prot · G409129 · 1980-12-31 00:00:00 — I av ekonomisk kris inte bara förlandet utan också för filmen är det viktigt att man upplever sig ha stöd frånstatsmakterna och inte bara möts av försåtliga angrepp eller antydningar om atfpersonalens anställningstrygghet skulle vara i fara. Det är den - såvitt jagvet - inte alls, och jag skall göra allt vad jag kan för atf biståFilminstitutets styrelse i dess strävanden aft stödja svensk kvalitetsfilm. Anf.11 (): Min erfarenhet som parlamentariker och faktisktockså ett tag som verksam i en svensk regering säger mig atf det sätt somJan-Erik agerade på 1978 icke är förenligt med vår konstitution, medhur en svensk regering skall arbeta. Det riktiga sättet hade naturligtvis varitatt styrelsen fått avgöra hur institutet borde ledas och hur dessadministration skulle se ut, därför att det är det enda sättet att visastyrelsen för en institution förtroende. funderingar om mångfalden ibeslutsfattandet tycker jag var högst opåkallade. Den saken hade väl denstyrelse som han utsett och den ordförande som stod honom mycket nära kunnatordna. Men agerade personligen på ett sätt som väckte - detgår ju inte att diskutera bort - förstämning och pinsam uppmärksamhet då detgällde att ordna personfrågorna, att flytta bort personer och sätta dit andra. Försök inte att rida på några konstitutionella hästar idetta fall - där har ramlat av för länge sedan! Men till ansvarsfrågan. Regeringen konstaterar alltså,via sin utbildningsminister, atf befinner sig i svår ekonomiskkris. kris avserman icke atf göra något. I stället väljer - för all del, i endålig situation är anfall bästa försvar - att angripa mig för aft jag skulle haantytt atf personal skulle ha problem med sinanställningstrygghet. Men, , det är ju personalen själv somhar begärt besked - vad som kommer att hända med institutet, om personalen harmöjlighet aft stanna kvar, vad som skall ske med filmarbetare och andra. Det ärinte jag som har antytt något. Det är ett så uppenbart faktum att oron är stor.Och tystnaden från regeringens sida lär inte minska den oron. Sedan blev det litet patetiskt till slut, fru talman, närutbildningsministern sade att han på allt sätt skall understödja styrelsen idess arbete för att återställa ekonomi och främja den svenskafilmens framtid -eller vad det var han sade. Ja, vilket undersföd har styrelseni praktiken fått genom den här interpellationsdebaften? På ett sätt har utbildningsministern gjort styrelsen enväldig björntjänst -genom att försöka dölja hur pass allvarlig den ekonomiskasituationen är, genom att skyla över bristerna i den ekonomiska situationen,genom att mer eller mindre ansluta sig till de helt orealistiskaföresfällningar som finns om möjligheterna aft utan hårda ingrepp reda uppsituationen. Def är inte budgetministern som sitter bakom utbildningsministernjust , men jag kan tänka mig att hans ande svävar över vattnen när den förutså spendersamme inte ens vågar antyda att staten - regeringenoch - i framfiden skulle behöva gå in med ytterligare insatser tillFilminstitutet. Förhoppningar om privat kapital, förhoppningar om bättrefilmavfal- det är allt som erbjuds. Ja, någon särskilt ärofull avslutning påden här affären tycker jag inte har bestått oss med. Om Svenska filminstitutets verksamhet Under mina år som utbildningsminister har anslaget till Filminstitutetpå en rad punkter kraftigt ökat. Vid ett enda tillfälle har vi haft Då bjöd socialdemokraterna under. Anf.13 (); Om igen: Det är riktigt atf anslaget har ökat.Men då är det på sätt och vis ännu allvarligare att ekonomi såkraftigt har försämrats - trots de ökade statsbidragen. Jag skall inte upprepamig själv mer än en enda gång fill: