prot · G40921 · 1980-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1980/81:21 Förhandlingarna leddes avtredje vice talmannen. 1 § Justerades protokollet för den 3 innevarande månad. 2 § Större debatter Anf.1 TREDJE VICE TALMANNEN; Undervåren 1981 anordnas en allmänpolitisk debatt med början onsdagen den 4februari, en finansdebatt och en utrikes- ochhandelspolitisk debatt . Ominnebörden av det kommunala vetot i visst fall 3 § Svar på fråga1980/81:59 om innebörden av det kommunala vetot i visst fall har frågat mig om det kommunala vetot gäller för eneventuell anläggning av utbränt kärnbränsle i . Enligt 136 a § byggnadslagen skall regeringen bl. a. pröva lokaliseringen avindustriell eller liknande verksamhet, som är av väsentlig betydelse förhushållningen med energi. Föratt regeringen skall kunna lämna fillstånd fill lokaUsering av verksamheter somskall prövas enligt 136 a §, krävs att den kommun där verksamheten skallförläggas tillstyrker detta tillstånd. Kommuner har således vetorätt vid enprövning enligt 136 a §. Bl.a. nyanläggningar av atomkraftsanläggningar och anläggningar för upparbetningav atombränsle skall allfid prövas av regeringen. Beträffandeanläggningar för förvaring av använt kärnbränsle gäller aft regeringen kanbesluta att prövning enligt 136 a § skall ske, om sådana anläggningar bedöms haväsentlig betydelse för bl. a. hushållningen med energi. Jag vill erinra om attden dåvarande treparfiregeringen lät förordna om prövning enligt 136 a § av dels ett centralt avfallslager för använt Om innebörden av det kommunala vetot i visst fall kärnbränsle,dels en anläggning för lagring av låg- och medelaktivl avfall i Simpevarp. Jag finner det mot denna bakgrund naturligt att regeringenbeslutar alt en anläggning inom landet för slutförvaring av utbränt kärnbränsleskall prövas enligt 136 a § byggnadslagen. 3 (): Jag ber att få tacka statsministern försvaret på min fråga. Det är naturligtvis uppseendeväckande atl två medlemmar avregeringen, dels regeringschefen, dels planministern, går ut med helt skildauppfattningar i en så vikfig fråga som det kommunala vetot. deklarerade planminister alt detkommunala vetot inle gäller för en eventuell slutförvaring av utbräntkärnbränsle i i . gav statsministernbeskedet alt det kommunala vetot gäller. Dessa skilda deklarationer fann jag såanmärkningsvärda att jag ansåg det nödvändigt att ta reda på vilkenuppfattning regeringen har i det här ärendet. Det var därför jag ställde fråganfill statsministern som regeringschef. Jag har fått svaret alt statsministern finner det"naturligt atl regeringen beslutar att en anläggning inom landet förslutförvaring av utbränt kärnbränsle skall prövas enligt 136 a § byggnadslagen". Jag utgår naturligtvis från atl delta är regeringens uppfattning, menför att få full klarhet vill jag fråga statsministern: Är svaret attse som regeringens officiella uppfattning? Innebär svaretatt en eventuell anläggning i verkligen kommer alt prövas enligt 136 a §, dvs. Jag vill gärna ha ett sådant förtydligande, då statsministern påett annat ställe i svaret säger att regeringen kan besluta om prövning enligtnämnda paragraf. Hanteringen av den här frågan ger mig vidare anledning attta upp ett annat spörsmål. Jag gör det i anslutning till ett referat fråncenteruppvaktningen hos . De uppvaktande betonade att deuppvaktade som centerparfister. Så här slutar referatet: "åsikter i all ära, men är inleallenarådande: - Därefter hoppas vi alt representanter för samtliga politiskapartier i de kommuner som berörs av planerna på provborrningarna på Kynnefjällåker till och får igång en dialog med sina respektive representanteri regeringen, avslutar ." Man menar tydligen att om man skall få ett regeringsbeskedså måste man uppvakta hela regeringen. Atl ledande centerparfister i , och Ed hardenna uppfattning får vi väl stå ut med, men det vore förödande för tilltrontill uttalanden från regeringens företrädare om det blev en allmän uppfattningatt statsråd kan hålla sig med privata