prot · G409155 · 1980-12-31 00:00:00 — Men i en sådan situation fortsätter socialdemokraternautan att betänka sig att satsa på en miljonrullning på varvsorterna. Jag har ifrågasatt att det skall behöva vara så att de sombor pä varvsorterna - som har en så differentierad arbetsmarknad - skall få dentryggheten och de anställningsgarantierna när samma förmåner inte kan beviljasdem som bor uppe i skogslänen. I och finns trots allt vissaalternativa möjligheter, vilka ofta saknas i , Hur motiverar socialdemokraterna att de anställda t. ex.vid de NCB-anläggningar som läggs ned inte garanteras fortsatt anställning medstatliga medel? Sanningen, , är väl den att väljarunderlaget ärstörre i och . Med vår uppläggning, med det s. k. omställningsbidraget,skapas enligt vår uppfattning mera rättvisa förhållanden över hela landet. Tredje vice talmannen anmälde attErik anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägderätt till ytterligare replik. 36 HANS (): För nästan exakt behandlades varvsindustrins problemvid en omfattande debatt här i kammaren. Vi trodde väl alla att de 60 beslut som då fattadeskulle innebära en omstrukturering av varvsnäringen som, även om det inte kunde gälla för allframtid, ändå skulle ge varvsnäringen tillfälle att anpassa sigtill en ny situation. Det blev inte så. Vi fann att redan några månader efterriksdagsbeslutet var det på väg att omprövas av Svenska Varvs styrelse.Omständigheterna härvid och följderna härav har redan utförligt behandlats viddagens debatt och jag skall icke upprepa vad som redan sagts. Det är självklart att de nya åtgärder som beslutats avSvenska Varv och som följts upp i propositionen har allvarligasysselsättningspolitiska konsekvenser för varvsregionerna. Redan de beslut som fattades hade svärakonsekvenser för sysselsättningen i flera av varvsorterna. Det är självklartatt förslagen till ytterligare neddragningar och nedläggningar medför betydandesvårigheter för sysselsättningen i och . Dessa förhållandenbelyses utförligt i arbetsmarknadsutskottets betänkande nr 17 och har isin helhet kommenterats av . Av talarlistan kan man också draslutsatsen att förhållandet i ytterligare kommer att belysasunder den fortsatta debatten. Jag skall därför, herr talman, inskränka mig till attbehandla frågor som sammanhänger med Blekingevarven. Sysselsättningsläget i , är f. n, utomordentligtbesvärligt. Går man till den senaste redovisningen här i kammaren avsysselsättningsläget kan man åberopa arbetsmarknadsutskottets betänkande1980/81:23. Enligt sagda betänkande hade 13,1 sökande tillvarje ledig plats. Endast hade fler, nämligen 16,2. 1 inget annatlän var antalet sökande över 10 på varje ledig plats, och de flesta län låglångt därunder. hade tillsammans med , ochGotland rikets lägsta skattekraft med 270 skattekronor per invånare mot 308 förriket i genomsnitt. har länet haft enbefolkningsminskning på nära 2 000 personer, och denna ogynnsamma utvecklingfortsätter tyvärr alltjämt. Jag är givetvis medveten om att många län har detbesvärligt och att siffrorna inte alltid berättar hela sanningen. Men det somredovisats ger ändå vid handen att våra möjligheter att bära ytterligarekraftiga neddragningar av sysselsättningen är små, för att inte sägaobefintliga. I propositionen konstateras också följdriktigt att denföreslagna minskningen vid med 500 personer under år 1981tillsammans med svårigheter för annan industri - bl. a. - innebär ensådan påfrestning på arbetsmarknaden att näringslivet i kommunen måste stödjassärskilt. Industriministern anser detta kunna ske genom attregionalpolitiskt stöd beviljas företag i enligt de regler somgäller för stödområde 1. Det är minst sagt förvånande att industriministern anseratt de av honom själv beskrivna svåra sysselsättningsproblemen skulle kunnalösas genom de regionalpolitiska medel han velat ställa till förfogande. Vissa varvsfrågor, m. m. Nr 155 Mot denna bakgrund är det med tillfredsställelse jagkonstaterar att ett TisrlT rl enigt