prot · G40987 · 1980-12-31 00:00:00 — Vår chans ligger i att kunna anpassa vår yrkeskunnighet i olikatradifionella svenska branscher till en ny tids produktionstekniska möjligheteroch förutsättningar. Orsakerna till den allvarliga sysselsättningskris somvästvärlden nu genomgår är många, men jag vill än en gång hävda att en orsak,kanske den vikfigaste, är atf man nu övergår från ett tidigareproduktionstekniskt utvecklingsstadium fill det stadium som datatekniken geross, utan att man i flertalet länder har en samhällsekonomisk planering för atfklara övergångsproblemen. Ett exempel slutligen. brottas med väldigasvårigheter, svårigheter som tycks bli långvariga. Våra malmfyndigheter liggerlångt borta från de stora avsättningsmarknaderna. Vår malm är i vissa styckensämre än de nya malmexporterande ländernas. Våra produktionskostnader ärgivetvis höga. Def vifortfarande har är emellerfid en yrkeskår som verkligen kan sitt jobb. Densvenska gruvarbetaren är säkerligen en av världens bästa. Låt oss då ta tillvara den nationalekonomiska resurs som yrkeskunnandet utgör. Det skulle kunnaske genom att staten för samman dem som representerar dagens yrkeskunnande igruvhanteringen med expertis på processtyrning och datorisering och låter demlära varandra sin yrkesskicklighet. Syftet skulle givetvis inte vara atf göragruvarbetarna alldeles utan arbete, utan syftet skulle vara att föra överdagens yrkeskunnande till morgondagens produktionstekniska förutsättningar. Viskulle kunna sälja deffa yrkeskunnande till andra länder. Vi skulle kunna byggaupp en industri för tillverkning av den allra modernaste gruvdriftsutrustning,byggd på datorns möjligheter, och mycket väl kunna ersätta de jobb som i dagförsvinner i gruvorna på grund av de svära exportkonjunkfurerna med jobb i enny tillverkningsindustri. Vi lever nämligen ,då det är tillämpningen av datatekniken som är det väsenfiiga - infetillverkningen av datorer. Inom bransch efter bransch skulle vi faktiskt kunna görainsatser av def här slaget. Men för det behövs en politik som är på bettet föratf skaffa jobb - inte en politik som syftar till att ta bort dem, som GöstaBohmans och'elever i kanslihuset tycker är sä skojigt. Denregering som vi nu har kommer aldrig atf bry sig om aft driva en sådan politik.Därför förefaller den nu helt sakna stöd i de breda folklagren. , och gör för landet sin bästa insats när den avgår. Till dess kan visocialdemokrater här i endast yrka bifall till våra reservationer. Deanger riktlinjerna för den politik som vi tänker föra när vi får möjlighet attrestaurera den av borgerligheten nu så allvarligt skadade för att inte sägaraserade svenska ekonomin. Under defta anförande övertog tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. Bortsett från de schablonutfryck som ständigtanvänds från socialdemokratiskt håll i den här debatten var def mångaintressanta synpunkter som förde fram i sitt anförande. Jag villemellerfid säga atf när han påstår att regeringens politik inte leder landet urden besvärliga situation som det befinner sig i och exemplifierar deffa med atfde vidtagna åtgärderna inte har minskat budgefgapet, är det en direktfelinformafion. Om infe åtgärderna i def första åtgärdspaketet hade vidtagits,om inte momshöjningarna hade skett, skulle självfallet ökningen avbudgetunderskottet ha varit större än 12 miljarder. Där skall man - och def vetArne Gadd - bedöma de 12 miljarderna på sä sätt atf vad gäller två tredjedelarav dem kan def göras en hänvisning till relationen i utbetalningarna från statoch kommun. Denna del är beroende av utbetalningsperioderna, den är beroendeav eftersläpningen och av förändringen av inkomstunderlaget för den kommunaladelen av skatten. kommer deytterligare förslag som annonseras från regeringens sida. Jag vill bara säga detta för atf ge en någorlundarättvisande