uppfattningar i vikliga politiskafrågor. Jag vill därför fråga statsministern: Hur skall man veta när statsråduttalar sig som privatpersoner och när de gör det som företrädare förregeringen? Som svar på senaste fråga skulle jag vilja säga,att var och en som har någon erfarenhet av riksdagsarbete vet att svar påfrågor lämnas av samfliga statsråd på regeringens vägnar. Jag trodde det varklart för en riksdagsman att det förhåller sig så, och därför finner jag denfrågan helt onödig att ställa. Detsades också att och jag skulle ha redovisat skilda uppfattningar.Det jag känner fill är atl har sagt atl det inte finns förtecknati lagtexten att slutförvaring skall prövas. Del finns inle heller förtecknat ilagtexten att de båda lager som jag åberopar i mitt svar skall prövas. Menregeringen kan förordna - del var precis den formulering jag använde i svaret -att också sådana anläggningar skall prövas. Denna möjlighet använde den förratrepartiregeringen för dessa båda lager. Därför tror jag atl det blir svårt attvisa på några hållbara skäl för atl inle låta pröva en anläggning förslutförvaring av utbränt kärnbränsle på samma sätt. Vi måste komma ihåg attdetta är en verksamhet som skall bedrivas i årfionden och århundraden. Ochvarför skulle just denna del av kärnbränslecykeln inte prövas på samma sätt somövriga delar? Eller sätter det resonemanget i fråga? Svaretär på regeringens vägnar: Ingen inom regeringen sätter detta resonemang ifråga. Har vi prövat de andra förvaringarna enligt 136 a § talar all logik för att vi prövar också slulförvaringen på samma sätt. Ominnebörden av det kommunala vetot i visst fall Anf.5 (): Jag tycker att jag har fåll klarläggande besked. tolkar jag dettabesked så att anläggningen verkligen skall prövas. Det är inte på det sättetatt har hängt upp sitt uttalande enbart på att detta inte finnsförtecknat i lagtexten. Han har alltså klart deklarerat att det kommunala vetotinte gäller just på grund därav. parfivän . Mattssoni har också gått till ganska kraftigt angrepp mot planministern ochbetecknat hans resonemang som struntprat. Jag har mycket väl klart för mig att det ärregeringens officiella uppfattning, som regeringen svarar för, som uttrycks närjag får ett svar här. Det var bara det att jag ansåg det viktigt alt förtydligadetta, framför allt när regeringens företrädare går ut med så skilda besked.Delta svar innebär - om jag förstår det rätt - att regeringen kör över sinfackminister, planministern, i denna fråga. Och det är naturligtvis bra förkommunerna att få detta klara besked. Men jag har inte fått riktigt klartbesked om när statsråd uttalar sig som privatpersoner och när de gör det somregeringens företrädare. Skall jag tolka tystnaden så att det är som de uttalar sig som företrädare för regeringen? tillämpar en något egendomlig debattteknik. Hankonstaterar att det är fullt klart att har uttalat att den härtypen av slutförvaring inte finns förtecknad i lagtext. 2Riksdagens protokoll 1980/81:20-24 ett faktum, vilketKarl-Erik Svartberg också håller med om. När jag nu å regeringens vägnarkonstaterar att den förra treparfiregeringen förordnade om att kommunen skullefå säga sitt, dvs. få säga ja eller nej till de båda lagringar jag nämnde, ochatt den nuvarande regeringen kommer att handla på samma sätt när det gällerslutförvaring, då är det inte fråga om att köra över någon, utan då är detfråga om att regeringen har den uppfattningen. Detär alltså ett besked jag ger å den nuvarande regeringens vägnar. Men en sak vetvi inte, och det är hur en annan regering, exempelvis en socialdemokratisk,kommer att göra med ledning av den lagtext vi har. Jag har gett ett besked åtrepartiregeringens vägnar, och det beskedet behöver intepå något sätt sälta i fråga. Anf.7 (): Jag förstår inte rikfigt resonemanget om debattekniken. I mitt förraanförande sade jag ju att jag nu har helt klart för mig - och jag föreställermig att också invånarna i har helt klart för sig - att 136 a § kommer att tillämpas i det här fallet, och då innebär det vetorätt för kommunerna. Om densaken är vi ju helt överens. Menstatsministern måste förstå att när två regeringsmedlemmar går ut med så heltskilda deklarationer i ett ärende, då är det naturligt atl människor reageraroch att man som i för en stor debatt om detta. Självfallet måste vi dåföra fram denna fråga, så att vi får ett klarläggande. betraktar jag detbesked jag fått som att frågan är ur världen, och jag ber att än en gång fåtacka för detta. Det var just därför att hade konstaterat att han nuvisste vad som gällde som jag var förvånad över att han fortsatte debatten. 