prot · G40913 · 1980-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1980/81:13 Anmälanom kompletteringsval till lönedelegation Förhandlingarna leddestill en början av andre vice talmannen. 1§ Upplästes följande inkomna skrivelse: Dåjag numera övergått att tjänstgöra som statssekreterare i jag mig mitt ordinarie ledamotskap av lönedelegation.Stockholm Dennaavsägelse godkändes av kammaren. 2§ Anmälan om kompletteringsval till lönedelegation Somny ledamot i lönedelegation efter har folkpartietspartigrupp anmält nuvarande suppleanten och som ny suppleantÅke . vice talmannen förklarade valda föråterstoden av innevarande valperiod till ledamoti lönedelegation () suppleanti lönedelegation () 3§Justerades protokollen för den 15 innevarande månad. 4 § Upplästes följande inkomna ansökningar: Härmed anhålles om tjänstledighet från mitt uppdrag somriksdagsledamot den 3 november-den 21 december 1980 förfullgörande av uppdrag som delegerad vid . Härmed ansöker jag om ledighet från riksdagsuppdraget frånden till höstsessionens slut för deltagande i FN;s 35:egeneralförsamling. Kammaren biföll dessa ansökningar. vice talmannen anmälde attSigvard () och () skulle tjänstgöra som ersättare förUlla Tilländer resp. . 5 § Svar på fråga 1980/81:32 om organisationernaslotterier har konstaterat att fleraorganisationer efter tillkomsten av spelet har redovisat svårigheter attsälja sina lotter. Han har med anledning av detta frågat mig vilka åtgärder jagämnar vidtaga för att organisationerna inte skall lida ekonomisk skada. Speletseventuella inverkan på organisationernas möjligheter att sälja sina lotter kandärför rimligen inte utläsas . Vi kommer dock självfallet att följa denfortsatta utvecklingen. I sammanhanget kan jag nämna att vii f. n. bereder de förslag som lotteriutredningen har lagtfram. Förutsättningarna för föreningar och andra att anordna lotteri kommer attbehandlas där. Anf.3 (): Jag får tacka statsrådet för svaret på min fråga. Jag vill något teckna bakgrunden till denna fråga.Lotteriutredningen, som arbetade och som jag var ledamotav, lade fram ett betänkande där man tog upp frågan om organisationernas möjligheteratt finansiera sin verksamhet just med lotterier. huvudtesvar att i princip alla ideella föreningar bör ges rätt att finansiera sinverksamhet med lotterier och spel. Vikonstaterade i det sammanhanget att lotteri- och spelverksamheten år 1978 här i kunde beräknas till ca 5,8 miljarderkronor. Den summan omfattar de ideella föreningarnas och statens lotteri- ochspelverksamhet inkl. totalisatorverksamheten. Vi hade som sagt som huvudtes att vi skulle försöka beredade ideella organisationerna möjligheter att finansiera sin verksamhet medlotterier. Vi konstaterade också i det sammanhanget att bingoverksamheten hadeen mycket stor och ofta helt avgörande betydelse för många organisationersmöjlighet att driva aktiv verksamhet. Vi sade att all ideell verksamhet i vidmening är till nytta för samhället. I det sammanhanget kom vi fram till att föratt försöka garantera det ideella föreningslivet dessa möjligheter till arbeteoch till finansiering, så bör det statliga spelet och totalisatorspelet intetillåtas att ytterligare breda ut sig på det ideella spelets bekostnad. Detsade vi alltså i lotteriutredningen . Trots att utredningens betänkande framlagts tillkom Lottounder folkpartiregeringens tid. Vid en uppvaktning fäste många ideellaorganisationer statsrådets uppmärksamhet på det faktum att Lottos tillkomstskulle betyda svårigheter för dessa organisationers möjligheter att anordnalotterier. Dåvarande statsrådet sade att man i så fall fickåterkomma till detta när man hade avläst resultatet. Jag konstaterar också attstatsrådet nu säger: "Vi kommer dock självfallet attfölja den fortsatta utvecklingen." Det sägs också i svaret, som i och för sig är mycket kort:"Spelets eventuella inverkan på organisationernas möjligheter att säljasina lotter kan därför rimligen inte utläsas ." Om tiden stod till mittförfogande skulle jag kunna rekapitulera