bild av vad som har blivit resultatet av de åtgärdsinriktadeförslag som regeringen har lagt fram. Sedan vill jag gärna, när def gäller rafionaliseringarinom den statliga verksamheten, erinra om att det i de två tyngsta verken,och , har skett och sker eft översynsarbefe.Denna översyn skall sedan, som också annonserats, fortsätta på annat håll. Jag vill också mycket klart säga, atf det är viktigt ser fill atf på alla områden försöka minska byråkrafiseringen och förenkladen administrativa omslutningen så mycket som möjligt. Sedan är det riktigt attnotera att vi självfallet bör se till aft vi får en arbetsmarknad över helalandet som far hand om den arbetskraft som finns fill arbetsmarknadensförfogande. Jag underströk i mitt första anförande, och jag vill säga det än engång, atf def självfallet skall ske eff direkt samspel mellan förändringarna påden offentliga - i första hand den kommunala - sektorn och den ökning avarbetskraften som den industriella sektorn är beredd att ta på sig. Regeringenkommer senare att föreslå en rad åtgärder, som skall ha den effekten på vad jagkan kalla den industriella sektorn i def här landet. 51 () replik: Statsrådet var vänlig nog att redovisaför att det skulle kunna ha bedrivits en polifik som varit ännu sämreän den som har förts, nämligen den som inneburit att regeringen inte hade gjorfnågonting över huvud taget. Jag beklagar, herr talman, atf detinte framgick av mitt inlägg atf def vi socialdemokrater tycker är såväsenfiigt nu är aft landets ekonomiska kris inte går atf spara sig ur, ufanden måste man arbeta sig ur. Och därvidlag har kommunministern ett mycket stortansvar. Han är den som får det direkta politiska ansvaret om regeringen görnågot illa och skadligt åt den offentliga sektorn. Slå vakt om den offentligasektorn, ! Def är nu vi behöver en kommunminister. Jag vill bara kort erinra om vad jag sade imitt tidigare anförande, nämligen aft vi självfallet skall ha en sådanuppläggning att vi allesammans i det här landet skall hjälpas åt att arbeta ossur en svår ekonomisk situation. Den inställningen till lösningar i besvärligakonjunktursituationer har alltid haft, och den vill vi manifesteraäven . Och denna uppfattning har genomsyrat hela vår inriktning när detgäller förändringen av utrymmet för den offentliga sektorn så att det blir ettstörre utrymme för den industriella sektorn. Vi anser att man på det sättetskall få ökade resurser för vår framtida välfärd. sade i ett fidigare inlägg att ochfolkpartiet i regeringen har anslutit sig till en moderat inriktad polifik. Dåvill jag bara kort fråga : Tycker aft de förändringar irealisafionsvinstbe- skattningensom har kommit till är någonting signifikativt för moderater? Tycker den skatfeflyktsklausul som vi har fått är någonting signifikativt förmoderaterna? Tror att insatserna i utredningar för att komma fillrätta med underskotfsavdragen och nollfaxeringarna är någonting specifikt förmoderaterna? Jag ville gärna ställa de här frågorna till . 53 () replik: Jag tackarkommunministern och centerpartisten för denna förteckning övercenterns svårigheter i umgänget med moderata samlingspartiet. 54 BOSIEGBAHN (m): , som just nu lämnar kammaren,har gett en analys av värt lands nuvarande ekonomiska läge ochlåtit piskan vina över regeringen och påstådda misslyckanden, liksom en del avhans efterföljare här har gjorf. Det är glädjande atf kunna konstatera att bådejag, och jag tror de borgerliga partierna i sin helhet, i väsentliga delar kaninstämma i hans analys av läget. Jag kanske också skulle kunna sträcka mig sålångt som aft erkänna att de borgerliga regeringarna begått ett och annatmisstag , som i någon mån bidragit till atf skapa dennuvarande situationen. Men det finns ingen anledning för mig att fördjupa migi dessa frågor. Jag skulle bara vilja göra en anmärkning här. En