prot · G40972 · 1980-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1980/81:72 Förhandlingarnaleddes till en början av förste vice talmannen. 1 §Allmänpolitisk debatt (forts.) 47 (): Jag finner anledning aft i denna remissdebattlämna nägra synpunkter främst från näringspolitisk utgångspunkt och frånsmåföretagens horisont. Jag vill först uttala min tillfredsställelse över att enuppgörelse har träffats på arbetsmarknaden mellan . Def är befogat med en komplimang för den realism varmedparterna har nalkats problemen. Man har visat förståelse förvarandras situation. Jag har tidigare i den allmänna debatten rikfat krifikbåde mot LO och mof för de tendenser till politiseringsom vi har kunnat skönja. Jag tror atf en sådan politisering ärolycklig och motverkar en lugn utveckling och en saklig debatt påarbetsmarknadens område. Fjolårets storkonflikt, som i hög grad utkämpades ochförstorades i massmedia, var exempel på hur det inte bör gä till. Alla parterhar ocksä förlorat på den konflikten, även samhället. Den försämradeförutsättningarna att komma till rätta med problemen. Och till viss del har viännu att kämpa med de svårigheter som blev följden av konflikten. Vi fick enuppgörelse som låg utanför det samhällsekonomiska utrymmet. Det har inte minstpåverkat inflationsutvecklingen, eftersom lönedelen är en ganska betydande delav inflationsutvecklingen. Man räknar med atf av en lönehöjning slårigenom i prisökningar, då det är fråga om arbete i flera led, från råvara tillfärdig produkt. Mot denna bakgrund är årets uppgörelse en välgörandekontrast till fjolårets. Visserligen torde kostnaderna för uppgörelsen även iår ligga för högt med hänsyn fill vår konkurrenssituation i förhållande tillutlandet. Men jag förstår att denna nivä var den enda möjliga att nå. Def ärvärdefullt att man nu har lagt en ordentlig grund för en stabilare utvecklingoch möjliggjort för olika parter atf satsa på framfiden, atf anstränga sigytterligare för att arbeta sig ur de krisproblem som vi har att kämpa med. Jag tycker ocksä atf de förslagfill åtgärder på en rad områden som regeringen i enighet har lagt fram är bra.Det är åtgärder sorn är nödvändiga för atf vi skall komma till rätta med deproblem vi kämpar med. Det är åtgärder som dels innebär ansträngningar för aftminska gapet mellan konsumfion och produktion, dels innebär en stirnuleringtill ökade insatser i näringslivet. Jag vill ur innehållet med tillfredsställelse särskiltnotera bl. a. den sänkning av marginalskatterna som regeringen här har dragitupp riktlinjerna för. Det är ett faktum att marginalskatterna är ett problemsom berör praktiskt taget samtliga löntagare. Det är angeläget att vi här fårtill stånd en ändring för att därmed stimulera extra insatser i arbetslivet.Det är ocksä ett sätt atf motverka en stor del av den svarta marknad som det ärviktigt att vi angriper. I samband med detta har regeringen ocksä nämnt atf denskall påskynda utredningen om ränteavdragen. Utan tvivel förekommer missbruk pädetta område. De ränteavdrag man kan fä i beskattningen stimulerar ofta tillkonsumtion. Den ökade konsumtionen medverkar i sin fur fill efterfrågan päkapital, och detta driver upp räntenivån,Detta är till nackdel för näringslivetoch då särskilt för småföretagen. Jag nämner vidare de förslag som har lagts fram orn attstimulera exporten, särskilt insatserna för atf öka småföretagens export. Jagvill ocksä framhålla förslagen om att öka anpassningen mellan arbetssökande ochefterfrågan i näringslivet och öka intresset för aft fa jobb i industrin. Deförslagen är väldigt viktiga. Det är ocksä förslaget orn att medge möjlighet tillprovanställning samt de åtgärder som industriministern talade om, nämligenaft stimulera och underlätta underleverantörernas situafion. De åtgärder som aviseras pä energiområdet kan förindustrin och särskilt för de mindre företagen bli en utmaning, t. ex. fill atfgripa sig an problemen för att ersätta olja med annan energi, aft användaenergin effektivare. Näringslivet ställer ocksä upp