Antingen måste man säga sig att här har detbegåtts så allvarliga missgrepp i den ekonomiska planeringen och skötseln avinsfifutet att man måste försöka göra om arbetet från grunden, eller också fårman säga att eftersom regeringen godtar resultatet av den ekonomiskaverksamheten bär också regeringen ansvaret för att se fill aft detta infe lederfill en ren katastrof. Det är alltså det ansvaret som intevill ta och som han nu försöker lägga ett våtvärmande omslag om genom atthänvisa till sina bedrifter i det förflutna. Men är pengarna slut. Det hjälper inte mycket hur duktig man var . 7 protokoll1980/81:128-130 5§ Svarpå interpellation 1980/81:132 om sysselsättningen i Ryss-by har frågat mig dels om jag avseratf vidta åtgärder för att trygga sysselsättningen vid iRyssby, dels vilka åtgärder jag, om företagets beslut står fast, är beredd affvidta för att trygga överlevnad som ett livskraftigt samhälle. Interpellationen är föranledd av att den11 , efter avslutade MBL-förhandlingar, beslutat lägga nedtillverkningen av fönstersnickerier vid fabriken i , . Som jag i flera tidigare fråge- och interpellationssvarframhållit ankommer det på styrelsen i ett företag att vidta sådana struktur-och effektiviserings-åtgärder som den bedömer erforderliga för atf ge företageten långsiktig konkurrenskraft. Det är rimligt att företaget härvid överväger deeffekter som olika sfrukturalfernativ kan få på sysselsättningen ochutvecklingen i övrigt. När vi diskuterar situationen i samhälle måste vibetrakta hela arbetsmarknaden i . Avståndet mellan ochLjungby, som är kommunens centralort, är inte mer än . Andelen arbetslösa i , som enligt ortsplanenär klassificerad som kommuncenter, ligger väsentligt lägre än genomsnittetsåväl för samtliga kommuncentra utanför stödområden som för länet och riket.Under år 1980 uppgick arbetslösheten i till . Motsvarandeandel för samtliga kommuncentra utanför stödområdet var . Vidare harkommunen ungefär lika stor industrisysselsäftning som , vilketinnebär en gynnsam utveckling i förhållande till industriufvecklingen i stort.Industristrukturen i är relativt god med inslag av små ochmedelstora företag, som representerar flera branscher. När sysselsättningsproblem uppstår måste tyngdpunkten iarbetet med att lösa dem bygga på initiativ i länen från företag, kommun ochlänsorgan. har också tilldelats särskilda medel som bl. a. kananvändas för atf initiera sådana insatser. För /81 harregeringen från anslaget Åtgärder i anslutning till länsplanering anvisatlänsstyrelsen i . för sådana åtgärder. Självfalletskall också de arbetsmarknadspolitiska medel sättas in som kan behövas för attunderlätta de omställningsproblem som kan uppstå för berörd personal. Anf.15 (); Jag ber att få tackaindustriministern för svaret på mina frågor om sysselsättningen vid i . Svaret är kort och entydigt - industriministern är inteberedd att vidta några som helst åtgärder, och anledningen till det är enligtindustriministern att åtgärderna inte är behövliga för samhälle. ären liten ort med ca 900 invånare och ligger, som också industriministern sade i svaret, från . skall klara sysselsättningen för dem som arbetar i Ryssby.Ljungby har en fin industristruktur och har haft en god utveckling under fleraår, menar industriministern. Ja, det är mycket som arbetsmarknaden i Ljungbyskall orka med. Vi har här i kammaren tidigare diskuterat förhållandena vidSödra Skogsägarnas fabrik i , där ungefär 300 anställda harfriställts. Jag kan tala om för industriministern, om han inte minns det, attderas sista arbetsdag var . En mycket bitter stämning harsjälvfallet utbrett sig i . Arbetsmarknaden i klarar inte att ta emot defriställda från . skall