något om de olika organisationernassvårigheter när det gäller just försäljning av lotter. Jag kan exemplifiera medlOGT-NTO, som efter Lottos tillkomst har kunnat konstatera bortfall avsina lotterikunder. Och när man tar ytterligare exempel i sammanhanget, som jagdock inte har tid att göra , kan man påvisa samma tendens. Jag vill fråga statsrådet: När beräknas den propositionsom skall behandla lotteriverksamheten läggas på bord? För att besvara frågan om när en propositiongrundad på lotteriutredningens förslag kan komma, så vill jag säga att det ärett ganska omfattande arbete, och det synes vara svårt att klara det så attpropositionen kan hinnas med under innevarande . Men strävan ärsjälvfallet att försöka komma fram med en proposition så fort det över huvudtaget är möjligt. Låt mig säga i den allmänna frågan om hur de ideellaföreningarnas lotterier kan ha påverkats av statliga lotterier, att detmaterial som vi förfogar över visar att harantalet s. k. rikslotterier, dvs. ideella lotterier, fördubblats. Och det varändå en period när det skedde en del utvidgningar av de statliga lotterierna.Denna ökning av rikslotterier synes ha fortsatt också och fram tillnu. Det bör också sägas att rikslotterierna har kunnat sälja av sina lotter. Om svensk vapenexport till finns ävenundantag från detta. I en del fall när det gäller dessa undantag har det varitsvårigheter att klara denna lottförsäljning i tillfredsställande utsträckningäven långt innan kom till och innan en del andra av de här statligalotterierna hade utvidgats. Det är ingalunda en oviktig fråga som tarupp, och det är därför heller inte bara ett fromt konstaterande jag gör när jagsäger att vi skall följa utvecklingen. 5 (): Jag har givetvis förhoppningen att statsrådetvid propositionens tillkomst skall beakta de synpunkter jag har framfört. Man konstaterade inom lotteriutredningen att omsättningen,som då beräknades till ca eller av BNP, var en mer ellermindre fast summa som användes till de olika lotterierna - bingo,totalisatorspel, osv. Till går ca 1 miljard av de medel som används inomlotteriverksamheten, och om den trenden fortsätter får detta givetvis ennegativ inverkan på lotteriverksamheten inom de ideella organisationerna. Jagkonstaterar emellertid med tillfredsställelse att statsrådet nu har lovat attbeakta detta i sammanhanget. 6 § Svar på fråga 1980/81:37 om svensk vapenexport tillLibyen 6 Handelsministern : Herrtalman! har frågat mig om uttalade stöd till detkrigförande har föranlett någon omprövning eller annan åtgärd från min eller krigsmaterielinspektionens sida när det gäller svenskkrigsmaterielexport till . Som jag konstaterat ikammaren som svar på en fråga av i säljer inte Sverigevapen till . Jag angav förklaringen vara de spända förhållandena iMellanöstern, och jag tillade att någon försäljning av krigsmateriel tillLibyen över huvud taget inte har förekommit . Vi harinte för avsikt att ändra denna hållning. 7OSWALD (vpk): Jag tackar handelsministern för svaret på min fråga. Handelsministern hänvisar till det svar som avgavs medanledning av en fråga som ställdes av i , och också jagvill hänvisa till den frågedebatten. sade då att handelsministernvisade ett stort lättsinne när det gällde den här frågan. Jag måste säga attden bedömningen kvarstår även . Frågan är nämligen inte så enkel att man kanavfärda den i några meningar och säga att vi inte har någon krigsmaterielexporttill . Som jag ser det har vi återigen ett sådant här typisktschabbel när det gäller svensk krigsmaterielexport som vi haft så många gångertidigare. vi nu en affär med gränsfall som gör att vi måste taställning till viktiga principfrågor. Den första frågan är då vad vi bedömervara krigsmateriel och vad som inte är det. Vi känner alla till dessafrågeställningar, för vi har diskuterat dem . Vi har som bekantförteckningen över krigsmateriel, och den hänvisar man formellt till i allasådana här sammanhang. Men man kan inte fortsätta att hänvisa till den bestämmelsesom har kritiserats så oerhört mycket