på de skärpta åtgärder somhar signalerats för att motverka skatteflykt och skattefusk. Den organisation inäringslivet som jag företräder, SHIO-Familjeföretagen, har drivit en kampanjmot just "svart" arbete i olika former. I höstens remissdebatt uttalade jag önskemal om eninformationsoffensiv, som vi diskuterat inom , för att informeraallmänheten om allvaret när def gäller värt ekonomiska läge och därmed skapaförståelse för vilka åtgärder som krävs för att ändra kursen. Vi menar aft detåligger framför allt massmedia men även utredningar, institutioner, näringslivoch fackliga organisafioner att medverka i en sädan informationskampanj. Denmäste vara realistisk och mer än nu undvika kontroversen som uttrycksmedel ochi stället redovisa mera fakta. Den måste ocksä vara mer lättillgänglig för denstora allmänheten. Det verkar som om vi är pä rätt väg. men arbetet måstefortsätta. Jag kan ta ett exempel frän industriverket, där jagtillhör styrelsen. I den rapport man lämnade tog man fram tväalternafiv för utvecklingen . Det ena alternativet var attfortsätta i samma takt som med överkonsumtion m. m., och det skulleinnebära att vi minskade sysselsättningen i industrin med 20 000 personer per ärfrar-ii till 1985. Mot detta ställde man ett annat alternativ, som innebar attdet vidtas kraftiga åtgärder för att motverka den situation vi nu har och attkostnadsutvecklingen sänks i förhällande till utlandet, alltså åtgärder av dentyp regeringen nu föreslår. Den utvecklingen skulle, menar man iindustriverkets höstrap-porf, leda till att vi ökade anställningarna inomindustrin med 6 000 människor per är frarn fill 1985. Det är mycket viktigt att sådana här frågor kommer ut.Även långtidsutredningen har ett liknande perspektiv: man visar tvä olikavägar och att vi sfär vid ett vägskäl och har att välja. Det är bara densvårare vägen som leder till framgång. Jag tror atf allmänheten har större förståelse förvad läget kräver än man hade för ett är sedan. Detta har medverkat till att geutrymme för en rad åtgärder som inte är populära men som flertalet ända finnernödvändiga. Socialdemokraternas meningar tycks dock vara delade. Denena gängen anslår man en försonlig ton och uttrycker förståelse för attkraftiga åtgärder av olika slag mäste vidtas. Men ibland återfaller rnan i denvåldsamt överdrivna krifiken mot regeringen, man skyller all den förändringtill det sämre som skett pä regeringen, man driver kravet päregeringens avgång osv, I verkligheten har man ingen grund för denna kritik, förslag man lagt fram har man inte kunnat visa pä nägotalternativ som på ett avgörande sätt skulle ha inneburit en förbättradsituation. Tvärtom torde den belastning som man skulle vilja läggapä näringslivet i form av proms och andra kostnader medverka till atf försämrasituafionen. Min uppfattning är den, att om det skulle ha förts ensocialdemokratisk polifik hade läget varit ännu sämre än det äri dag. Jag kan t. ex. peka pä , där man har problem som är ganska belysande.Den socialdemokratiska regeringen där har fäft vidta kraftigare och än merimpopulära åtgärder än vi har gjort i def här landet. Denna överdrivna kritik, som saknar verklighetsförankring,försvårar för regeringen att driva fram de åtgärder som krävs, och denmotverkar en saklig information fill allmänheten. Den vilseleder när det gälleråtgärdernas innebörd och verkningar. Statsministerns påminnelse om att vimäste komma bort frän kivet mellan partierna vill jag starkt understryka. Enutökad information är en bra väg att komma förbi den taktiska debatten och istället komma in pä den sakliga. Läget är helt kort det att vi under de senasteåren har konsumerat mer än vi har producerat. Vi har därmed fatt ettbudgetunderskott som tvingar oss atf låna till stor del i utlandet. Det härhar kraftigt bidragit fill aft öka pä inflafionen, som i sin fur ärkostnadshöjande och försämrar våra möjligheter till konkurrens med utlandet. Vi köper mer frän utlandet än vi säljerdit, och orsakernatill det är bl, a. att vi har för liten