prot · G409116 · 1980-12-31 00:00:00 — För att skapa trygghet för de anställda inomdenna bransch krävs det att en samordnad plan utarbetas förspecialstålsindustrins UtveckHng. Det är angeläget att investeringar sker i , bl. kallvalsverket.Jag yrkar därför bifall till reservation nr 3 om en planering förspecialstålsindustrin. Ipropositionen konstaterar statsrådet att strukturförändringarna inom SSABkommer att leda till påfrestningar för sysselsättningen i , ochOxelösunds kommuner. Dessa påfrestningar har redan gjort sig kännbara. har en minskning av arbetstillfällena skett med 92Ö personeri . För beräknas ytterligare 485 arbetstillfällenförsvinna på grund av beslutade eller aviserade förändringar. En satsning påatt skapa nya arbetstillfällen är därför absolut nödvändig. För att en sådanskall lyckas måste det finnas kapital. Regeringens förslag om ettmedelstillskott av sammanlagt 20 milj. kr. till de tre investmentbolagenDala-Invest AB, och är helt otillräckligt.Otillfredsställande är också att inte fördelningen mellan de olika företagen ärredovisad i propositionen eller i utskottsbetänkandet. I reservation nr 11 angående medelstillskott till vissautvecklingsbolag föreslår reservanterna att de tre bolagen tillförs 15 milj.kr. Jag yrkar bifall till även denna reservation och till samtHgaövriga socialdemokratiska reservationer. Stålindustrin,m. Idetta anförande instämde , , och (alla s). 61 (): Jag vill avsluta den här debatten genom att under de som ärmig tilldelade närmast ge en deklaration och möjligen en summering. Vihar i dagens långa debatt bevittnat utarmningen, vågar jag säga, avförutsättningarna för stålindustrin i vårt land. Det har omnämnts attSpannarhyttan, den sista masugnen i Bergslagen och i , begravs . Därmed ödelägger man en kvalitetsproduktion av råstål baserad på malm. Detär en kapitalförstöring, då det gäller en produktionsanläggning som ärfullgod, utrustad och modern. Man ödelägger en yrkeskunskap som funnits sedangenerationer tillbaka. Man prövar hårt samhälle. Allt under en tystaccept från regering och utskottsmajoritet. Bakgrundentill det här ligger i omläggningen av teknik i stålindustrin -jag tänkernärmast på ersättningen av malmmetallurgi med en skrotbaserad metallurgi. Detbetyder att vi måste importera en del av råvaran, och följden härav är, som jagser det, en ofrånkomlig prisstegring. Vi har en import på ett par hundratusen ton, och man har talat om i samband med den pågående omläggningen att denkvantiteten behöver fördubblas, måhända tredubblas. Importpriset liggerväsenfiigt högre än priset på vårt inhemska fallande skrot, och vi vet alltsåvad detta innebär. Vi kan, fru talman, vakna upp med en ganska svår baksmälla,och det är enligt min mening för tidigt att ge upp malmmetallurgin iMellansverige. Det är därför vi i en reservation har 6Riksdagens protokoll 1980/81:116-118 Stålindustrin,m. föreslagit en kommissionför analys och planering av metallurgins utveckling här i vårt land. Meningenting har skett. Jagvill säga några ord om de mindre handelsstålverken och även specialstålverken.För något år sedan, när vi diskuterade de här frågorna, var det kanske det somdominerade i debatten. Jag har under mina resor på de här platserna gjort eniakttagelse, som jag tycker är värdefull att föra vidare. Vi har en produktion,där man på många håll slåss med varandra, är orolig för varandras planer.Stålverken arbetar inte i något samförstånd utan snarare i kontrovers medvarandra. De arbetar ofta i kontrovers med . Det där har vi inte råd med.Enheterna i den här branschen får inte vara osams - med de hårda prövningar vihar framför oss. Det behövs produktionssamarbete, samarbete i utvecklingen,samarbete i marknadsföringen, om vi skall klara oss i det långa loppet. SSABhar sedan sin start ett stort program för sin investeringssatsning. Vi harupplevt olika planer, som tyvärr har fått revideras i negativ riktning ochställt till mycket oro. Men man gör f. n. en mycket kraftig satsning iDomnarvet på en ny produkt, och