prot · G40951 · 1980-12-31 00:00:00 — Därförlägger den fram sådana här förslag som - som det garanterar enomfördelning från rik till fattig - gör sken av att regeringen vill påverkainvesteringarna. Om beslutet tas skall det bli mycket intressant att sehur investeringsutvecklingen kommer att se ut det närmaste året. säger att det förslag som regeringen presenterarmed de här argumenten har låginkomstprofil. Ja - möjligen låga inkomster blandaktieägare. Om jag räknat rätt på de siffror som är presenterade ipropositionen skall man alltså ha en aktiestock på , som ger normalavkastning, för att kunna tillgodogöra sig . Och densom har . i aktier är ingen låginkomsttagare i vanlig mening. Sedan anför man ändå i en skrivning strax intill att dettaär till för att locka nya hushåll att börja köpa aktier. Vi vet ju hur mycketde har att köpa för som inte förut har aktier. Sedan säger att människor som har pengarföredrar att placera dem i diamanter, konst och sådant. Ja, det är klart att degör det. Men vidtag då några åtgärder som gör det omöjligt för dem attspekulera i sådan improduktiv verksamhet. Man har tydligen vaknat till nu närdet gäller obligationsmarknaden, där man kvittar improduktiva vinster motvinster pä obligationer. Då var man snabb att vidta åtgärder, och jag villgärna uttala beröm över att man föreslår åtgärder i propositionen. Sätt åt dem som gör spekulafionsvinster i stället för attgöra det lättare för dem som redan har att tjäna mera! Det vore betydligteffektivare. kör fram med det gamla vanligapåståendet att kommunisterna inte vill ha en fungerande akfiemarknad. Det ärsjälvklart att vi helst ser ett helt annat, samhällsnyttigt system - inte ettsystem där man lever på i huvudsak arbetsfria inkomster, somindustrin och samhället i övrigt håller på att rasa ihop. 41KNUT () replik: Jag vidhållerpåståendet att förslaget ombegränsningar i beskattningen avaktieutdelningar har en låginkomstprofil, tyför den som har höga inkomster betyder en lättnad på . mindre än förden som har en lägre inkomst. talar om reservationsrätten. Ja, denfinns visserligen, men vi har hört talas om ett flertal fall av mobbning närdet gäller sådana som öppet erkänt att han ellerhon inte vill stödja det socialdemokrafiska partiet inom en fackklubb. Jagvill bara påpeka för att moderata samlingspartiet sedan merän inte tar emot några bidrag från näringslivet. ValterKristenson säger att han inte ger mycket för den enkät som gjorde . Han svarade, säger han, men fick inte svarenpublicerade. Ja, det var ju glädjande att svarade. Vi fickemellertid inte höra vad han svarade. Jag kan fillägga att de flesta av ValterKristensons kolleger i skatteutskottet också hade svarat. Vidaresäger att det här med obligafionsemissionerna inte varriksgäldskontorets fel. Nej, det har jag aldrig påstått. Jag har inte allsskyllt på - tvärtom påstod jag att det var en olycklighandling från regeringens sida, och det vidhåller jag. Beträffandebeskattning av aktier och aktieutdelningar kan man lägga till att de intejämställs med arbetsinkomster, eftersom de ofta är förknippade med en skatt påförmögenhet. Aktier tas upp fill av kursvärdet, medan fasfigheter tas upptill av marknadsvärdet, och konst tas inte alls upp. Dessutom äraktieutdelningar sambeskattade, och det är inte arbetsinkomster. TillHans Petersson i vill jag säga, när han påstår att man bör vidtaåtgärder mot improduktiva investeringar i konst och annat, att saken hardiskuterats. Men det är utomordentligt svårt att genomföra åtgärderna, och omman gör det är det fara värt att pengarna konsumeras i stället för att placerasi andra sparformer, som människor betraktar som mindre fördelaktiga. Sedanvill jag bara konstatera att är mera intresserad av statskapitalismoch därför inte har mycket till övers för en väl fungerande aktiemarknad. 42 () replik: säger att man möjligen har reservationsrätt ifackföreningarna när det gäller avgifter eller anslag till socialdemokratiskaparfiet. Ja, är man inte med på den fackliga avdelningens möten, så har manreservationsrätt, om majoriteten beslutat att kollekfivansluta avdelningeneller ge ett anslag fill partiet. Menhur är det med bolagens anslag till moderata samlingspartiet, vare sig de utgårnu eller utgick i under tidigare valrörelser? Hade denenskilde aktieägaren någon reservationsrätt, , mot deanslagen? Hade jag som köpare av ett företags produkter någon möjlighet attprotestera, när man tog av den vinst som uppstod genom att jag var köpare avföretagets produkter eller tjänster, och reservationslöst gav pengar tillmoderata samlingspartiet? får de en god förräntning på de här anslagen; detgår väl ändå inte att förneka. Närdet gäller aktiespararnas tidning och deras enkät kommer sedan svara utförligare än vad jag har gjort. har talatom min egen roll i den historien, och jag