väsentlig orsak till de svårigheter den förstaborgerliga regeringen kom att stå var att det omtalade dukade bordetkanske hade både skålar och fät framsatta, men att dessa vid närmarebefraktande visade sig ingalunda vara fyllda. Med det politiska sysfem och denpolitiska tradition som vi har i är det oundgängligt att bromssträckanvid inträffade allvarliga svårigheter är ganska lång. En annan sida av sammasak är att accelerationen också är förhållandevis långsam. Def kanske inteallfid har varit lätt ens för de borgerliga partierna inbördes aft kommaöverens om färdriktning eller i varje fall om vilka krafter som behövdemobiliseras för aft man skulle komma ur situationen. Problemet har självfalletinfe underlättats av att socialdemokratin och den socialdemokratiska pressenvisat en total ovilja fill varje slag av samförstånd eller ens fruktbaraöverläggningar. Jag noterade att hävdade att vinstnivåninom företagen måste bli högre och att mer riskvilligt kapital krävdes. Skäletvar att enda sättet att komma ur den nuvarande"underförsörjningskrisen" - jag citerar vad han sade - var atf ökaexportprodukfionen och också få fram en bättre svensk konkurrenskraft påhemmamarknaden gentemot utländska företag. Det socialdemokratiska receptet atfnä detta är företagarfonder och produktionsavgifter. Def sistnämnda skulle judrabba företagen genom högre produktionskostnader och skulle sålunda gå stick istäv mot våra allmänna strävanden. Jag skall inte orda mycket omlöntagarfonder, men jag vill ändå säga att det förefaller väl orealistiskt -för att inte säga naivt - när 8 protokoll 1980/81:87-88 Kjell-OlofFeldt inbillar sig att de anställda genom medverkan i sädana skulle kännadelägarskap i företagen och därmed en ökad solidaritet, och att de för denskull var villiga att nöja sig med lägre löneökningar. Det enda de konkretskulle se vore - om teorin höll - aft löneökningarna blev lägre än de annarsskulle ha blivit, men de skulle inte få se röken av sina s. k. insatser iföretagen. Om de däremot får behålla sin del i det marknadsmässiga utrymmet förlöneökningar - som det brukar heta - har de större möjligheter att privat köpaaktier eller på andra sätt frivilligt skaffa sig del i landets ekonomiskautveckling. Detta är vad vi inom moderata samlingspartiet kallarägandespridning. Regeringen har vidtagit vissaåtgärder för aft öka tillgången på riskvilligt kapital, som vi alla är överensom behövs. Och jag vill här skjuta in att socialdemokratins kritik - som GunnarSträng var inne på - atf sådana åtgärder kanske infe alltid ökarnettosparandet utan endast innebär en överflyttning av sparandet från en formfill en annan, möjligen ibland kan vara riktig. Men def centrala här är justatf en större del av sparandet förs över till riskvilligt kapital. I detta syfte har genom lagstiftning möjligheter öppnatsför alla medborgare, och kanske särskilt för de anställdabeträffande det egna företaget, att i ökad utsträckning köpa aktier. Vi är juöverens om att en sådan utveckling i och för sig är önskvärd, ja nödvändig. Detfina med detta sysfem är att de enskilda människorna härigenom själva blirägare till sina andelar och indirekt också till sina aktier och att de enligtvissa regler själva kan disponera över sitt innehav. kankonstateras att dessa nya sparformer håller på att bli oerhört populära ochdärmed just medför de konsekvenser man önskat uppnå. LO-fidningens senastenummer har t. o. m. en kalkyl om att de skulle kunna gå upp fill ettvärde av . Denna utveckling har väckt stor uppmärksamhet utomlands.De engelska bankerna rekommenderar nu engelsmännen aft börja köpa svenskaaktier. Den engelska investeringstidskriffen Investors' Chronicle har tvåveckor i rad framhållit den svenska marknadens intressen för och väntadeuppgång - åtminstone för den händelse infe socialdemokraterna skulle återkommai