jag vill gärna ge ett erkännande för det.Risken med det hela är att denna nya produkt inte har några kunder. Man måsteskjuta undan andra leverantörer om man skall få några kunder, och det kan varabesvärligt. Vi får hoppas att det lyckas. Menbara därför att man nu gör den här satsningen får man inte glömma bort de bådaandra centra som har ansvaret för. Jag tänker på och . FörOxelösund gäller att det är viktigt att man, i avvaktan på den förbättring vinu ändå kan avläsa ekonomiskt bevarar underlaget för en fortsatt metallurgi, enfortsatt utveckHng av den redan inarbetade produktionen. Här talar jag ommasugnar, om koksverket och naturligtvis om gruvindustrin i , somhänger ihop med detta. FörLuleå gäller det, som har understrukit, rälsproduktionen,profilerna och fin valsverket. Isista hand gäller det - eftersom dominerar de här tre platserna i så enormutsträckning som fallet är - att hålla verksamheten och sysselsättningen uppe.Det är helt avgörande för de här orterna. Allt tal om alternativ produktion är,som jag ser det, någonting för publiken. Det är inte någon ersättning för detsom vi riskerar skall falla bort. SSABhar reducerat sitt arbetarantal med 2 000 anställda det varit igång. I den senaste planen 1981 talar man om en ytterligare reduktion med 2 500anställda. Jag vill understryka en sak som kanske inte varit uppe i den härdebatten , nämligen att stålkonjunkturen är en konjunktur som växlar,efterfrågan växlar ute i världen. Vi behöver bara gå , när dedå självständiga stålverken i och Domnarvet hade påtagligautvecklingsplaner, när man reste runt i och för att skaffa folkoch beställde hundratals nya bostäder av kommunerna för att kunna ta emot denexpansion man förväntade. var inriktningen den motsatta. Låtoss inte, bara för att vi nu befinner oss i en pressad situafion, tro att denfortsätter i all framtid, lika litet som vi när vi befinner oss i ettuppåtgående skedeskall tro att det skall fortsätta för all framfid! Man får se det här i ettlängre perspektiv. Det gäller att hålla ut på ett sådant här för nationen såavgörande område. Vihar malmen i vår närhet, vi har elkraften, vi har yrkeskunskapen sedangenerationer och vi har traditionerna i den här näringen. Därför efterlyser jagett större ansvar i det långa loppet. Jaghar erfarit att man i har engagerat sig i en stålindustri med starkprogressiv utveckling. Det är en nation som är utomordentligt duktig på detmesta man där tar sig före, men som inte på det här området har de traditionersom vi har i vårt land. Jaghar också lagt märke till att håller på med en utbyggnad av sinproduktion av handelsstål. Jag är rädd för att mina minuter nu är slut. Jag skall sluta med attsäga att vi således behöver en regering och en SSAB-styrelse som präglas mer avframtidstro på denna urgamla stabila näring i vårt land än vi f. n. har. Jagyrkar bifall till de socialdemokratiska reservationerna. Stålindustrin,m. 62 (): Den här debatten och inte minst det senaste inlägget ger belägg för denutomordentliga oro som råder på den här marknaden. Tyvärr tycks oron - det harbestyrkts också av - ta sig uttryck i ett konkurrensförhållandemellan de inhemska företagen som är i allra högsta grad oroande och som säkertinte befrämjar den utveckling på det här området som är eftersträvansvärd. Idet betänkande vi nu behandlar finns det elva reservationer. Det ger ocksåbelägg för att det finns en massa skiftande intressen runt om här i landet. Mensanningen är väl den att om samtliga reservationer på grund av någonolyckshändelse skulle bifallas, så skulle det leda fill det verkliga kaoset pådet här området. Jaghar in i det sista allvarligt övervägt om jag skulle stödja en av reservationerna,och det är reservafion 9, som behandlar finvalsverket i . Jag villinledningsvis säga att och stålföretaget där - gamla NJA - verkligen harställt upp på de planer som lagts fram inom och medverkat till en saneringsom varit angelägen. Situationennär det gäller finvalsverket i är den att man måstegöra någonting åt det. Mot