industrisektor. Här tror jag attsocialdemokratin får ta sitt ansvar för den politik man bedrev pä 1960-och1970-talen, då man inte visade stort intresse för att främja enindustriutveckling som gav möjligheter till konsolidering och tillväxt.Alldeles särskilt gäller det de smä företagen. En utveckling av def slag som jagmed nägra ord har skisserat leder inte fill framgång. Den är omöjlig i längden.Därför krävs det åtgärder, som innebär - tyvärr - en sämre löneutveckling, ensänkning av subventioner och bidrag och en åtstramning pä olika områden. Vimäste ju medverka till att sänka vårt kostnadsläge, vår inflationstakt, och fåbalans i budgeten. Men för att def skall bli någon effekt mäste alla bidra.Självfallet mäste vi se till att de som har det svårast skyddas. De här förslagen lägger regeringen givetvis infe fram försitt eget nöjes skull eller för aft gynna nägra enstaka grupper, utan för attvi skall fä balans i vårekonomi, för atf viskall fä det bättre längre fram ochför aft vi skall kunna trygga jobben . Av den diskussion om åtgärderför att lösa krisproblemen som har förts, framgår med all önskvärd tydlighetvilken betydelse näringslivet och företagen har. Det är ju företagensproduktion som skall ge ökad export, och det är företagens konkurrenskraft sornskall möta importen. Vi talar ofta om aft vi har en stor andel importeradeinsatsdelar i vär export, och det är ju vär industri, som skall klara av denbiten och genom ökad lönsamhet bli mer konkurrenskraffig och möta den importenmed produkter som görs här hemma. I en cenfermotion till årets har vi tagit uppfrågan orn att det mäsfe informeras mera om näringslivets betydelse ochföretagens villkor. Alldeles särskilt har vi anledning att tala om förallmänheten vad de smä företagen betyder. Det gäller inte minstsysselsättningen. Vi har ungefär 150 000 småföretag här i landet. Om vart ocheft av dessa företag sysselsätter en person till är det lätt att se atf vidärmed skulle lösa sysselsättningsproblemen och kunna ge alla människor somvill ha arbete ett sådant. Det flnns anledning atf föra uf en hel rad faktorer fillallmänheten som en grund för att ett näringsvänligt klimat skall kunna skapas.Småföretagens roll som underleverantörer till exportföretagen har storbetydelse, likaså när det gäller att leverera servicetjänster av olika slag,att ge valfrihet i varuutbudet, aft öka konkurrensen med storföretagen och attge de mänga mindre orterna i landet en produktion. Och vad betyder intesmåföretagen i regionalpolitiken? Def finns inte mycket kvar av denna om mantar bort den del som just småföretagsamheten står för på olika orter. Vi mäste alltså skapa ett positivt näringsklimat, där ungamänniskor är beredda aft gä in och jobba i industrin och att ta pä sigföretagandets intressanta men tunga ansvar och ålägganden. Vimäste - om vi skall se en framtid i det här landet med en ekonomi i balans -satsa mer pä företagen. Fälldinregeringen har tagit denna uppgift pä allvar. Jagkan erinra om småföretagarpaketet som började genomföras 1978, omutvecklingsfonderna och om en rad andra åtgärder av olika slag. Jag kan somexempel nämna att hantverks- och industriorganisation-Familjeföretagenpä sin kongress 1978 antog ett näringspolitiskt program. Man sammanfattadevarje avsnitt i ett antal aft-satser. Närmare 100 krav ställdes i dessaatt-safser. har man gjort en utvärdering, och man har funnit att inte mindreän en tredjedel av dessa krav som ställts av en näringslivsorganisation päsmåföretagarsidan numera har genomförts helt eller delvis. Det tycker jag är ett enormtbra resultat. En fjärdedel av kraven är under utredning, och där Nr 72 kan manvänta sig att regeringen kommer atf lägga fram förslag i flertalet fall. närutredningarna är klara. Vi väntar ju propositioner . Resten avdessa krav - - är sädana som organisationen givetvis Mot bakgrund av detta resultat mäste man önska aftregeringen får möjlighet att fortsätta med sin utvecklingsbefrämjandepolitik. Självfallet återstår mycket atf göra för regeringen när det