regeringsställning. En fransk bankman förklarade för mig att nuäntligen åter håller på att få en fungerande kapitalmarknad och attStockholmsbörsen kan mäta sig med de fyra främsta övriga Europabörserna. Detta är naturligtvis av central betydelse för Sverige.Inte minst när def gäller våra möjligheter att under en övergångsperiodfortsätta vår utländska upplåning som sannerligen ter sig mycket bekymmersam,vilket berörde. Men det är naturligtvis också av yttersta viktnär def gäller företagens möjligheter att utge nyemissioner. Utan nyemissionerblir det ju inget nytf riskvilligt kapital ufan endast en sakta snurrandekarusell med redan existerande aktier. Denna utveckling tycks infe ha lämnatKjell-Olof någon ro, och han har med ljus och lykta letat efter något attinvända. I dagens anförande påstod han t. o. m. att olagligaåtgärder i detta sammanhang förekommit. Han har gått så långt att han harföreslagit den exceptionella åtgärden att finansutskottet skulle ta effinitiafiv till att undersöka lagligheten av vissa företeelser. Redan ett besluti en sådan riktning skulle naturligtvis innebära ett starkt misstänkliggörandeav den förda politiken. Dessutom är finansutskott inte etträftsorgan, ufan sådana uppgifter ligger på andra instanser. Def ärsjälvfallet, vilket jag också förvissat mig om, atf vederbörande organ, t. ex.bankinspektionen, redan prövat lagligheten av de åtgärder som vidtagits. har främst haft två invändningar. Hanfrågar sig om det är förenligt med aktiebolagslagen aft företag lämnar lån tillde anställda i en viss proportion fill deras egna insatser för aft genom deanställdas särskilt upprättade fond inköpa akfier. Det är svårt atf se att defskulle ligga något juridiskt antastligt i detta tillvägagångssätt. Det är juinte företaget som blir ägare till aktierna utan endast fondmedlemmarna. Hans påståendehäromdagen i debatt med ekonomiministern, aft systemet i realiteten innebaratt företagen nu kunde köpa sina egna akfier och ha full kontroll över dessasrösträtt, stämmer inte heller med verkligheten, vilket jag tror atf LarsTobisson påpekat . Enligt bestämmelserna skall minst hälften avfondstyrelsen bestå av representanter för de anställda, vartill även staten iviss utsträckning kan eller skall ha representanter. Sedan kan man ju lägga till att genom detta finansiellaengagemang från företagens sida drar man in en hel del likvida medelfrån t. ex.den grå kreditmarknaden, vilket av andra uttalanden att dömaanser värdefullt. Sedan vänder sig också mot aft löntagarnaredan första året av sitt medlemskap i de nya fonderna får ett skatteavdrag sombaserar sig på ett större belopp än deras eget sparande ifrågavarande år, underförutsättning att företaget lämnat lån. I realiteten innebär dock dettaskatteavdrag egentligen endast atf man flyttar i sig rimliga skatteavdrag frånlånets hela amorteringstid redan fill första året. Def är klart att def kanfinnas olika uppfattningar om lämpligheten av denna teknik. Men vi befinner ossnu i en situation där def är nödvändigt att öka riskkapitalet och till den ändanskapa ett större intresse och förhoppningsvis eft större totalt sparande hoslandets medborgare. framhöll vidare i sin debatt medekonomiminister att löntagarna i realiteten blir livegna genom atf deansluter sig fill sådana här fonder, för hur skall de då kunna lämna företaget? Det är ingen större konst med det. De får naturligtvisbetala tillbaka i den mån de lämnar företaget , vilket ärden vanliga amorteringstiden. Därefter händer ju inget annat än atf de, varesig de lämnar företaget eller inte, kan få ut de andelar de har tjänat in.Lämnar de sin anställning tidigare, måste de naturligtvis återbetaladet lån de har fått från företaget, och def är inte konstigare regler än förvilket annat lån som helst som förekommer på marknaden. Jag kandärför sammanfattningsvis