därutöver också ta emot dem somfriställts i . Såvitt jag vet finns def inga lediga arbeten förträindustriarbetare i . Träindustrin har minskat väsentligt i ,och metallindustrin har tagit över den största delen av arbetsmarknaden där.Detta skulle innebära att om man kan få något arbete i tvingas manomskola sig till metallarbetare i stället för träindustriarbetare.Genomsnittsåldern är ganska hög vid Etris industrier, och det blir därförbesvärligt för många människor med en sådan omställning. Dessutom skall manpendla en och efter att nu ha varit van vid att hagångavstånd till sin arbetsplats. Arbetsmarknadssituationen i har försämrats mycketstarkt . Det pågår vid flera av industrierna i Ljungbyförhandlingar om tredagarsvecka, och den goda sysselsättning som varit rådandei har snabbt försämrats. Det kommer att bli mycket besvärligtatt på arbetsmarknaden i ta hand om dem som friställts vid Etrisfabriker i , även om man klarar omskolningsproblemen. är som sagt ett litet samhälle, där Etri är denhelt dominerande industriarbetsplatsen. Företagets verksamhet har minskat litetgrand , men i stort sett har företaget behållit sin storlek. Dethär kommer att bli ett dråpslag mot sysselsättningen i hela , Ennedläggning kommer inte bara att drabba de anställda vid , utanockså dem som arbetar inom åkerirörelsen i , vilken har hand om de flestakörningarna åt Etri. Det kommer också att bli besvärligt för hotellet på ortenatt leva vidare, när de som arbetar på Etri försvinner fill andra delar avkommunen. har redan den största utpendlingen av tätorternainom . Om Etri får lägga ner tillverkningen, riskerar utantvivel atf bli en ren sovstad till . Def parti som industriministerntillhör, , talar ofta om de små samhällenas stora värde. Jag kandela denna uppfattning. Men om vi skall kunna behålla dessa små samhällen, fårvi inte säga att det inte gör någonfing om helasysselsättningen försvinner i det lilla samhället därför aft def storasamhället kan ta hand om människorna. Här borde verkligen finnas ett tillfälleför industriministern att ta intitiativ för atf rädda sysselsättningen iRyssby. Och med anknytning till den förra debatten vore det kanske bra attavsluta med ett sådant initiativ - ingen vet ju hur regeringen ser utom . Etri gjorde en betydande vinst , ochföretaget borde rimligen ta det ansvar för de anställda som det innebär attinte nu lägga ner verksamheten. Om företaget läggs ned, försvinner en kapacitetsom är näst intill unik. Ryssbyfabriken har ett specialsortiment av fönster somjag tror det kommer atf bli besvärligt för de andra fabrikerna inom koncernenaft ta över. Risken är aft tillverkningen splittras, vilket skulle försämralönsamheten också vid de andra industrierna. Som industriministern nämnde isitt svar har både lokala och centrala MBL-förhandlingar ägt rum. Här kannoteras att parterna inte alls är överens om nedläggningen. I både lokala ochcentrala förhandlingar har arbefsfagarparfen gått emot en nedläggning. Det äralltså rimligt att man gör den nödvändiga minskningen i produktionen vid mångaindustrier i stället för att avhända sig hela kapaciteten i , vilkenskulle bli svår att återskapa om företaget får bättre avsättningsmöjligheter. Den besvärliga situationen för Ryssbyfabriken berornaturligtvis på det låga bostadsbyggandet och den låga takten ireparationsarbetena inom befintlig bebyggelse. En hel del av detaljerna i denbebyggelse som är något äldre men ändå inte riktigt gammal är av dålig kvalitet- det gäller inte minst fönstersnickerierna. Och vi kan förvänta oss attfastighetsägarna och bostadsföretagen i detta land, så snart de får ekonomiskaresurser, tvingas byta ut dessa fönsterpartier. Detta