den bakgrunden hade jag fakfiskt tänkt sluta uppbakom reservationen. Jagmåste säga att det aldrig skulle ha fallit mig in att tveka inför beloppet 150miljoner. En riktig investering av den storleksordningen på det här området kandefinitivt inte vara dålig för samhällsekonomin. Om finvalsverket i Luleåmåste läggas ned -vilket blir resultatet om det inte byggs ett nytt -kommersamhället att få ta på sig betydligt större kostnader för att skapa andrauppgifter åt de människor som då blir utan arbete. Närjag i alla fall tar ställning för utskottsbetänkandet, vill jag bestämtfillbakavisa påståenden om att det skulle vara en produkt av någonting somalldes har kallats för kadaverdisciplin, utan jag gör det därför att jaghar Stålindustrin, m. m. fått detklara beskedet från ledning att även om det anvisas pengar är man i daginte beredd att ta ansvaret för det här byggandet. Det är mot den bakgrunden som jag kommer att rösta förutskottets hemställan även på denna punkt, och jag gör det mot den bakgrundenatt jag är helt övertygad om att industriministern kommer att medverka till attanvisa medel för finvalsverket i så snart det över huvud taget visar sigatt ;s ledning vill vara med om ett förverkligande av de planer därfinvalsverket ingår som en av de väsentliga uppgifterna. Det är en uppgift somför Luleås del är utomordentligt angelägen och också brådskande, och jagförutsätter följaktligen att det så snart som möjHgt kommer att läggas fram ettförslag i ärendet. Reservationen utgår ju också ifrån att det måste läggas framen proposition, och det kommer en proposition senare där den här frågan i såfall tas upp. Med detta,fru talman, yrkar jag bifall fill utskottets hemställan. Utskottets hemställan bifölls. Mom. 2 (särskild kommission förstålindustrins metallurgiutveckling m. I en förberedande votering biträddes reservation 1 avIngvar m. fl. med 132 röster mot 16 för motion 1933 av m.fl. i motsvarande del. 149 ledamöter avstod från att rösta. I huvudvoteringen bifölls utskottets hemställan med 149röster mot 148 för reservation 1 av m. fl. Utskottets hemställan bifölls. Mom. 4 (åtgärder för stål- och gruvindustrins framtidautveckling) Utskottets hemställan bifölls med 281 röster mot 16 för motion 1933av m. fl. i motsvarande del. Mom. 5 (samordning av handelsstålsindustrin) I en förberedande votering biträddes reservation 2 avIngvar m. fl. med 134 röster mot 16 för motion 1933 av m.fl. i motsvarande del. 147 ledamöter avstod från att rösta. I huvudvoteringen bifölls utskottets hemställan med 149röster mot 148 för reservation 2 av m. fl. Mom. 6 a (planering för specialstålsindustrin) Utskottets hemställan bifölls med 149 röster mot 148 förreservation 3 av m. fl. i motsvarande del. Mom. 6 b (åtgärder motinskränkningar i specialstålsindustrin) Nr 116 Utskottetshemställan bifölls med 281 röster mot 16 för motion 847 av Mom. 6 c (åtgärder mot inskränkningar vid i ) Utskoftetshemställan bifölls med 281 röster mot 16 för motion 1022 av . Mom.7 (förstatligande av ) Utskoftetshemställan bifölls med 281 röster mot 16 för motion 1933 av m. fl.i motsvarande del. Mom.8 (statlig aktiemajoritet i , m. Utskottetshemställan bifölls med 149 röster mot 148 för reservation 4 av . Mom.9 (överförande till samhället av viss kraftrörelse) Utskoftets hemställanbifölls med 274 röster mot 23 för motionerna 1933 av m. fl. imotsvarande del och 602 av m. fl. Mom.10 (en ny plan för framtidsinriktning) Utskottets hemställan bifölls med281 röster mot 16 för motion 1933 av m. fl. i motsvarande del. Mom. 11 (finansiering av sysselsättnings- ochutvecklingsfrämjande åtgärder inom ) Utskottetshemställan bifölls med 149 röster mot 148 för reservafion 5 av . Mom.12 (investering i granultillverkning i ) Reservation 6 av JohanOlsson m. fl. bifölls med 149 röster mot 148 för utskottets hemställan. Mom. 13 a (vissa projekt i ) Utskoftetshemställan bifölls med 149 röster mot 148 för reservafion 7 av . i motsvarande del. Mom.13 c (villkor för upphörande med viss gruvbrytning) Utskottets hemställanbifölls med 280 röster mot 16 för motion 1933 av m. fl. Ändraderegler för beskattning av företag Mom. 13 d, 14 och 15Utskottets hemställan bifölls. Mom.16 (tillverkning i av järnvägsräls) Utskottetshemställan bifölls med 149 röster mot 148 för reservation 8 av . Mom.17 (finvalsverket i ) Vidvotering genom rösträkning avgavs 148 röster för utskottets hemställan och 148röster för reservation 9 av m. fl. Kammarenbeslöt med 155 röster att betänkandet i dess helhet skulle återförvisas fillutskottet. 