arbetsmarknadsutskottföreslår att ge regeringen till känna 9 IQOI attinsatser av regionalpolitiskt stöd icke bör knytas till bestämmelserna i stödområde 1 utan att vad som är den lämpligasubventioneringsgraden kan ,/ r o prövas från fall till fall. Därmed följer utskottet uppsina tidiaare uttalanden Vissavarvsfragor, * j r k s och förslag när det fäller Blekinee län. Nedläggningen av Sölvesborgsvarvet berör ca 200 personeroch skapar självfallet stora sysselsättningsproblem för en kommun avSölvesborgs storlek. För att underlätta anskaffandet av nya arbetstillfällenföreslås i propositionen, som också tillstyrkes av utskottet, attreservationsanslaget C 5. Bidrag till sysselsättningsåtgärder inomvarvsregionerna, skall vid behov även få användas i . Det ärvärdefullt att så kan ske och att medel därmed finnes att användas för deåtgärder som är helt nödvändiga om sysselsättningen i Sölvesborgskall kunnaklaras. Även regionalpolitiska stödmedel kan i enlighet med tidigarebeslut komma till användning. Det är bara att hoppas att regeringen skall utövaen generös tillämpning av de regionalpolitiska medlen i länet såsom riksdagentidigare uttalat. Utskottsmajoriteten har inte velat biträda vårt förslag omatt en s. k. sysselsättningsgaranti skall tillämpas för varven i ochBlekinge. Vi beklagar detta. Det hade underlättat varvens anpassning till en nysituation och gett deras anställda möjlighet till en lugn och trygg övergångtill andra jobb. Jag kan föregen del inte finna annat än att erfarenheternafrån det s. k. P 80 i i stort sett är goda. Det är svårförståeligt attutskottsmajoriteten inte velat ge samma möjligheter till en anpassning avverksamheten i och som tidigare skett i . Frågan harredan utförligt behandlats av . Jag skall därför inte tyngakammaren med en längre redovisning i det avseendet, men jag tvingas ändå göraen kort kommentar med anledning av föregående inlägg i kammaren av StenSvensson. Jag lyssnade med intresse tillindustriministern, som framhöll att han hade sin vänliga dag. Det var ettnågot ovanligt språkbruk med tanke på vad han sedan sade. Men när det gäller kan det inte råda någratolkningssvå righeter. Han var obetingat argsint i sitt inlägg. Han betecknade den socialdemokratiska politiken som både ansvarslös och inkonsekvent. Jag vet inte vilka slutsatser han stöder det uttalandet på. Det är klart, StenSvensson, att vi kan ha delade meningar om sysselsättningsgaranti, P 80 och annat, men att den ena linjen skulle vara mera ansvarslös än den andra tror jag är svårtatt leda i bevis. Jag skulle lika gärna kunna säga att det är ansvarslöst av att inte vilja vara med och ta ansvar för en hygglig övergång för dem som friställs vid varven i t. ex. , och , Att i nuvarande ekonomiska situation utlämna människor åt marknadskrafterna är en ansvarslös politik. Inte heller är det en inkonsekvent politik att tadetta arbetsgivaransvar, 62 frågade hur det skallgå för de orter där man inte tar Ja, det är att beklaga. Men varken Nr 155 människorna i eller människorna i Karlskronamår bättre om de -ta a lider ihopmed folk på andra orter. Det är väl bra att vi gör vad vi kan där vi .gn, harmöjligheter att göra någonting. Här har vi, som och industriministerntidigare har belyst, en bransch av osedvanliut stor , r o , Vissa varvsfragor, omfattningsom senomeått en kraftic omstrukturerint; och där staten är ägare.Nog är det i det läget rimligt att staten tar ett stort ansvar för attåstadkomma en hygglig anpassning. talar om de samhällsekonomiskakonsekvenserna, och i det sammanhanget vill jag säga att en enig - såvitt jagminns - sysselsättningsutredning konstaterade att det nrsamhällsekonomisk synpunkt fördelaktigaste i alla lägen var att ha folk iarbete. Inte skulle det kosta samhället mindre att flytta ut människor som avolika anledningar har svårt att få arbete på den reguljära arbetsmarknaden ochatt betala dem på annat sätt. Jag tycker inte det finns underlag för uttalandenav den art som här har gjort. sade också i sitt