och som vi vet är föremål för utredning.Sedan den här frågan behandlades i den frågedebatt som tidigare nämnts har denju också varit föremål för granskning av dechargeutskottet. Man kan inte somhandelsministern gör säga att det som vi har sålt till - de där båtarna,den där radarutrustningen, den där utbildningen av personal vid det statligaTelub i , osv. - inte har någonting med krigsmaterielexport att göra. Detär inte så enkelt, . ställs frågan på sin spets igen. Vi vet att det rör sigom ett område som är oroligt - det har ju handelsministern själv anfört isvaret. Vi har inlett export av krigsmateriel dit. Vi har tagit hit militärpersonal därifrån för utbildning. Visserligen säger man att det inte varmilitär personal, och det talades t. o. m. om sjöscouter isammanhanget, men vi har i alla fall förbindelse med denna stat som öppetgår in och stöder den ena parten i ett krig. Jag skulle vilja frågahandelsministern om det är så här enkelt som det verkar av frågesvaret. Är detså helt otroligt att det inte alls berör de svenskakrigsmaterielexportbestämmelserna när det händer sådana 'här saker? Det är julångt ifrån klart, vilket framgick av de föregående debatterna och avkonstitutionsutskottets granskning, att den här affären är så enkel ochlättfattlig. Jag vill inte alls påstå att det bara är borgerligaregeringar som felat, vilket också framhölls av bl. a. och migi dechargedebatten, utan långt tillbaka i tiden har naturligtvis ocksåsocialdemokratiska regeringar gjort sig skyldiga till sådana här saker. Detgäller alltså principerna för den svenska vapenexporten. Det har förekommit etthemlighetsmakeri i denna fråga, vilket ju handelsministern medgav i dettidigare frågesvaret. Då sade handelsministern att det hade varit lämpligt medlitet större öppenhet i frågan. skulle jag slutligen vilja fråga omregeringen inte har gjort några som helst ansträngningar att följa upp den häraffären med och och se om det ändå inte finns anledning attlitet närmare granska förbindelserna med denna stat. Om svensk vapenexport till 8Handelsministern : Herr talman! har inteexporterat någon krigsmateriel till . Med anledning av om att handelsministern skulle ha uppträtt lättsinnigt i detta sammanhangbör det ändå understrykas att ett enskilt statsråd inte fattar beslut när detgäller vapenexportärenden. Besluten fattas i nära samarbete med andradepartement och av regeringen som helhet. Eftersom talade omkonstitutionsutskottet vill jag säga att det där inte har framkommit någonanmärkning som gäller det Om svensk vapenexport till problem som tog upp i sin fråga och somhan har berört här i kammaren. Beträffande alla andra spekulationer villjag framhålla att de utförligt har bemötts i tidigare debatter. säkert anledning att läsa detta ordentligt och inte upprepa misstänkliggörandenom och svensk utrikespolitik. Beträffande den generella frågan vill jag tillägga att detinte heller är en fördel om andra länder i världen, som liksom vill haett försvar, är hänvisade till att inhandla vapen enbart från eller Sovjet.Det är, som sagt, en kommentar som gäller generellt. Till har viemellertid inte sålt några vapen. Det vore bra om inte försöktesprida felaktiga uppfattningar på den punkten. 9OSWALD (vpk): Jag måste tyvärr hålla fast vid att det finnsett visst lättsinne, och kanske inte heller så litet, i handelsministernsagerande i denna fråga. Vi har haft uppe sådana här affärer tidigare, och bådejag, handelsminister och andra handelsministrar har deltagit idebatterna. Här har vi nu på nytt ett typiskt gränsfall. Det heter att man intehar sålt några vapen eller någon krigsmateriel över huvud taget. All right, detskedde kanske inte i just det här fallet. Men i de tidigare debatterna har detinte alls, som påstår, visat sig vara så klart ochtydligt. Det är mycket lätt att säga att den här utrustningen och den härpersonalen som skall utbildas inte är av militärt slag. Men ingen har kunnatbevisa att det inte rör sig om militär personal. Man försökte ett tag, som jagsade i mitt första