måste ske inom en mycketsnar framtid. Då behövs den kapacitet som finns i . Jag vill fråga industriministern; Kan industriministerntänka sig att påverka företaget att beakta alternativet neddragning vid flerafabriker i stället för att genomföra en definitiv nedläggning avRyssbyfabriken, vilket skulle innebära borttagandet av en kapacitet på fönstersnickerisidansom vi med all sannolikhet behöver? Är det rimligt att det välfungerande samhället i fortsättningen skall finnas kvar i nuvarandeform? Anser industriministern aft samhälle blir lika värdefullt för dedär boende, om det blir en ren sovstad till och all möjlighet fillförsörjning på orten försvinner? Menar statsrådet aft det blir bättreförhållanden för människorna i , om de förlorar den sysselsättning som nufinns där? Industriministern sade aff det ankommer på styrelsen atthär fatta beslut. Jag är medveten om detta, men jag är också övertygad om atten kraftfull meningsyttring från statsrådet kan påverka styrelsen i denriktning som jag här har nämnt. Det vore lyckligt, både för fönsferproduktionenhär i landet och för utvecklingen i samhälle. Jag har i många sådana här debatter ifrågasattdet rimliga i att uppta tid i kammare med atf diskutera frågor somegentligen hör hemma vid sfyrelsebordet i vederbörande företag eller måhända ide kommunala församlingarna. Jag måste dess värre ifrågasätta även dennadebatts berättigande. Jag vill dock till säga att jag som industriminstersjälvfallet inte tänker gå in och påpeka för företaget hur man där skall hantera sin framtidsplanering eller sinmarknadsanpassning. Det måste företaget självt göra. Def finnsMBL-förhandlingar och andra kontakter mellan de anställda och företagsledningensom skall tillgodose de anställdas behov av inflytande över utvecklingen.Frågor om vilka konsekvenserna blir för samhälle och för kommunav de ändrade dispositionerna inom företaget får man naturligtvis ta upp med dekommunala myndigheterna. Jag vill avslutningsvis säga aft jag är medveten om att deindustriella problem som gäller svenskt näringsliv naturligtvis också drabbarLjungby kommun liksom de drabbar hela vårt samhälle. Jag vill dock efter att hatittat litet på omständigheterna i fallet säga att trots allthar bättre förutsättningar än de flesta kommuner att klara de omställningsproblemsom följer i strukturförändringarnas spår. Jag tycker alltså atf man med företagets,fackets, kommunens och i tillämplig omfattning länsmyndigheternas samverkanskall kunna lösa de problem som f. n. finns i samhälle. Anf.17 (): Jag beklagar att statsrådet anser att en sådan här frågainte är mycket att diskutera i . Den har dock med industripolifiken ivårt land att göra. Den berör direkt 90 människor och deras försörjning i dettasamhälle. Om vi räknar in familjerna berörs ungefär 200 personer. Jag tyckerinte alls aft def är en så liten fråga atf man inte kan ha en politiskuppfattning om hur man skall kunna lösa den. Har vi en industriminister är detrimligt att vi får framföra våra synpunkter fill honom för att höra vad han harför möjligheter att påverka en utveckling som vi tycker är olycklig. Jag tycker det är olyckligt att det här lilla samhälletskall bli helt utan arbetsplatser, atf endast några små servicearbetsplatser ärkvar men ingen riktig resurs som kan sysselsätta människorna. Menar man atf vi inte skall ha en stark koncentration tilltätorterna, kan man inte låta de samhällen som ligger från tätorterna bli helt utan sysselsättning. Det blir dyrare och dyrare att pendla ochsvårare och svårare för människorna att leva under sådana förhållanden. När det nu råder starkt delade meningar mellan deanställda i företaget -både på tjänstemannasidan och på