inlägg att det har satsatsså mycket pengar på varven att man äventyrat alla andra satsningar avregionalpolitisk karaktär och äventyrat möjligheten att satsa pä expansiv ochframtidsinriktad industri. Jag kan dela den uppfattningen, men varför rikta denanmärkningen mot oss? Det är ju inte vi som haft regeringsmakten underde häråren, och det är inte vi som haft majoriteten i kammaren. Det måste gälla denpolitik som är utformad av de borgerliga regeringarna och genomförd av denborgerliga majoriteten i . Inte skall ni stå här och rikta anmärkningar mot andra -ta ert eget ansvar för det som har skett! Det är bra om ni vill pröva om ochvara självkritiska på den här punkten. Det är gott och väl om regionalpolitiskamedel och andra åtgärder kan ställas till förfogande för att anskaffa nyaarbetstillfiillen istället för dem som förloras. Men viktigast av allt är attvi får behålUi dem vi har. Sölvesborgsvarvets tid som nybyggnadsvarv är slut. Åtdetta är det inte mycket att göra just . .Men det är då desto viktigare attKarlskronavarvets möjligheter att överleva icke äventyras. har beslutat att i huvudsakskall vara ett marint varv. Det betyder, som också konstaterat, attvarvet endast i ringa mån kan påverka sin egen beläggningssituation. Regeringenhar därför också enligt tidigare uttalande ett särskilt ansvar förvarvets beläggning. I propositionen har föreslagits ett medelstillskott på 100milj. för att möjliggöra ett beställningsbemyndigande för marint tonnage.På förslag därom av försvarsutskottet tillstyrker nu näringsutskottet enhälligtatt detta beställningsbemyndigande utökas med ytterligare 100 milj. kr. Denavvikande mening som framförts av våra representanter i försvarsutskottet harsåvitt jag förstår endast med anslagsanvisningen att göra. Vi haranledning att uttala vår tillfredsställelse över att recerim; och utskott 63 Vissa varvsfrågor, in. på dettasätt vill medverka till att den beställningssvacka på varvet som under detkommande året föreligger i någon mån kan utfyllas. Vi noterar också med intresse redovisningen iförsvarsutskottets betänkande om det arbete som pågår i försvarsmakten med attta fram underlag för ytterligare beställningar . Det är ytterst angeläget att detta arbete kan ledafram till positiva resultat. Det skulle ge möjlighet till ansvarsfull planeringav den framtida verksamheten. Den redovisning av arbetsmarknadsläget iBlekinge som jag belyst med utgångspunkt från arbetsmarknadsutskottets materialtorde ge vid handen att vi icke tål ytterligare neddragningar vidKarlskronavarvet utöverdem som beslutades vid föregående . Det ärdärför angeläget att kapaciteten bibehålls vid en miljon timmar, såsomföreslagits i vår partimotion. En kraftigare neddragning av sysselsättningenleder självfallet till att de fasta kostnaderna får fördelas på ett för litetantal driftstimmar, och det skapar organisatoriska svårigheter. Varvet bördärför få tillfälle att under ytterligare någon tid pröva möjligheterna attuppnå en beläggning som motsvarar en miljon arbetstimmar. Varvet är av stor - för att inte säga avgörande -betydelse för oss i . Men det borde också vara ett allmänt intresse attden unika kompetens som där finns kan tillvaratas och bibehållas. Jag ber slutligen, herr talman, att få yrka bifall till desocialdemokratiska reservationerna i arbetsmarknadsutskottets betänkande nr 17. 37 () replik: Jag påpekade i mitt anförande varför jagansåg att den linje som socialdemokratin pläderat för är ansvarslös. Jagpåvisade att det var både ekonomiskt och sakligt olämpligt att fortsätta attgöra dessa satsningar. Det ansvar som vi har tagit framgår av propositionen ochav vad vi sagt i de betänkanden som redovisats då vidiskuterade varvsfrågan. Socialdemokratin talar om enanställningsgaranti. Jag vill till ställa samma fråga som jagställde till men som han tyvärr inte hade möjlighet att svara påi någon replik: Hur motiverar socialdemokraterna att de anställda vid t. ex. deNCB-anläggningar som läggs ned inte garanteras fortsatt anställning medstatliga medel? Varför göra denna skillnad mellan anställda i varvsorter, somändå ligger i regioner med en hyggligt differentierad arbetsmarknad, ochanställda t. ex. på bruksorter, där rnan är beroende av ett enda företag?Varför gör man denna skillnad, dvs. ger de förra anställningsgaranti men haringet av motsvarande art att erbjuda de senare? 