anförande, att tala om sjöscouter och sådant. Efter en tidblev det emellertid ganska tyst på den punkten. Det rör sig alltså i det här fallet om personal förutbildning och materiel som skall säljas till , materiel som mycket välkan klassificeras som användbar för militära ändamål. Därför är det lättsinnigtav handelsministern att försöka smita undan på det sätt som sker. Det är ingaspekulationer från min sida, utan det gäller en viktig fråga som måste ställasom och om igen. Är det lämpligt att upprätthålla sådana handelsförbindelser ochatt sälja sådan materiel som klart och tydligt utgör ett gränsfall? Varför varannars Telub så förteget när affärerna gjordes upp? Det verkade skumt. Manvände sig inte ens till krigsmaterielinspektionen och frågade, trots att mansenare blev tvungen att ta tillbaka och förklara att det kanske inte var såalldeles riktigt att inte ha gjort det, osv. Det är alltså inte så enkelt kan avfärda det utan vidare på det sätt som handelsministern gör här.Därför kvarstår frågan om regeringen inte över huvud taget känner någon somhelst oro inför det förhållandet att vi sitter här med libysk personal underutbildning i , att vi säljer materiel på radarområdet som kan användasmilitärt. Det oroar tydligen inte regeringen det minsta. Herr talman!Vad som oroar mig är att uppenbarligen saknarförmåga att se vad har sagt i den här 11 (vpk): Faktum är att frågan väcktes ikonstitutionsutskottet, och det var naturligtvis bra. Flera ärenden när detgäller den svenska vapen- och krigsmaterielindustrin skulle behöva komma upp ikonstitutionsutskottet. Ser vi tillbaka finner vi att det var betydligtvanligare med sådana initiativ under framför allt , och jag hoppasatt det skall bli vanligt igen. Det är visserligen sant att det inte blev någon prickningav vare sig den ena eller andra handelministern som har handlagt den häraffären, men debatten och de fakta som kom fram i samband med den visade ändå attdet inte var en så klar och entydig och oskyldig affär som handelsministern härförsöker göra gällande. Det är viktigt att framhålla det. Jag spekulerar inte iatt nå offentlighet, men det är viktigt att de här frågorna tas upp gång pågång, till dess vi får klara och entydiga regler för hur vi skall handla i dehär frågorna. Om åtgärder mot illegal invandring 7 § Svar på fråga 1980/81:40 om åtgärder mot illegalinvandring har frågat mig om det ärmöjligt att stärka tullens resurser för att komma till rätta med den illegalainvandringen. Huvudansvaret för passkontrollen åvilarpolismyndigheterna. På begäran av polismyndighet skall tullmyndighet medverkavid passkontroll, om det kan ske utan att uppgifter som åligger tullmyndigheteneftersatts. Olika åtgärder har vidtagits för attförhindra att personer illegalt tar sig in i landet. I första hand hargränskontrollen skärpts genom en utökad stickprovskontroll vid främst resorfrån till . När det gäller landgränsen mot svarar tullverketsedan länge för en stor del av stickprovskontrollen i samverkan medpolismyndigheterna. Som en följd av den ökade illegala invandringen hartullverket också ägnat ökad uppmärksamhet åt denna stickprovskontroll. Det är givetvis mycket svårt att fåen effektiv kontroll av resandetrafiken. Det är dock angeläget att så långt detär möjligt hindra försök att kringgå den reglerade invandring som vi har i vårtland. Det kan därför finnas anledning att överväga om åtgärder bör vidtas föratt ytterligare skärpa gränskontrollen. 