arbetarsidan - ochföretagsledningen om hur man på lyckligaste sätt skall lösa situationen, voredet rimligt att statsrådet uttalade en mening. Jag menar därmed inte alls attstatsrådet skall gå in och dirigera styrelsen. Jag är rädd för aft man här gör sig av med en kapacitet,som man inom en mycket snar framfid behöver för atf klara det absolutnödvändiga underhållet av de fastigheter vi har i vårt samhälle. Avhänder vioss kapaciteten i - vilket vi gör om vi lägger ner den - är jag intealls säker på att de andra fabrikerna snabbt kan öka sin kapacitet så mycketatt de också klarar den nedlagda kapaciteten i . Denna fråga får alltsåen mycket olycklig lösning, som på kan ställa sig som ickeönskvärd ur många synpunkter. har stora möjligheter att lösa denna fråga,menar statsrådet. Det gäller dels besvären för dessa människor, dels att detskett en dramatisk försämring av sysselsättningsläget i påsenare tid. Infe minst beroende på vår avsaknad av energipolitik i dettasamhälle har ett av de större företagen inlett förhandlingar med de anställdaom införande av tredagarsvecka, och flera företag i håller påmed samma förberedelser. Det visar att det är en besvärlig situation, i ställetför det ljusa läge som statsrådet försöker teckna. 6 § Föredrogs och hänvisades Propositionerna 1980/81:190fill jordbruksutskottet /81:192 till näringsutskottet 7 § Föredrogs men bordlades återKonstitutionsutskottets betänkande 1980/81:22 betänkanden1980/81:30 och 31 betänkanden /81:44 och 49 Socialutskottetsbetänkanden /81:30 och 31 betänkande 1980/81:26Arbetsmarknadsutskottets betänkande 1980/81:16 Civilutskottefs betänkande1980/81:30 8 § Föredrogs och biföllsInterpellationsframställning 1980/81:137 9 § På hemställan av förste vicetalmannen beslöt kammaren aft ajournera sina förhandlingar till , då de till dagens bordläggning anmälda utskottsbetänkandena väntadesföreligga. 10 § Kammarens förhandlingaråterupptogs . 11 § Anmäldes och bordlades Propositionerna 1980/81:194omvissa ändringar i fråga om mark- och konkurrensvillkoren för statliga bostadslån m. m. 1980/81:195 om avveckling avSölvbackaprojektef 12 § Anmäldes och bordlades betänkande 1980/81:28 om ekonomiskt stöd åt barnfamiljer m. m. (prop.1980/81:100 och 1980/81:118) 1980/81:30med anledning av förnyad behandling såvitt gäller anslag till driften avgrundskolor m. m. och gymnasieskolor, m. m. 1980/81:25om skogsvårdsstyrelsernas organisation, m. m. och om anslag för budgetåret1981/82 under tionde huvudtitelns avsnitt om skogsbruk (prop. 1980/81:100och 1980/81:136) 1980/81:45om vissa frågor rörande glasindustrin (prop. 1980/81:89) 1980/81:49om (prop. 1980/81:98) 13 §Meddelande om fråga Meddelades aft följande fråga framställts 1980/81:394 av () till statsministern omskyldighet för statliga myndigheter att använda svensktillverkade bilar: företog statsministern enofficiell resa till . Detta stora land är naturligtvis intressant för mångasvenska exportföretag. Vi skall som bekant jobba och exportera oss ur vårekonomiska kris. Kineserna har bl. a. visat intresse för atf låta en svenskbilindustri bygga lastbilsfabriker i för att lösa landets ökadetransportbehov. Detta projekt är ett av de största som någonsin diskuterats medsvensk industri. Kineserna har därmed låtit förstå att de placerat svenskbilindustri väldigt högt på den internationella skalan. Genom TV visades bilder från statsministerns hemkomst. Därframgick att efter statsministerns ankomst till gick färdenvidare med bil - av utländskt fabrikat. Med åberopande av det anförda vill jagfråga statsministern: Vill statsministern bidra till att ochstatliga myndigheter använder svensktillverkade bilar? 14 § Kammaren åtskildes .