38ELVER () replik: Den här debatten skall ju också tjäna tillatt ge information till de människor som berörs, och därför blev jag mycketorolig när Hans litet lättsinnigt, för att inte sägavanvördigt, sade att det innebär att man slänger ut människor, om man inteinför en anställningsgaranti enligt socialdemokratiskt mönster. Det förhållersig inte så, , och därför tycker jag att informationen bordeförtydligas även av själv. Genom omställningsbidraget, som ävensocialdemokraterna ställt sig positiva till, kan man nämligen fä en förlängduppsägningstid, som tillsammans med den lagstadgade uppsägningstiden kan ge upptill tolv månaders respit vid en omställning. Det innebär att ocksåvarvsföretagen får ett mycket frikostigt stöd för att kunna gå in i ett sådantansvarstagande och att varvsarbetaren i fråga ges rådrum för att kunna få ettannat arbete. Därtill kommer den principiella frågan, som är såutomordentligt viktig att stryka under. Det nya omställningsbidraget, somregeringen har föreslagit och som utskottet ställt sig bakom, är rättvist. Detär nämligen tillämpligt i hela landet och i olika branscher, när sådana härsituationer uppstår. Dessutom ger det betydligt större stimulans när det gälleratt söka nya arbeten. Och det är ju detta det handlar om, att få människorsysselsatta i produktiva näringar. Vissa varvsfrågor, m. m. 39HANS () replik: Låt mig först försöka svara . Vihar diskuterat detta tidigare, och han frågar nu ånyo varför vi vill haanställningsgaranti för anställda på varven men inte för anställda i andraföretag där folk blir arbetslösa. Det grundläggande skälet är att varvsnäringen såvitt jagvet är den enda bransch som drivs på kommersiella villkor och där staten harägaransvaret för i princip hela branschen - det som ligger utanför är i detnärmaste betydelselöst. När vi nu har fått vidkännas en så väldigt snabbomstrukturering som den som skett i varven, är det ett gemensamt intresse attförsöka uppnå en sådan omstrukturering att varven återfår sin konkurrenskraftoch blir möjliga att driva pä ett sätt som är företagsekonomiskt lönsamt, ochdå är det viktigt att vi kan främja det. Men det får inte ske på bekostnad avde människor som finns på varven och som skall friställas för att uppnå dettamål. I den ägarsituation och den situation i övrigt som allmänt föreligger inomvarvsnäringen bör det vara i samhällets intresse att ta detta mera övergripandeansvar. Som väl vet är tillämpningen av en anställningsgarantidessutom en metod för att möjliggöra att varven i sin fortsatta verksamhet fåren sådan personalsammansättning som är den lämpligaste möjliga för attfullfölja omstruktureringsplanerna. Detta är de skäl som jag tycker föreligger för enanställningsgaranti vid varven. Det vore bra om den kunde utvidgas till attomfatta även andra företag, och kan kanske arbeta för att ocksåandra arbetsgivare lever upp till en socialt mera riktig övergång, när företagavvecklas i den omfattning det här är fråga om. Låt mig sedan säga till att jag givetvistycker att det är bra med omställningsbidraget. Det borde jag kanske haframhållit tidigare, men jag har ju tillfälle att säga det . Det är brä attdet har kommit till, och vi har 5 protokoll 1980/81:155 Nr 155 ett gemensamt intresse av det.Nackdelen med omställningsbidraget är TisdnoenHen emellertid att det är kortvarigt isin tillämpning. Rent allmänt är det kanske 2 iuni1981 ingenting att säga om detta, men ien så svår situation som det här är fråga om, med nedläggning av hela varvsenheter och- höll jag på att säga- nästan Vissa varvsfråsor halvering avandra, räcker det inte med denna kortsiktiga medverkan för att åstadkomma enomstrukturering i socialt acceptabla former. Den räcker heller inte till föratt uppnå den personalsammansättning på företagen som behövs för att dessaskall återvinna lönsamhet. Detta är ett mycket svårt problem. Eftersom både ElverJonsson och jag har haft tillfälle att lyssna till exempelvis redovisningen förP 80, kan vi konstatera - åtminstone kan jag göra det - att det i långa styckeninte hade varit möjligt att med tillämpning av de medel som vi nu talar omåstadkomma omplaceringar av hela den friställda personalen. 