13BERTIL (); Jag ber att få tacka handelsministern för svaret på min fråga. Enligtuppgift har en stor illegal invandring skett till . Om åtgärder mot illegal invandring i Värmlandhar betecknat det som människosmuggling. Om alla uppgifter är riktiga, ärsituationen allvarlig, inte bara för utan för vårt land som helhet.Detta kan leda till ökande brottslighet - narkotikahandel m. m. -, varsverkningar kan bli omfattande och dessutom dyrbara att reparera. Vi måste ha en gränskontroll som fungerar så bra sommöjligt. Kostnaderna för en sådan torde uppväga de utgifter vieljest kan råka ut för. Handelsministern pekar nu på att ansvaret i dessa fallåvilar polismyndigheten, och visst är det så. Och eftersom tullen och polisenhjälps åt med jobbet är det viktigt att inte deras gemensamma resurser blir försmå, och det skulle de vara, enligt uppgifter i pressen. Det är det jag menarkan komma att stå oss dyrt. Jag vill säga, tydligt och klart, att jag har fulltförtroende för både tull- och polispersonal. Jag tror att de gör vad som ärmöjligt. Jag tror att de sköter detta viktiga arbete på ett bra sätt, men demåste också få resurser. Handelsministern säger att det är svårt att få en effektivkontroll av resandetrafiken. Det är naturligtvis det som är besvärligt och somligger oss i fatet, och det är det vi vill rätta till. Sedan säger handelsministern: "Det är dock angelägetatt så långt det är möjligt hindra försök att kringgå den reglerade invandringsom vi har i vårt land." Det tycker jag är bra svarat. "Det kandärför finnas anledning", säger handelsministern vidare, "attöverväga om åtgärder bör vidtas för att ytterligare skärpagränskontrollen." Det är väl det man måste titta på. Jag utgår ifrån att såkan ske. Även om inte själva polismyndigheterna ligger inom handelsministernsområde, är väl inte väggar m. m. tätare än att man kan ha kontakter. Jag hoppasalltså att handelsministern tillsammans med polismyndigheterna skall kunnafölja denna fråga och vidta de åtgärder som kan vara väsentliga. Det är alltidbättre att stämma i bäcken än i ån. Frågan är bara om inte bäcken har börjatbli en å. Det är det vi måste se upp med. Den allmänna invandrarpolitiken är det intejag som svarar för. får väl vända sig till statsrådet som svarar för den. Min insats mera specifikt gäller tullens medverkan för attförsöka hindra illegal invandring, särskilt via . Genom att man harförsökt att i hamnarna längs syd- och skärpa kontrollen har detblivit en ökad tendens till att i stället söka sig in över landgränsen mellanNorge och . Här finns tyvärr stora kontrollproblem. , en sträcka , finns inte mindre än 55 vägar somkorsar gränsen. Det är alltså fråga om väldiga resurser som måste till om manskall ha någon effektivitet vid övervakningen. Det konstaterandet skallnaturligtvis i sin tur inte utgöra någon ursäkt för att man inte verkligenförsöker förbättra övervakningen. Av mitt svar framgår att denna strävankännetecknar regeringens insatser. 15 (): Den legala invandringen har jag inte kritiserat och inte heller tagitupp. Den har vi nytta av i många fall. Men det är den illegala invandringen somär mycket farlig. Det är väl alldeles riktigt, som handelsministern säger, attskärper man kontrollen på ett ställe, är det risker för att vi får ett hårdaretryck på annat håll. Vederbörande söker andra vägar. Det är detta som är svårtatt kontrollera. Men vad jag menar är att när man kanske har styrt över denillegala invandringen på dessa andra vägar, får de människor som skall bevakadem en alltför svår och tung arbetsbörda, och det är den utvecklingen man måstefölja med vaksamhet. Vi är eniga på den punkten. Jag är tacksam för attregeringen har den policy som handelsministern redovisade. Omförutsättningarna för ett nytt skjutfält för garnison 8§ Svar på fråga1980/81:25 om förutsättningarna för ett nytt skjutfält för garnison har frågat mig dels om förutsättningarna för utbyggnad avdet av beslutade skjutfältet för garnison på något sättförändrats sedan beslutet fattades, exempelvis av ekonomiska skäl eller pågrund av ett kommande nytt försvarsbeslut, dels vilka åtgärder jag anser börvidtagas för att så långt möjligt skydda den kringboende befolkningen frånstörningar i samband med den kommande verksamheten på det nya skjutfältet. Svaret på den förstafrågan är nej. Fråganom att skydda den kringboende befolkningen mot störningar från verksamheten påskjutfältet är föremål för stor uppmärksamhet. En särskild arbetsgrupp medrepresentanter för de berörda kommunerna hållerpå att upprätta en generalplan för skjutfälts-området. Planarbetet utförs