4 § Svar på fråga1980/81:62 om abortlagstiftningen har frågat mig om jag anser att abortlagen skall liggafast i sin nuvarande utformning. Regeringentillsatte en kommitté som bl. a. skall utvärdera den nuvarandeabortlagsfiftningen. I direktiven för kommittén anges att den bör utgå från denhuvudprincip som nuvarande abortlag bygger på, nämligen kvinnans rätt att inomvissa gränser själv bestämma om hon vill fullfölja en graviditet eller ej.Vidare anges att de tidsfrister som reglerar abortförfarandet bör gälla även ifortsättningen. Abortkommilténkommer i sitt arbete att göra en omfattande genomgång av hela abortfrågan. a. belysa kvinnors erfarenheter av abortrådgivningen och hurpreventivmedelsrådgivningen fungerar. tén skallockså analysera regionala, arbelsmarknadsmässiga och åldersmäs-siga variationeri abortfrekvensen och studera hur förhållandena på arbetsmarknaden samtkulturella, sociala och religiösa faktorer påverkar möjligheten att fullföljaen graviditet och därmed inverkar på antalet aborter. Nästan var fjärde graviditet avbryts genom abort. Dettainger stor oro. Det är min förhoppning av vi utifrån utvärderingen avaborflagstiftningen skall kunna finna åtgärder som bättre än förebyggeraborter. Jag förutsätter att del syftet är gemensamt både för dem som liksomjag röstade mot den nuvarande lagen och för dem som röstade för den. I avvaktan på den pågående utvärderingen har regeringeninga planer på alt ändra abortlagen. 10 (vpk): Jag tackar för svaret på min fråga. Låt mig först konstatera alt upprördheten, inte minstbland landets kvinnor, blev stor när , och öppet angrep den nuvarande abortlagsfiftningen och därmed kvinnansrätt till sin egen kropp. Del var, herr talman, symtomatiskt att när de tre herrarnai Pingstkyrkan tog upp frågan var de beredda alt lasta över helaansvaret på just oss kvinnor. Det har inte fallit dem in alt vända på steken.De frågar inte efter kvinnornas möjligheter att föda barn i ett barnfienlligtsamhälle, i ett samhälle där daghemsbristen är akut och arbetslösheten ökar.Inle heller frågar de efter barnens rättigheter, rätlen att födas välkomna tillett solidariskt samhälle. Nej, i stället lägger de sten på sten på kvinnornasaxlar och ökar skuldbördan och ångesten. Abort är naturligtvis ingenting önskvärt. Däremot kanabort vara nödvändigt och därför måste också den fria aborten få finnas kvar. säger i sillsvar: "I avvaktan på den pågående utvärderingen har regeringen inga planerpå att ändra abortlagen." Detta svar kan naturligtvis förefallabetryggande men är det inte, tvärtom. Vad innebär, , "iavvaktan på"? När tre företrädare för de borgerliga partierna, varav tvåär partiledare och en både partiledare och statsminister, samtliga ullalar sigmot de fria aborterna och därmed bäddar för en reaktionär våg som vill ändra påkvinnornas rättigheter, de rättigheter som vi har kämpat oss fill, inger deltaoro. Jag tycker, herr talman, att kort och gott skulle kunnage svar på frågan om regeringen kan länka sig att ändra den nuvarande friaaborflagsfiftningen. Det går att svara ett kort ja eller nej på den frågan,. Alldeles oavsett vilken inställning man harfill den nuvarande abortlagen anser jag det otillfredsställande att nästan varfjärde graviditet avbryts genom abort. Som jag ser det är en abort en nödåtgärdoch rymmer etiska problem av en särskild dimension. Det är just den härpersonliga synpunktensom jag gav uttryck åt i Pingstkyrkan när