40 () replik: Jag är verkligen förvånad över det klena svarsom presterade i den viktiga principfrågan varför man gör denhär skillnaden mellan olika anställda beroende pä i vilken region vederbörandeär bosatt. Jag vill påminna om, att när vi diskuterade frågan för ettår sedan, hade den socialdemokratiska riksdagsgruppen fått ett brev från Bräckesocialdemokratiska kvinnoklubb. Jag läste vid det tillfället in brevetsinnehåll i protokollet och ber nu att få göra det än en gång. "Vi socialdemokratiska kvinnor i en typiskglesbygdskommun är förvånade över den generositet som socialdemokratiskariksdagsgruppen visar de så kallade varvsorterna. Vi har förståelse för de problem som drabbar de someventuellt blir arbetslösa på varvsorterna. Vad vi inte kan förstå är den enorma ekonomiska satsningenpartiet vill medverka till på varvsorterna, sammantaget cirka 15 miljardersedan 1976, medan satsningen på regionalpolitiken begränsar sig tillcirka , och någon "sysselsättningsgaranti" haraldrig varit aktuell för arbetskraft i . Det måste väl ändå i rimlighetens namn vara lika angelägetatt satsa pengar i utsatta norrlandskommuner. Den smygande utarmning som sker av norrlandskommunerna ärpolitiskt mer dramatisk än problemen på varvsorterna." har det gått , och jag förmodar att densocialdemokratiska riksdagsgruppen har funderat över denna principiellt viktigafråga. Jag frågar än en gång om har något verkligt besked omvarför man skall göra den här principiella skillnaden. Slutligen, herr talman, vill jag ställa en fråga som jaghar ställt tidigare. Om vi intecknar den ena miljarden efter den andra av våra totala tillgångar, vad blir det då över för de offensiva satsningar som vi måste göra på lönsamma projekt för att stärka vårt lands konkurrenskraft på världsmarknaden? Vi 66 kan inte satsa mer och mer på enkostym som redan är flera nummer för 41HANS () replik: Jagar ledsen om jag inte kan tillfredsställaSten när det gäller svaret. Detta kan möjligen bero på att han intevill förstå det. Jag har försökt att beskriva att detta är en bransch, därstaten har det totala ägaransvaret och hela omstruktureringsfrågan i sin hand.Nu är det väl möjligt att vi finge samma resultat beträffande skogsindustrin,om vi vore tvungna att ha en borgerlig regering. Då är det klart att sammasysselsättningsgaranti skulle gälla för den industrin. är läget emellertidinte detta. Den industri som det är fråga om, beträffande t. ex. ochNCB, är ju i huvudsak privatägd. Staten saknar därför möjligheter att totaltbesluta om en omstrukturering av denna industri och totalt ta konsekvenserna avomstruktureringen. Det är det som är skillnaden. Jag tycker inte att detskulle vara så särdeles svårt att förstå detta. Sedan kan samtliga beklaga attvi inte kan ge sysselsättningsgaranti åt alla. Den bästasysselsättningsgarantin som vi kan ge är naturligtvis att sätta ordentlig fartpå vårt näringsliv, att skapa tillräckligt med arbeten, så att alla människorsom efterfrågar ett arbete också kan få ett sådant. sade att vi inte kan inteckna den enamiljarden efter den andra, om vi skall satsa på expansiv industri.Det håller jag med om. Men det är så dags att tänka på den saken . Ni har juhittills satsat 60 miljarder, sägs det, på den här typen av företag. Hade detinte funnits anledning att , när det gällde Domnarvet och andrafrågor, överväga om det verkligen var klok politik att göra dessa satsningar?Det hade kanske varit bättre att använda resurserna för mera framtidsinriktadoch expansiv industri. Jag tycker inte, , att ni borgerliga harnågon anledning att rikta kritik mot andra. Ni har all anledning att riktakritiken mot er själva. Det är dock ni som har haft regeringsmakten i landetsedan 1976, dvs. då det här har pågått. Det är också ni som harhaft majoriteten i . Vissa varvsfrågor, m. m. Tredje vice talmannen anmälde att anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare replik. 