endast uttrycka den förhoppningen att löntagarsparandefkommer atf ge ett mycket positivt resultat och därigenom i icke oväsentlig månbidra till att landets ekonomi och finanser åter utvecklas i en för medborgarnatillfredsställande riktning. Medvetet - eller möjligen omedvetet - har dessa godasträvanden att öka tillgången på riskvilligt kapital ägt rum jämsides med vissamindre tillfredsställande händelser. Sfatsupplåningen för att under dessa årtäcka budgetunderskottet har i väsentlig grad ägt rum inom banksystemet och hosde stora internafionella spararna i form av obligationsförsäljning. Däremot ärdef alldeles felaktigt som det står i den socialdemokratiska reservationen filldet utskottsbetänkande vi behandlar , att staten har börjat låna utomlandsför aft finansiera sina egna utgifter. Def måste vara en icke-ekonom som harhållit i pennan här. Självfallet kan icke de lån vi tar utomlands täcka eftbudgetunderskott. De är till för att täcka landefs underskott i betalningarna. Eft inte obetydligt bidrag har emellertid de enskildahushällen lämnat genom köp av premieobligafioner. Föregående år drog statenhärigenom in , och hade man planerat emissionerav premieobligationer till ett värde av . Ännu såsent som ioktober kunde ett premieobligationslån emitteras fill en kurs av , dvs.3,överkurs. Endast gick bottnen totalt ur denna marknad,som jag tror att riksbankschefen uttryckte sig, genom en regeringspropositionrörande kvittningsmöjligheterna. ligger premie-obligafionskurserna långtunder pari och når knappt upp dit ens före en dragning. I nuvarande läge är det helt otänkbart förriksgäldskontoret att placera ett enda premieobligationslån på marknaden. Detbetyder eft bortfall av lånemöjligheter på . Jag frågar migom man inte från regeringens sida skulle ha kunnat skapa ett ökaf intresse föraktiesparandet utan aft samfidigt vidta åtgärder som för hundratusenfalsmänniskor betytt väsentliga förluster och eft förlorat förtroende för en smidiglåneform. Atf man frän socialdemokratisk sida helt stött regeringens åtgärd påjust denna punkt gör inte min tveksamhet mindre. Jag frågar mig hur regeringen avser att kompensera deftabortfall. Hoppas man kunna skapa nytf förtroende för premieobligationer, ellerskall det här systemet sakta tyna bort? Om det sistnämnda är fallet, vad skalldå komma i stället? Ett beslut på detta område brådskar för atf minska riskernaför en inflatorisk utveckling. Till slut skulle jag vilja ta upp några punkter som harberörts här i debatten dels av , dels av , talade om värdet av den offenfiigakonsumtionen. Den är värdefull för alla medborgare, sade hon, och den blir intebilligare om den sker i privat regi. gäller infe hela frågan om vi skall haen offentlig konsumfion av den storlek vi har , ufan den gäller atf hållaökningstakten nere i nivå med vad våra ekonomiska resurser tillåter. Def ärklart aft det på vissa områden krävs en ökning, men defta måste då i stort settmedföra en omprioritering, en prövning av vad man i stället kan avstå ifråninom den Jag vill nog invända litet grand när sägeratt det inte blir billigare med sjukvård i privat regi än i offentlig. Det kanman verkligen diskutera. Det har sagts när man från en del håll har talat om enprivatisering av sjukvård, och kanske av skolor, att den givetvis inte får skepå bekostnad av vården. Nej, självfallet infe. Jag tror inte atf någon av demsom har talat om dessa möjligheter har avsett något sådant. Människorsmöjligheter att få sjukvård och skolundervisning skall givetvis även iframfiden vara lika oberoende av ekonomiska tillgångar som . Frågan ärbara om det inte rent av oftare kan bli billigare med privat verksamhet påolika områden som ligger under offentlig skötsel. Det kan bl. a. gälla påskolans område. I exempelvis har man ett helt annat sysfem, där en skolpenningföljer