139 röster avgavs för att momentet skulle avgöras genomlottning. 9 § Ändrade regler förbeskattning av företag Föredrogs skatteutskottets betänkande 1980/81:47med anledning av förnyad behandling av proposition 1980/81:68 om ändrade reglerför den skattemässiga behandlingen av inventarier, fastigheter och pågåendearbeten, m. m. Utskottets hemställan om att betänkandet skulleföretas till avgörande efter endast en bordläggning bifölls av kammaren. Anf.63 (); Jag ber att få yrka bifall till den vid betänkandet fogadereservationen, som är likalydande med de två reservationer som finns ibetänkandet nr 25. Anf.64 (): Jag ber att få yrka bifall till hemställan i skatteutskottetsbetänkande nr 47. Detta betänkande överensstämmer i huvudsak medskatteutskottets betänkande nr 25. Den enda skillnaden är att det yrkande somställdes under den förra debatten och understöddes av samtliga partier harinarbetats i skatteutskottets betänkande nr 47. Utskottets hemställan återfanns i skatteutskottetsbetänkande 25 utom såvitt avsåg mom. 21 och del av mom. 24. Mom.11 (forskning och utveckling m. Utskottetshemställan bifölls med 149 röster mot 148 för reservation 1 av m.fl. Mom. 13 (slopande avinvesteringsreservsystemet m. Utskottetshemställan bifölls med 149 röster mot 148 för reservation 2 av Torsdagenden m. fl. stöd m. m. 10§ Periodiskt understöd m. m. Föredrogs skatteutskottets betänkande 1980/81:48med anledning av förnyad behandling av motioner om periodiskt understöd m. m. Utskottets hemställan om att betänkandet skulleföretas till avgörande efter endast en bordläggning bifölls av kammaren. Anf.65 (): Jag yrkar bifall till den socialdemokratiska reservationen, somåterfinns i skatteutskottets betänkande 35. Anf.66 (); Jag yrkar bifall till reservation nr 2. Den går i korthet ut på att geenskilda människor ökade möjligheter att lämna stöd till ideella, religiösa ochfackliga organisationer för insatser i . Anf.67 (): Jag yrkar bifall till utskottets hemställan. Utskottetshemställan återfanns i skatteutskottets betänkande 35. Mom.1 (frivilliga periodiska understöd) Utskottetshemställan bifölls med 149 röster mot 148 för reservafion 1 av m.fl. Mom. 4 a (stöd till ideella organisationer) Utskottetshemställan bifölls med 264 röster mot 33 för reservafion 2 av ochWilhelm . Industrigarantilån,m. 11§ Industrigarantilån, m. m. Föredrogs näringsutskottets betänkande 1980/81:46om industrigarantilån (prop. 1980/81:101) och om . Utskottet riktar viss kritik mot regeringen för att etttillfredsställande beslutsunderlag inte har lämnats i propositionen. Jag villsom ansvarigt statsråd ge några kommentarer till utskottets skrivning i dettaavseende. Ackordsförhandlingarnaför en finansiell rekonstruktion av Vänerskog var mycket komplicerade ochtidsödande. I realiteten förelåg ingen uppgörelse i frågan förrän , och trycklov för vederbörande proposition måsteges vid lunchberedning med regeringen . Ackordsförhandlingarna hadeväckt stor uppmärksamhet och kom att ske med maximal öppenhet. Ingen kan alltsåha svävat i okunnighet om statens engagemang i frågan. Frånindustridepartementets sida har vi också strävat efter att fortlöpandefillhandahålla allt beslutsunderlag för utskottet. Det har följaktligen varitett flertal kontakter i detta syfte mellan handläggare på departementet ochutskottets kansli. Jagbeklagar uppriktigt att det i detta speciella fall inte varit möjligt att ipropositionen presentera ett mera fullödigt beslutsunderlag. Anf.69 (vpk): I det här betänkandet