jag fick frågan. Jag framhöll ocksåalt vi håller på med en utvärdering och atl lagen inte kommer atl ändras innanutvärderingen är klar. Men hävdar man atl lagen är perfekt sådan den är ,hade man egentligen inle behövt göra någon utvärdering. Eftersom det vid lagenstillkomst rådde enighet om all lagen skulle utvärderas, har jagutgått ifrån att det på alla håll måste finnas en öppenhet atl ta del av vadman kommer fram till vid denna utvärdering. Om del uppfattas så att den inställning jag gav uttryck ålskulle vara någon annan än min rent personliga, så vill jag särskilt markeraall jag gav så raka svar som möjligt, grundade på min personliga uppfattning.Jag tror att detta gällde också de båda andra som yttrade sig i Pingstkyrkan.Det gäller alltså personliga uppfattningar, som vi har gett uttryck åt. Min inställning är att det är fel, alldeles oavsett vilkenlagstiftning vi har, att så mycket av ansvaret i detta fall överlämnas påkvinnorna. Det är nog obestridligt alt männen i alltför hög grad har lagtansvaret för prevenfivme-delsanvändningen på kvinnorna och på del viset smititifrån det ömsesidiga ansvaret för att undvika oönskade graviditeler. Det är dengrundinställning jag har. Jag har sagt, och jag vill säga det nu också, attingen skall tro att man löser sådana här frågor enbart genom att ge enlagparagraf den ena eller andra utformningen. Vad som händer i samhället isådana här avseenden är i hög grad beroende av vilka värderingar vi somenskilda individer lever med, när vi ställs inför en sådan här situation. 12EVA (vpk): framhåller att det var hanspersonliga uppfattning liksom och personligauppfattningar som de gav uttryck för i Pingstkyrkan. var naturligtvissamtliga tre där inte i egenskap av , eller LarsLeijonborg. De var naturligtvis inbjudna i egenskap av statsminister resp.partiledare och partisekreterare. säger att det inger stor oro att varfjärde graviditet avbryts genom abort. Låt mig då helt kort konstatera någrasaker som inte kan vara omedveten om. För det första har det totala antalet aborter inle stigitsedan den nya aborflagstiftningen kom till stånd. Tvärtom har antalet aborter itonårsgrupperna minskat. För det andra har abortfrekvensen mycket litet medabortlagstiftningen att göra. Det går inte att avskaffa aborter med förbud likalitet som en fri abortlagstiftning behöver leda till en ökning. Vad som istället sker om man skärper bestämmelserna är att antalet illegala aborterkraftigt ökar. För det tredje kan antalet aborter minskas genomförebyggande åtgärder, typ . Här går regeringen i stället utoch skär ned på just den avdelning i som sysslar med deabortförebyggande åtgärderna, . ThorbjörnFälldin sade att det förelåg enighet i om utvärdering- Det ärinle rikfigt. kommunisterna fruktade just det som har kommit,nämligen atl man skulle börja tumma på lagstiftningen. Vi ville ha en utredningsom innebar atl samhället stöttade kvinnorna genom aborlförebyggande åtgärder,gav dem råd och stöd i den stund de tvingades ta fill abort. Jag har, herr talman, inle blivit lugnad av ThorbjörnFälldins svar. Del är klart oroväckande om man från regeringens sida på det härsättet planerar att inskränka på kvinnornas rättigheter. gavinget rakt besked - ja eller nej - om man tänker göra detta. För att det inte skall råda några som helstmissförstånd vill jag påminna om vad jag säger i slutet av mitt svar: "Iavvaktan på den pågående utvärderingen har regeringen inga planer på att ändraabortlagen." Det är alltså det besked som jag ger å regeringens vägnar. Men sedan är oroad av att jag på direktfråga, först av en norsk journalist och sedan i Pingstkyrkan, har redovisat hurjag ser på delta spörsmål. Det kan väl inte vara så alt jag därför att jag ärstatsminister skulle ha kravet på mig atl ljuga om min uppfattning i dettaavseende, när frågan ställs fill mig. Jag gör ju också klart alt detta är minpersonliga uppfattning och hänvisar till att jag har samma grundläggande meningsom vid det tillfälle då vi här i röstade om abortlagen? Jag tycker inte atl det kan behövaråda någon tveksamhet i vare sig det ena eller andra avseendet. Det kan intebehöva råda någon tveksamhet om hur regeringen kommer alt handla under den lidsom utvärderingen pågår. Det kan heller inle råda någon tveksamhet om vilkenpersonlig uppfattning jag har i denna fråga. 