barnet. Även sjukvård i privat regi skulle kanske ställa sig ickeobetydligt billigare med samma kvalitet på värden för den enskilde som nu.Samma sak kan naturligtvis gälla för andra, stora delar av den offentligaverksamheten. Vi har exempelvis hört talas om att sfädverksamhef ställer sigdyrare i statlig och regi än i privat. Här finns alltså en hel del atfgöra, fog upp frågan om transfereringarna, som är enviktig del av den offenfiiga verksamheten, och sade att de inte kunde minska.Dessa kommer fattiga människor fill del, sade han, och det gör de naturligtvisi viss utsträckning. Dessa måste därför prövas mot andra åtgärder. Situationen är emellertid den att det förekommer enöverkonsumtion på både den privata och offentliga sektorn. Denna konsumtionbetalas nu med skatter som - och det är alla överens om - är för höga men somändå inte räcker fill. Def resulterar i eft underskott i vår betalningsbalans,och åt detta måste något göras. sade atf vi borde göra försiktigasänkningar av marginalskatten. Han uttryckte sig mycket mildare än vadsocialdemokraterna gör i sin reservation, där det talas om en avsevärd ochgenerell sänkning av marginalskatten. Om nu medborgarna inte accepterar det nuvarandeskattesystemet, så måste de rätta mun efter matsäcken. Därför är det nödvändigtatt skära ned någonstans, så atf vi kommer i balans. Alla i den här kammarenlär vara överens om atf målet måste vara aft öka produktionen, så attvi kan tillgodose medborgarnas konsumtionsbehov. Det går emellertid inte att komma ifrån aft vårt land befinner sig i en allvarlig ekonomisk situafion. När talar omnödvändigheten av att lösa problemen genom en ökad produktion och inte genomatt skära ned på den offentliga sektorn, så är det i och för sig riktigt. Mendet går inte atf uppnå def utan att först genomgå en viss kontrakfionsprocesssom skapar balans. Därefter kan man starta på nytt. Det finns därför ingenanledning aft ställa kraven på den offenfiiga sektorn och den enskildaindustrisektorn mot varandra. Kammarenbeslöt att förhandlingarna skulle fortsättas . 8§ Anmäldes och bordlades Proposifionerna 1980/81:108om ändring i (miljöbrotf) 1980/81:115 om godkännande av 1980års internationella avtal om en gemensam fond för råvaror 9 § Anmäldes och bordlades Motion 1980/81:1947av och med anledning av proposition 1980/81:99 omändring i byggnadsstadgan (1959:612) 10 § Anmäldes och bordlades betänkande 1980/81:27 om senareläggning avvissa fidsgränser i fastighetstaxeringslagen 11 § Meddelande om frågor Meddeladesatt följande frågor framställts 1980/81:291 av i (fp) fillhandelsministern om Telubs utbildning av libyer: av förnekandenmedger regeringen nu att det statliga företaget i utbildarmilitärer och aft utbildningen delvis avsågs bli militär. De tydligastemilitära inslagen i utbildningen har stoppats av regeringen. Regeringen hardock ännu inte lämnat besked om man avser atf tillåta att de 100 libyskakadetferna fortsätter sin utbildning. Ämnar regeringen vidta åtgärder motutbildningen av libyska militärer i ? 1980/81:292av i (m) till budgetministern om förseningen av allmännafastighetstaxeringen, m. m.; Det har gång på gång inträffataft skattsedlar inte kommer medborgaren till hända , att deklarationsblanketterutsändes med betydande försening och senast atf besked omfastighetstaxeringen måste senareläggas en månad i förhållande till tidigarefastställda tidsplaner. En myndighet, som av medborgaren kräver laglydnad ochpunktlighet och har möjlighet aft låta bestraffa felande, måste själv vara ettmönster av perfektion. Uppenbarligen har riksskatteverkefs ledning inte lyckatsinfria det kravet. Ärbudgetministern i fillfälle att redogöra för orsakerna fill misslyckan- dena och har statsrådetövervägt några ändringar i verkefs organisation eller Nr 87 '"'"8- den 25februari 1981 12 § Kammaren åtskildes .