behandlas rätten till arbete för människorna iÅmotfors och i . I motionerna 1020 och 1021 begärs dels attregeringen skall ingripa och hindra nu beslutade och planerade inskränkningarvid de båda bruken, innan regeringen har lagt fram den sedan två år tillbakaaktualiserade helhetsplanen för den svenska skogsindustrins framtid, dels attregeringen skall se till att anställda vid och bruk fårmöjHghet att i sina egna organisationers regi utreda brukens framtid. Jagvet att vi är sent ute. Auktion och spekulation över de anställdas huvudensattes i gång sedan hade beslutat att de båda bruken skulleläggas ned. är sålt och turerna kring Åmotforsför-säljningenfortsätter. Motionernaingår i ett större perspektiv. De hänger samman med motionerna 847,848, 849 -en rad konkreta förslag för att rädda jobben och utveckla länets industri istället för att låta den avvecklas. Detär inte jag personligen som har suttit i arbetsrum H 6:3 i det här huset ochfunderat på egen hand. Förslagen och motiveringarna är resultatet av ett brettarbete inom vpk;s partiorganisationer i , med deltagande av fackligtaktiva kamrater från de berörda krisorterna, människor med förankring i deproblem som det handlar om. Det är inte fråga om att istadigt försvara att devärmländska arbetarna och tjänstemännen skall ha kvar precis de arbetsuppgifter som de har eller att bruken skallfortsätta att producera samma varor som . Förändringar har hela tideninträffat, alltsedan industrin byggdes upp. Det är fråga om att förändraindustrin i på de arbetandes villkor och på de värmländska kommunernasvillkor. En bärande tanke bakom alla dessa förslag är att i förstahand stoppa nedläggningar och inskränkningar i syfte att vinna tid och fåandrum för att utforma alternativ för värmlänningarnas väl - inte förstorbolagens - för här finns en uppenbar motsättning mellan motstridigaintressen. Vänerskog är förvisso inget storbolag i denna mening. Detkan t. o. m. förtjäna påpekas att tanken på ett skogsböndernasindustriföretagande i som en värdefull motvikt till de stora bolagensutplundring av landskapet faktiskt också föresvävade de värmländskakommunisterna, när de skrev program för länet i skuggan av bruksdöden ochnedläggningsvågen . Det var innan Vänerskog var påtänkt.Självfallet gör jag därmed inte anspråk på att det var mina partikamrater ilänet som var först med tanken på ett Vänerskog och därmed skulle ha äran avdetta skogsägarnas bolag. Men vi får se detta som led i en strategi för attvärna en värmländsk industri i värmlänningarnas intresse. Det är en industrisom skall ge värmlänningarna arbete och ha förankring i långsiktiga värmländskaintressen. Det såg länge ut som om en någorlunda framkomlig väg skulle vara attbygga upp ett av småfolket i länet kontrollerat industriföretag, baserat påskogsråvaran. Vänerskog har aldrig haft tillgång till stora ackumuleradekapital som de stora bolagen . Konkurshotet har längevarit överhängande. skogsägande småbrukare har inte kraften - ens medaldrig så stort uppbåd av inbördes solidaritet - att sätta till det kapital somskulle krävas för en industriell förnyelse på Vänerskogs grund.Skogsägarindustrin har ju också på andra håll i landet under den senaste krisenslaktats och slukats upp av de stora bolagen och de mäktiga finansintressena.Kortsiktiga förtjänster på den sinande skogsråvaran är angelägnare för dessaintressen än framfiden för glesbygd och bruksorter i och i andra regioner. Arbetet bakom vpk:s Värmlandsmotioner till årets riksmöteär ett politiskt försök att ange riktlinjer och anvisa vägar ur den regionalakrisen. Vpk är inget politiskt serviceföretag som strör omkringsig löften. Våra motståndare gör trägna försök att förlöjliga oss genom attframställa oss som ansvarslösa opportunister som lovar mycket och mer än andradärför att det inte ser ut som om vi skulle kunna få makten. Men vårt mål äratt vara ett aktionsparti, som sätter i gång en rörelse bland de många ochlänkar in denna rörelse mot en socialistisk framtid. är det alltöverskuggande