. Om det sedan innebär statligt eller privat ägande kanvara av underordnad betydelse. De uttalanden som finns i interpellationssvaretär baserade på vad den aktuella affären i def här avseendet skulle kunnainnebära. Det avgörande är naturligtvis vilken utvecklingskraft ochförmåga vi har aft hänga med pä det här snabbt expanderande området och klaraden konkurrens infernationellf som alla länder egentligen har svårigheter med.Vi vet ju hur den internationella marknaden ser uf. är oerhörtframgångsrikt och vinner marknadsandelar på alla andra länders bekostnad. Manhar i varje fall gjort det fram till , även i förhållande till . Mänga smäländer måste därför ägna sig ät defensiva åtgärder och avgränsa de områden därde verkligen kan satsa för framtiden. Från den här utgångspunkten menar jag att det kan varaviktigt att samordna sina resurser, sin tekniska förmåga och kapacitet. Qchufan att gå in mer djupgående i den aktuella affären mäste man väl säga att denonekligen innebär kontakter mellan kommunikationsområdet och dataområdet somär intressanta. Dessutom har vi frågan om en bättre koppling mellan producentoch användare och därmed, som antagligen önskar,möjligheter till ökad användarpåverkan, vilket jag tycker är mycket positivt. Datasaab är specialist pä dataterminaler för olikaanvändningsområden, och de ingår i större sysfem i vilka bl. a. utrustning försjälva dataöverföringen över stora avstånd mellan terminaler och en ellerflera datorer ingår. Det är ett teknikområde som f. n. inte finns inom Datasaabmen som är av Om samhällets inflytande på datautvecklingen Oin samhällets inflytande på datautvecklingen storbetydelse för det totala systemet. Men just inom defta område -överföring avkommunikation på långa avstånd - är alltså framstående. Ett annat intressant kompetensområde hos L M Ericssonutgör abonnentväxlar, dvs. växlar som är placerade hos stora företag och därautomatiskt kopplar telefonsamtal. 1 och med aft dessa blir datorstyrda och fårmöjlighet aft koppla även datasignaler öppnas nya möjligheter tillsystemlösningar, t. ex. inom kontorsautoniationsoriirädet. Och det är just ettområde där Dafasaabs produkter har vidsträckt användning! Här finns alltsåsådana klart intressanta samordningsmöjligheter som bör leda till atf densvenska förmågan att hänga med i utvecklingen kan förstärkas. Det gär naturligtvis att ge fler exempel påsamarbetsmöjligheter. I det sammanhanget är det ocksä viktigt att komma ihägdet samarbete som redan är etablerat mellan och . Vi vetatt t. ex. AXE-växlarna emanerar frän det forsknings- och utvecklingsarbete somhar bedrivits inom ELLEMTEL, ett fifty-fifty-ägt utvecklingsbolag. Det finnsalltså redan eft etablerat samarbete, och därför är det ganska naturligt atfdet statliga intresset och inflytandet kanaliseras via . Sedan kan det finnas andra fördelar i en sådan häruppgörelse, men jag vill bara fa upp def här som exempel pä vad jag vill kallaför en offensiv strukturförändring. Den är avsedd att just kunna förstärka deninhemska dataindustrins möjligheter atf leva vidare. Vi vet alla vilka besvärvi har haft att kunna muta in nya områden för Datasaab. Man är där skicklig pävissa områden, men utvecklingen gär snabbt. Det gäller aft liggaframme i täten, och det är infe säkert att man skulle klara detta pä läng siktom man infe fick en härdare koppling till just användarsidan och den mycketbetydelsefulla del av användningen som finns i just inhemska svenska företag.Låt vara att också är ett transnafionellt företag, men def är ändåsvenskdoniinerat. Sedan är det klart atf man kan föra den här diskussionenvidare och säga atf det faktiskt finns gränser för det statliga inflytande somutövas ocksä över statligt ägda företag. Det finns inte någon sorts automatikhär som innebär atf def är alldeles klart att statliga företag skall fungera påett annat sätt än de privata företagen. Def har ju varit en politiskstridsfråga i ochförsig. Men det viktiga i sammanhanget är att också statsägdaföretag är beroende av den internationella miljö som en öppen ekonomi utgör,och vi har en öppen ekonomi i . Därför kan man inte bara säga attstatligt ägda företag kan fungera enligt särskilda regler och sedan betala inmellanskillnaden över statskassan. Det finns gränser ocksä för detta, somMarie-Ann vet. Därmed har jag inte alls sagt att jag anser aft det ärbetydelselöst allmänt sett vem som är ägare. Det är alltså ingenprincipuppfattning i den frågan som är angiven i interpellationssvaret. 15MARIE-ANN (vpk): Vi har kommit bara lifef närmare varandra,för jag menar att just ägandet är väldigt betydelsefullt. Jag vill kommentera något av vad sade ochbörjar dä med de olika positiva effekter som samgåendet mellan få och som redogjorde för. Jag sade ocksä i mitt förstaanförande att det förmodligen aren riktig fusion, om man ser det principiellt,utan atf bry sig om vem som äger vad. Men det jag inte ficksvar pä var varförstaten avhänder sig de här aktierna. Det är tyvärr en väldigt liten del avdataindustrin som staten äger, men aft man säljer den gör ju inte saken bättre,om vi nu tycker atf ägandet har betydelse för den framtida inriktningen avindustrin, Defta fick jag inte svar pä - def är möjligt att intekan gå in på de bedömningar som gjorts när det slutits avtal mellan LME ochstaten. Man har kanske helt enkelt infe kunnat genomföra den här affären med ettnågot större statligt inflytande i fortsättningen. Jag skulle kunna tänka rnigaft det förhåller sig sä, men det kanske kan svara på. Sedan till frågan om en inhemsk dataindustri. Vi ärtydligen överens orn aft det är viktigt aft ha en sådan och att den fär enpositiv utveckling. Jag är däremot inte lika överens med om aftdef inte är så stor skillnad om industrin är privatägd eller i samhällets ägo.Även de svenska företagen i den här branschen är transnationella, som , I och med att staten lämnar ifrån sig ytterligare ägande kommer dessaföretag atf ha dataindustrin i sin hand i än högre grad . Även om dessa industrier är svenska är de, liksom allatransnationella företag, inte speciellt beroende av eller lästa till någotenskilt land. De styrs, på samma sätt som de utländska, av vinstintresset ochtar kanske inte de samhällsekonomiska hänsyn som man ibland måste ta för atf påsikt få en ur samhällssynpunkf positiv utveckling. Dä kommer jag in på det sade om atfstatliga företag infe lever i en egen värld utan ocksä är beroende avinternationella förhållanden. Självfallet är det sä.