14EVA (vpk): Jag har inte krävt atl ljuga om sin personliga uppfattning. Däremot tycker jag att denpersonliga uppfattningen i sig är intressant, eftersom harmöjlighet atl i regeringen driva den. Men är det ju, när ThorbjörnFälldin får en sådan här fråga, i sin egenskap av statsminister som han svarar.Qm inte, skulle det vara fråga om röstfiske. Sedan vidhåller uttalandel: "Iavvaktan på den pågående utvärderingen ." Som jag konstaterade förut, var det just detta som vifruktade - när man skulle göra en utvärdering av lagstiftningen och inte enutredning om hur man skulle förbättra kvinnornas situation, bl. a. genom attsatsa på forskning rörande ofarliga preventivmedel som också män skulle kunnaanvända. Men när jag går till den debatt som fördes ,konstaterar jag att dåvarande socialministern och andraföreträdare för den borgerliga regeringen gång på gång gick upp och förklaradeatt beslutet om en utvärdering på intet sätt skulle innebära att man skulleändra på kvinnans rätt till sin egen kropp, att man skulle inskränka pånuvarande, relativtsett, fria abortlagstiftning. Del har alltså gått så snabbt allolika företrädare för regeringen nu går upp och säger att detta är fulltmöjligt. Jag tycker atl det var atl föra bakom ljuset närman fattade detta beslut. Jo, , jag har fullt klart förmig alt så länge jag är statsminister så uppfattar folk det på del sätt som EvaHjelmström gjort -alt statsministern har den och den uppfattningen. Det sadejag också i mitt förra inlägg. Men är då kravet på mig att jag, därför att jag har dennauppgift i vårt samhälle, skall ljuga beträffande min personliga uppfattning? Om tänker över den frågan litet fill, såtror jag att hon skall finna att det är ett fullständigt orimligt krav som ställspå den som har uppgiften att vara statsminister. Sedan hoppas jag att vi som har skilda uppfattningar idenna fråga, vilket gäller och mig, också i fortsättningen harrespekt för varandras uppfattningar. Jag tror inle atl den uppfattning och delordval som använder sig av här är helt representativt för allakvinnor i vårt samhälle, men jag gör heller inte anspråk på alt föra till torgsen uppfattning som är helt representativ för alla män i det svenska samhället. 16EVA (vpk): Visst bör vi hysa respekt för varandrasuppfattningar; det är jag helt överens med om. Men här gällerdet faktiskt regeringens politik, och jag har, herr talman, väldigt svårt föratt känna respekt för den regering som så sent som i november förra åretförklarade atl det inte förelåg några som helst planer på att tumma på kvinnansrätt till abort men som sedan - bara efteråt - går ut och förklarar attmotsatsen kan bli fallet inom en relativt nära framtid. Den regering som agerarpå det sättet har jag svårt för att respektera och lita på. Samhällets uppgift måste naturligtvis varaatt genom lagstiftning och genom en god hälso- och sjukvårdspolitik gekvinnorna möjlighet att få abort utan att de skall behöva riskera sin ekonomioch sin hälsa - eller sitt människovärde; det sistnämnda är inte minst viktigt. Jag konstaterar att över huvud lagetinte har kommenterat det som jag tidigare tog upp här och som han inte kanvara omedveten om, nämligen atl vad som sprids också via massmedia - att detskulle ha skett en dramatisk ökning av aborterna, att fler kvinnor skulle begåabort , alt de skulle använda aborten som preventivmedelsmetodosv. -det är helt felaktiga uppgifter. Tvärtom har en massa positivt skettsedan den fria abortlagsfiftningen kom till. Medanledning av applåder på läktaren yttrade Anf. 17 TREDJE VICE TALMANNEN:Meningsyttringar från läktaren är förbjudna. 