målet att bryta en utveckling som hotar vår framtid - vårgemensamma framtid. Därför lägger vi fram krav på åtgärder som skulle göra detmöjligt för de många människorna utanför vårt parti, av vilka många inte hellerär med i andra partier, att tillsammans ge sig in ett långsiktigtansvarstagande för industrins framtid. Industrigarantilån, m. m. Industrigarantilån, m. m. röstade vi om de regionalpolitiska förslagen.Därmed avfärdades i snabb takt en hel rad av de förslag som vi har framställt.Många av dessa förslag intresserade inte heller den socialdemokratiska delen avoppositionen. Jag vill här framför allt rikta uppmärksamheten pådemokratifrågan när det gäller kampen för jobben, det poHtiska arbetet förrätten till arbete. När vi ställer kravet att jobben skall vara kvar tills dearbetande har fått göra fackliga motutredningar, så är inte vår föreställningden att fackföreningarna och till dem knutna forskare skulle göra bättreutredningar än dem som bolagens experter och statliga experter har gjort med demål som dessa andra utredningar har haft. Tanken är ju att dessa motutredningarskulle få helt andra mål och syften än bolagens och statens genom att varastyrda av de anställdas och deras hemkommuners intressen. Dessa intressen ärfolkflertalets intressen. De är de samhällsekonomiska intressena ställda motde kapitalistiska intressena. Det är just i den meningen de demokratiskaintressena är ställda mot fåtalets intressen. Mot den bakgrunden, fru talman, är det ett klart övergreppmot demokratin att regeringen låter industrinedläggningarna och ägarbytena fåfortsätta, genom beslut över de anställdas huvuden, och att man månad eftermånad skjuter upp sitt eget åtagande att åtminstone från sin horisont politisktoch ekonomiskt genomlysa den svenska skogsindustrins framtidsmöjligheter. Jag har sagt det förut i en debatt med industriministern,och jag säger det än en gång: Medan gräset gror dör kon. fortsätter jobben att försvinna, och fortsätter denregionala obalansen att förvärras, utan att regeringen ingriper och formuleraren industripolitik. Även om landets arbetare och tjänstemän inte har mycketgott att vänta sig av en industripolitik som formuleras av en regering ikapitalägarnas tjänst, så skulle dock en proposition om skogsindustrins framtidge åtminstone en chans att diskutera frågorna och arbetarpartierna dehektiska att formulera sina alternativ. Alternativen skulle dåkunna få förankring i de arbetandes och folkflertalets intressen. När nu inteden borgerliga regeringen förmår att utforma en industripolitik, så borde demånga berörda människorna på krisorterna och krislänen få tid på sig att skapaalternativ. Men i stället åker borgerliga politiker och statsråd ut och talarhurtfriskt till de arbetslöshetshotade människorna. Man säger att de skallarbeta mer och hjälpa till att arbeta ur krisen. Vilket blodigt hån ärinte det mot landets löntagare, som redan har böjt sig och accepterat storareallönesänkningar och försämrad samhällelig service. Men värst av allt i denna politikernas passivitet ochdetta knäfall inför de mäktiga, kortsiktiga kapitalintressena på folketsbekostnad är vissa ledande socialdemokraters intresse av att de som hararbete skall öka sin arbetstid. Det är nedslående att se den uppenbara frånvaron av socialdemokratisktintresse för den växande opinionen bland de nedläggningshotade industri- ernåsanställda att ta saken i egna händer, sätta sig ned och studera sina företagsframtidsmöjligheter, skaffa fram material och bearbeta det tillsammans medforskare samt diskutera och lägga fram alternativ. Inte med ett enda ord berörsocialdemokraterna kraven på att fackliga motutredningar skall avvaktas. Denämns inte i någon av de många marginella reservationerna. Socialdemokratiskapolitiker går ut med slagordet demokratisk socialism. Begreppet är precis likagiltigt för kommunisterna, i den mån det verkligen handlar omsocialism eller om socialistiska mål - strategiska och medvetna, om än i ett aldrigså långsiktigt perspektiv.