gäller atfskapa det näringsvänliga och produktionsfrämjande klimat som jag här har talatom. Under den allmänna motionsfiden har därför väckts motioneri olika frågor där man vill ha stöd i denna riktning. Vi som arbetari nära kontakt med näringsliv och företag har också ständigt ett tryckdärifrån, som vi kontinuerligt vidarebefordrar till regeringen och dessrnedarbetarstab. Vi har stora proposifioner ornindustri, om småföretag, om regionalpolitik och om sysselsättningsfrågor attvänta under innevarande är. Dagens problem har verkligen visat vilken betydelsenäringsliv och företag har. Jag förutsätter att regeringen noterar detta ochbeaktar det vid utformningen av de propositioner som kommer att föreläggasriksdagen. 48HELGE (): Den allmänpolitiska debatten brukar spännaöver hela def politiska fältet, men harsysselsättningsfrågorna dominerat i debatten. Jag tror ocksä att de inlägg somnu följer, efter den debattomgång vi har haft med partiledarna ochgruppledarna, i mycket stor utsträckning kommer aft röra sig om de regionalaproblemen när det gäller sysselsättningen ute i landet. Nägon eller nägra fidningar har kanske litet föraktfulltkallat den allmänpolitiska debatten för hembygdens dag. Förvisso är det sä atfvi som representanter för våra län vid eft sådant här tillfälle inför riksdagenoch inför representanter för regeringen - jag ser nu att det infe finns sämänga representanter här för vare sig riksdag eller regering, menförhoppningsvis skall det som sägs ändå nä fram till dem - gärna vill framföravåra och våra väljares synpunkter på den situation som råder i våra resp,regioner. Debatten om sysselsättningen har tidigare till störstadelen handlat om situationen i Norrlandslänen och i de fyra skogslänen, där juarbetstillgängen varit klart otillräcklig. Men har sysselsättningsproblemen spritt sig till andra geografiskaområden och till skilda branscher inom värt näringsliv. För vidkommande är situationen den att länetsarbetsmarknad gradvis har försämrats beroende på den vikandekonjunkturen samt på strukturomvandlingen inom industrin, som har slagitsynnerligen hårt i . De båda kommuner som först och hårdast hardrabbats av den vikande arbetsr-i-iarknaden är och . Sysselsättningen vid i har sedan 1975minskat med 800 personer. I fabrik i har den minskatmed drygt 200 personer . I har antalet arbetstillfällen vidKarlskronavarvet minskat med 200, och vid harantalet minskat med 300 , Därtill kommer en minskningvid fabrik i rned 200-300 arbetstillfällen samt enminskning med ytterligare ett 50-tal vid eft par mindre industrier. Men, fru talman, läget har tyvärr försämrats ytterligareunder senare delen av 1980, Ledningen för vill avskedaytterligare 500 personer, och vid Sölvesborgsvarvet, där 130 människor redantidigare blivit avskedade, vill man nu helt lägga ned verksamheten, vilketbetyder att ytterligare 205 personer fär lämna sina arbeten. Därtill kommer attUddcomb i vill säga upp 300 människor utöver dem som redan äravskedade. Även inom andra områden är stora neddragningar avarbetstillfällen aviserade. Facit, med arbetsställen i , ochRonneby, vill avskeda 240 personer- MBL-förhandlingar fördes i gär och kommeratt föras vidare på central nivä, i vill avskeda 200 personer. 50personer har fidigare fått gä därifrån. var antalet arbetssökande i länet - alltsåsädana som stod till arbetsmarknadens förfogande - 2 588. vilketinnebär en ökning under ett är med 800. Det innebär att def finns tioarbetslösa pä varje ledigt arbete i länet. Härtill kommer då de ytterligareaviserade avskedandena inom industrin med ungefär 1 300 personer sammanlagt.Vidare bedömer länsarbetsnämnden att den naturliga avgången frän industrin inomde närmaste 1,5-2 åren blir J 200 n-iänniskor. Inorn industrin har man sagt aftdessa inte kornmer att ersättas med nägon ny arbetskraft. Det kan alltså rörasig om en ytterligare minskning av arbetstillfällen i med 2 500 utöverde 2 588 som jag nämnde tidigare. Jag har tecknat eii synnerligen mörk bild avarbetsmarknaden i , men den är