5 § Svar på fråga 1980/81:73 om handläggningen av visstkoncessionsärende har frågat mig närkemirörelsen vid Skoghallsverken kan vänta ett besked i frågan rörandeeventuellt uppskov med övergång fill kvicksilverfri process. har i sitt yttrande föreslagit etttidschema för övergång till kvicksilverfri process vid kloralkaliefabriken iSkoghall som innebär atl den andra etappen skall vara genomförd inom entreårsperiod och den tredje etappen inom . Regeringen kommer att falla beslut i ärendet inom denärmaste veckorna. Detta besked har också bolaget fått vid en uppvaktningnyligen. 19 (): Jag ber att få tacka jordbruksministern försvaret på min fråga. Klockan är faktiskt i tolv förSkoghallsverkens del när det gäller att få ett besked i den här frågan.Regeringen har haft på sig för att fatta ett beslut i frågan, som utantvivel är av utomordentlig betydelse för värmländskt näringsliv, eftersom ca400 anställda berörs, och detta i ett län med svåra sysselsättningsproblem. ansökte dåvarande om dispens frånbeslutet om helt kvicksilverfri bearbetning före utgången av 1980. Manönskade en dispenstid till utgången av 1986. Jag är helt medveten om att den här frågan naturligtvis ärbesvärlig, inte minst med hänsyn fill miljöaspekterna. Ett viktigt önskemål ärju också ett renare Vänerhav och en renare luft. Men har gått, ochregeringen har haft på sig för överväganden och bedömningar. a.har ju koncessionsnämnden varit inkopplad och gett sin rekommendation redan imaj 1979: att de äldre kvicksilvercellerna skall vara utbytta före utgången avår 1982, att fabriken skall vara helt kvicksilverfri före utgången av 1985 ochatt kvicksilverutsläppen skall begränsas. Som jag sagt i min fråga och som framgår även av svarethar det varit en del uppvaktningar i ärendet. Det finns en del förbehåll närdet gäller en från bolagets sida posifiv vilja att övergå fill en heltkvicksilverfri process. Dessa synpunkter har också kommit fram viduppvaktningar hos planministern från kommun och fackföreningarna vidkemidivisionen. Man har naturligtvis betonat kemidivisionens betydelse isysselsättningshänseende men också framfört att bolaget bör beviljas detstatsbidrag på 17,5 milj. kr. som man sökte i samband med försöksanläggningensuppförande 1975-1977. Omhandläggningen av visst koncessionsärende Om handläggningen av visst koncessionsärende Vidare harman betonat att någon utbyggnad enligt kvicksilvermetoden inte bör fillåtas vidnågon annan planerad fabrik. Jag kan naturligtvis inte vänta mig någotutförligare besked av jordbruksministern , men jag vill säga att jag istort delar den uppfattning som framförts av företaget, kommunen och facket.Jag tolkar jordbruksministerns hänvisning till koncessionsnämndens beslut somett ja till en relafivt lång dispenstid, och det är bra eftersom det är väldigtsvårt för ett så stort företag att vända hela inriktningen så att säga. bara en fråga: Delar jordbruksministern rentprincipiellt - jag begär inte annat - min uppfattning att företag bör behandlasså lika som möjligt när det gäller fillåtelse till kvicksilverutsläpp? Svaret på den sista frågan är ja. Slatsbidragsfrågan kommer atl avgöras samfidigt medkoncessionsärendet. Jag beklagar att ärendet har tagit , men det är såatt beslut i stora och svåra ärenden ibland kan komma att ta längre fid än somär önskvärt. Behandlingen kan i vissa fall också påverkas av andra ärenden. Men det viktiga är kanske ändå inte alt ärendet tagit långtid ulan att beslutet ur Skoghallsverkens, de anställdas och miljövårdensintressen blir så bra som del över huvud taget är möjligt. Det är mångaintressen som här skall vägas samman, och det är en av anledningarna till attdet har tagit tid. Jag anser att del får ta den längre fiden om man därigenomblir säker på att man kommer fram fill ett så bra beslut som över huvud tagetär möjligt, och det hoppas jag att vi skall göra. Vi kommer att fatta ett besluti regeringen inom de allra närmaste veckorna. 21 (): Jag lackar jordbruksministern särskilt för dehär senaste förtydligandena. Jag tolkar det så att om slutet blir gott så ärallting gott. Jag ser detta som ett positivt besked.