42PÄR ():. Föremålet för dagens riksdagsdebatt är ju enmycket omfattande och mycket smärtsam omställningsprocess i svenskt näringsliv.Från att ha varit en av världens ledande skeppsbyggarnationer skall vi nuanpassa oss till ett läge där det är andra stater än som svarar förhuvuddelen av den här verksamheten och där den svenska produktionen är ganskablygsam. Frågorna har tidigare kommenterats ganska utförligt. Vadvi nu har att diskutera är de arbetsmarknadspolitiska konsekvenserna avomställningen -för vad det handlar om är att vi måste under ordnade former setill att ge de människor som har varit sysselsatta i varvsnäringen en chans attgå över till andra verksamheter, som har större och positivareframtidsmöjligheter. Det ärviktigt att det sker. Vi kan inte ha ett system med konstgjord Nr 155 andning för utsatta branscher som en lösning påsådana här frågor, utan vi T'sH op H måste se till att de som äryrkesverksamma här i landet är det inom områden iQQi där de kan känna att de gör en positiv produktiv insats. verksamhet där man måste subventionera med beloppsom vida överstiger r o lönekostnaderna kan inte vara någon rimlig åtgärd. Vissavarvsfragor, b b b Det innebärdock inte, herr talman, att jag delar den uppfattning som J e rr e Svenssonför gav uttryck åt i kammaren när han sade att vad som ärföretagsekonomiskt felaktigt inte kan vara samhällsekonomiskt riktigt pä långsikt. Jag tror ändå det är viktigt att vi är på det klara med attföretagsekonomi och samhällsekonomi inte alltid är samma sak. En väldigt stordel av de kostnader man har för att bedriva produktiv verksamhet här i landetsyns aldrig i företagens balansräkningar, utan det är kostnader som samhälletfår ta på sig. Därför är det viktigt att man ser till att de samhällsekonomiskahänsynen får ett verkligt genomslag. Det kan också innebära att man måsteåsidosätta ett snävt företagsekonomiskt tänkande i olika sammanhang. Men detta innebär, som sagt, inte att man kan accepteraatt i längden bedriva verksamhet i så tungt subventionerade former som hittillsinom varvsnäringen. Det kan inte anses vara en meningsfull sysselsättning förde anställda att gå i jobb där de egentligen producerar ett negativt mervärde-där det kostar mera att de jobbar än om de inte jobbade. Det är inte någontillfredsställande situation förde människor som skall ha den sysselsättningen. Varven ligger i en del av landet som i och för sig harganska goda industriella förutsättningar. Detta har också sagts tidigare ikammaren. Men upplever vi f. n. en industriell lågkonjunktur överhela landet, och det gör att omställningsproblemen är svåra även när de uppståri södra och västra . I detta sammanhang är det skäl att notera det mycket storaansvar som de ledamöter av den här kammaren tog på sig som sköt uppnedläggningen av Öresundsvarvet. När vi senast behandlade frågan omÖresundsvarvet i kammaren rådde högkonjunktur. Hade nedläggningen företagitsenligt de planer som fanns då, hade det varit förhållandevis lätt att ge deanställda ny sysselsättning. Men genom den socialdemokratiska inställningen attförlänga Öresundsvarvets och lidande och genom avhoppet från någrafolkpartister sköts alltså nedläggningen upp, och vi har att genomföra den ien lågkonjunktur med betydligt svårare arbetsmarknadssituation. De sommedverkade till det riksdagsbeslutet har tagit på sig ett stort ansvar genomatt försvåra situationen för de anställda vid . Industriella strukturförändringar är ingenting som ärunikt för varvsnä ringen och varvsregionerna.