tyvärr verklig. Det finns inte en endaort inom länet som inte drabbas och drabbas hart av den vikandesysselsättningen. har minskningarna av arbetstillfälleninom industrin till en betydande del kunnat balanseras av ökningen avarbetsfillfällen inom landsting och kommuner. Men, fru talman, med denekonomiska politik som har bedrivits och som aviseras framöver när detgäller kommuner och landsting, finns det inte någon n-iöjlighet att därabsorbera mer arbetskraft. Det gäller såväl för kommunerna som för landstingenatt se till atf hälla den nuvarande servicen. Nägra pengar att bygga utytterligare lär säkerligen inte finnas. Men, fru talman, vi kastar inte yxan i sjön. Inom länet ärvi beredda aft med gemensamma ansträngningar arbeta oss ur svårigheterna.Problemen är emellertid av den storleksordningen, i förhällande till länetsfolkmängd, atf statsmakterna måste inse sitt ansvar och kraftfullt hjälpa tilli våra strävanden atf öka sysselsättningen i länet. Jag vill här nämna nägra förslag till sysselsättningsskapandeåtgärder som skilda organisationer har utarbetat tillsammans med länsstyrelsen.Det gäller fiske- och fiskberedningsindustrin. har ju en ganskahygglig fiskeflotta, och fängstmöjligheterna är goda i södra . avfiskberedningsanläggning i Noger-sund pägär. Vidarehäller vi pä att bygga en fiskberedningsanläggning på Saltö vid . Detbehövs pengar bäde för detta och för de reningsanläggningar sorn krävs isamr-nanhanget. Vi förutsätter att regeringen inser sitt ansvar och lämnar debidrag och tillstånd som är erforderliga för aft man skall kunna upprustafiskeriindustrin och fisket i . Som jag sagt vill ledning avskedaytterligare 500 personer. Detta är inte i överensstämmelse med det av rikdagentidigare fattade beslutet enligt vilket neddragning skulle ske med 250 man. Omvarvet skall kunna fungera som eft marint nybyggnads- och reparationsvarv,behöver antalet arbetstillfällen uppgå till minst 1 250, Vi förutsätter ocksåhär aft man, när Svenska Varv sä småningom kornmer till regeringen,uppn-iärksammar vad sagt beträffande ochser till att medel anslås och de beställningar som behöver göras läggs ut vidvarvet. Jag vill ocksä erinra om att det pägär ett mycket ititressant projektmed maskiner för utvinning av vindkraft. Jag tror att 75 milj. kr. anslagitsför detta ändamål. Jag hoppas ocksä att regeringen följer defta intressantaprojekt. Enligt riksdagsbeslutet skulle Oi-ksä Sölvesborgsvarvetomvandlas till en tung verkstadsindustri. vill Svenska Varv lägga ned varvethelt och ställa 205 man utan arbete. Det är likadant här. har sagtifrån hur den vill ha det. Men jag vill gärna erkänna att det kan finnas vissasvårigheter att klara även denna del. Om sä är fallet vill jag hemställa om attregeringen medverkar till att ersättningsindustri kommer till . Orten är i högsta grad beroende av just denna industri. Vi har tidigare motionerat omjärnvägssträckningen i . föreslog att rnan skulleföreta en utredning. Det har SJ gjort. Kostnaden beror pä vilketutbyggnadsobjekt man väljer, men def vi avser slutar pä 250 milj. kr. Detta ärför all del mycket pengar. Man kanske kan säga att tidsvinsten vid ombyggnadinte skulle betyda sä förfärligt mycket; jag tror atf det rör sig om 20-30minuter pä sträckan . Men det väsentliga är att man beredersysselsättning ät 260 människor under ganska läng tid. Dessutom är det ju säatt en elektrifierad järnväg, där man kan hälla nägot sä när hyggligahastigheter efter ombyggnad av banvallen, också innebär en injektion då detgäller möjligheterna atf fä verksamhet lokaliserad till länet. Def kommer ändåin i bilden sä småningom att en ombyggnad måste göras, därför att den materielsom används pä bandelen börjar bli utsliten, och det är ocksä förmånligt att haenhetlig materiel när det blir fräga om reservdelar o, d. Vi riksdagsledamöter frän härimotioner till arets föreslagit en rad åtgärder, som naturligtvis intelöser alla problem rnen som pä ett verksamt sätt skirlle förbättrasysselsättningen i länet. Det är min förhoppning att de