iintimt samarbete med i första hand i länet,fortifikationsförvaltningen och de lokala militära myndigheterna. Möjligheternaatt eliminera riskerna för bullerstörningar prövas ingående, bl. a. genom ettnoggrant studium av hur anfallsbanorna på skjutfältet bör placeras. Enligt vadjag har inhämtat är arbetsgruppen och de militära myndigheterna överens omvilka åtgärder som bör vidtas för att minska bullret. För att få bullerfråganytterligare prövad kommer fortifikationsförvaltningen sannolikt redan i höstatt hos ansöka om tillstånd att bedrivaskjutningar på skjutfältet enligt de riktlinjer som har dragits upp i sambandmed generalplanearbetet. Jaganser att alla rimliga krav på att skydda befolkningen mot bullerstörningarblir tillgodosedda genom de åtgärder för vilka jag här har redogjort. Någraytterligare åtgärder anser jag därför inte nödvändiga. Om förutsättningarna för ett nytt skjutfält för Skövdegarnison Anf.17 (): Jag ber att få tacka försvarsministern för svaret på minfråga. Den har två orsaker. Det är bra att det nu fastslås att regeringen å sin sidainte har några nya planer på att ändra förutsättningarna för skjutfältet iSkövde. Man blir nämligen förvånad när man märker att lokala politiker -särskilt av centerpartistiskt märke i ledande ställning- på nytt drar i gång enkampanj kring skjutfältet Vreten mindre och ger intryck av att de skulle hastöd någonstans för att inte genomföra det fattade riksdagsbeslutet. Det ärdärför bra att försvarsministern nu klargjort att det beslutet skall stå fast. Detta sker som man har kunnat förmärka att ivarje fall stora delar av ortsbefolkningen tycks acceptera att skjutfältetkommer till stånd -givetvis under förutsättningen att berörda myndigheter tarvederbörlig hänsyn till deras berättigade krav på så god miljö som möjligt förde kringboende. Jag tycker att de militära myndigheterna, och även andramyndigheter, måste vara lyhörda för de synpunkter som framförs, särskilt vadgäller risken för bullerstörningar från skjutfältet. Vi vet att den militära verksamheten vid garnisonhar stor betydelse för sysselsättningen både i och i helaSkaraborgs län. Det är bl. a. därför som jag tillhör den majoritet här iriksdagen som av praktiska och miljömässiga skäl föredrog Vretenalternativet istället för förläggningen av skjutfältet till Sydbillingen, som ju från naturvårdssynpunktär ett betydligt känsligare område. Jag har nämligen stor förståelse för de synpunkter - jagvet inte om försvarsministern känner till dem - som anförts av exempelvisBrobackens intresseförening, som har engagerat sig i försöken att göra miljön sågod som möjligt och som anser att myndigheterna inte har lyssnat tillräckligtnoga på deras synpunkter på behövligt bullerskydd. Föreningen har krävt att nyamätningar vid skjutning skall göras på militärens bekostnad för att man skallkunna ordentligt utröna om bullervärdena blir desamma som vid den förstaundersökningen. Ortsbefolkningen hävdar att det är fråga om andra vapen nu ändet var från början och att det därför finns risk för att störningarna kommeratt bli värre än beräknat. Vid ett besök där upptäckte vi ensak som är ganska anmärkningsvärd: man har börjat hugga ner stora delar avskogen mellan det tilltänkta skjutfältet och bostadsområdet , somligger väster om skjutfältet. Detta är ytterst beklagligt medtanke på att växande skog utgör ett synnerligen effektivt bullerskydd i sådanahär sammanhang. Jag vill därför fråga försvarsministern: man inteomedelbart då skjutfältsbeslutet var fattat ha förbjudit trädfällning i detberörda området för att undvika sådana beklagliga konsekvenser, som i avsevärdgrad försämrar bullerskyddet för den närliggande orten? I trädgatorna efter denfällda skogen leds bullret fram emot bygden, vilket är mycket beklagligt. Som sade, så var det ju han ochhans parti som medverkade till att vi fick lösningen Vreten mindre i ställetför det alternativ på Sydbillingen som jag föreslog . Den gången vargivetvis bullerfrågan en av de faktorer som jag vägde in i min bedömning.