utskott som kommer attbehandla motionerna gör det med utgångspunkt i de besvärliga förhållanden somvi har i länet. De åtgärder som jag här har redogjort för kan tämligen omgåendeomsättas i nya arbetstillfällen. Detta med fiskehamnar och järnvägssträckningenär projekterat i förväg och kan bara sättas i gäng. Men det räckernaturligtvis inte. Jag läste i en fidning att HansWerthén, som är chef för , har sagt att man skulle kunnabereda ytterigare 2 000-3 000 människor sysselsättning i detta land om man toghem tillverkning av vissa komponenter som man nu köper frän utlandet. Jag äralldeles övertygad orn att det finns fler industrier - var inne pädefta - sorn är i samma belägenhet och som kanske skulle ha möjligheter attplocka hem tillverkning av en del komponenter och skapa sysselsättning härhemma. Jag vet infe om regeringen har haft några kontakter medElectrolux i denna fråga. Omså inte är förhällandet tror jag det vore lämpligtatt man tog upp ett allvarligt resonemang om möjligheterna att plocka hemtillverkning av sådana här komponenter. Jag försfär mycket väl att def urföretagsekonomisk synpunkt sett kan vara fördelaktigt att ta komponenternautifrån. Men i ett resonemang n-ied regering och riksdag kan man kanske sägaatt det ur samhällsekonomisk synpunkt vore skäl i att ta hem tillverkningen avdessa komponenter fill vår egen indusfri. Sedan, fru talman, har i sitt inlägg ställten del frågor till de socialdemokratiska ledamöterna i lönedelegationen. Detgäller ett uttalande som vi föreslog vid ett sammanträde. Vi ville fränsocialdemokratisk sida att arbetsgivarverket inte skulle liera sig alltför hårtrned . Vi har täckning för detta, AlfWennerfors. Vi menar nämligen att arbetsgivarverket och Arbetsgivareföreningenbör ha litet olika värderingar när def gäller avtalsförhandlingarna. Vi kanför vår del inte solidarisera oss med uttalande om att def varvärt att satsa 2 miljarder i en konflikt för atf få ett bättre avtal. Vi harinte den uppfattningen - jag vet inte om har den. Det var därförvi ville göra denna markering. I frågeställningen låg ocksä aft vi menade att det hadevarit riktigare att gä ut med ett bättre bud fill de statsanställda, till defyra förhandlande organisationerna, för att få loss förhandlingarna, AlfWennerfors sade själv i sitt anförande att konflikten kostade päbruttonationalprodukten. Detta är en del pengar. Det är möjligt, , att man om man i dennasituation hade lagt fram eft bättre bud frän arbetsgivarsidan hade sluppitkonflikt på den offentliga sidan, liksom man slapp konflikt pä den privatasidan. Det är möjligt men inte helt säkert att det hade blivit sä. Def hade ivarje fall varit ett försök atf fä till stånd en lösning i förhandlingarna. kallade , Hans Hellers,och för de fyras gäng. Jag vet inte om det ären vedertagen vokabulär, men jag kommer att tänka på de fyras gäng i , varsmedlemmar nu blivit dömda fill stränga straff därför att de bedrivit ensamhällsfientlig verksamhet, var i sitt anförande synnerligenhögljudd när det gällde dessa fyra fackföreningsmäns agerande, även om hantonade ned det hela genom aft säga atf de handlade i enlighet med sinaskyldigheter såsom representanter för sina medlemmar. Jag vill gärnaunderstryka det, och jag tycker inte att det är lämpligt att kalla dem för defyras gäng och därmed - såsom jag och kanske mänga andra uppfattar det - göra gällande att de skulle ha bedrivit samhällsfarligverksamhet. Så är icke förhällandet. 49 () replik: Jag kan förstå om socialdemokraterna i riksdagenslönedele-gation inte tycker att det passar sig med eft samarbete mellanarbetsgivarverket och . Def kan jag ha förståelseför, även om jag ä andra sidan kan se att def ibland kan finnas skäl för eftsådant samarbete. Men att socialdemokraterna med sina värderingar inte tyckerom det kan jag förstå. Men def var egenfiigen inte def som var det vikfiga, utandet var aft ni ville göra ett uttalande som skulle syfta till atfarbetsgivarsidan på den offenfiiga sektorn skulle komma med eft rimligareförhandlingsbud.