har varnat för atttro på aktiespararnas uppgifter, 43 HANS i (vpk) replik; Jag kan bara konstatera att att det var olyckligt att ändra avdragsreglerna för obligationsvinsterna,som vi har diskuterat . Men accepterar han fortsattspekulation i improduktiva verksamheter, i diamanter och liknande objekt somhan själv nämnde. För att ändå få litet pengar till den aktiemarknad som hantycker fungerar så väl skall man lätta beskattningen där också, dvs. man skallpå alla håll underlätta möjligheterna till snabba vinster för dem som redan harpengar. Detta är naturligtvis i avsaknad av riktig industripolitik, näringspolitikoch en utvecklingsplan för samhället som skulle bygga på andra grunder. I ställetsläpper man helt efter för kapitalets önskningar. Det visade sig också i går,då man inte var beredd att göra ett dugg åt stora karteller medvärldsomspännande verksamhet. - Detta är vad menar med en välfungerande aktiemarknad. 44 () replik: frågade om han såsom köpareav varor har möjlighet att påverka det företag som tillverkar dessa varor, omdet företaget har skänkt eller skänker pengar till något visst parti.Nej, det har han självfallet inte - och jag tror inte att vederbörande varablir sämre för det. Men självfallet har möjlighet attbojkotta företag som han ogillar genom att inte köpa deras produkter. Jag konstaterar att det i den här finns enmajoritet mot kollektivanslutning - men vi skall ju inte diskutera den fråganvid det här fillfället, och därför avstår jag också från att göra det. Sedan kan jag bara tilläggabeträffande reavinstskatten att man i det socialdemokratiskt styrda Norgenyligen beslöt att avskaffa realisationsvinst på aktier som innehafts i mer . Där har man alltså större förståelse för en väl fungerandeaktiemarknad. Regeringen har föreslagit enrad åtgärder för att förstärka landets ekonomi. De kan sägas vara av fyra slag: Åtgärder för att bromsa den kommunala expansionen. Dehar av allt att döma givit resultat. Vissaskattehöjningar för att bl. a. förstärka inkomstsidan i den statliga budgeten -momsen och punktskatterna höjdes av den urtima . Besparingar istatsverksamheten, främst manifesterade i besparingspropositionen. Offensivaåtgärder för att öka den produktiva aktiviteten i ekonomin. Det vi diskuterar hör till den sist nämndakategorin. Delvis på grund av det höga ränteläget, men också av andra skäl, harfinansiella kapitalpla- ceringarallt oftare kommit att te sig mer lönsamma än investeringar i produktivverksamhet. Jag skall inte gå in på orsakerna fill detta. Men det finnsanledning att konstatera att ett sådant förhållande inte kan bestå under längretid, om vi verkligen vill komma till rätta med balansproblemen i ekonomin. Därför har regeringen bl. a. föreslagit lättnader ibeskattningen av akfiesparande och ändrade regler förrealisationsvinstbeskattningen, som gör att realisationsvinster vid fastighetsförsäljningari långt större omfattning än blir skattepliktiga. Även om dagens debatt bara rör ett par frågor, så är detändå vikfigt att erinra om det skattepolitiska och finanspolitiskahelhetsperspektivet. På flera områden får kapitalägarna som grupp finna sig ien skärpt beskattning. Den höjda realisafionsvinstbeskattningen på fastigheteroch den ökade fastighetsbeskattningen kan antas få en dämpande effekt påprisutvecklingen på fast egendom. Om den effekten mot förmodan uteblir, såkommer i stället en ökad del av värdestegringen att få betalas i skatt. I bäggefallen påverkas fastighetsägarnas förmögenhetsförhållanden. Det är också regeringens uttalade mening att vi återigenbör pröva de tekniska möjligheterna att skärpa beskattningen även på s. k.alternafiva placeringar. En sådan prövning görs f. n. i . De lättnader som föreslås i beskattningen avaktieavkastningarna får .ses mot bakgrund bl. a. av dessa skärpningar. Enviktig orsak till förslaget är dessutom naturligtvis att aktieinkomster i dagbeskattas utomordentligt hårt. Det har ibland sagts att förslaget i propositionen skulleinnebära att aktieinkomster beskattas lindrigare än arbetsinkomster. Det ärmöjligt att lägga ganska vitt skilda förutsättningar till grund för enjämförelse av hur olika inkomstslag beskattas. Och det är då också möjligt attkomma till vitt skilda slutsatser. Men jag tror att påståendet om en föreslagenförmånsbehandling av aktieinkomster bygger på en alltför begränsad syn.Utdelningarna tas ju i princip frän vinstmedel som redan beskattats hos detutdelande bolaget. Förslaget innebär att denna betalda skatt till viss delbehandlas som en innehållen preliminär skatt för den som får utdelningen.Fortfarande kommer emellertid hela skatten på utdelningen - bolagets ochaktieägarens tillsammans - att vara högre än aktieägarens marginalskatt på t.ex. ett extraarbete. Att lätta beskattningen på aktieinkomster är inte alldelesutan fördelningspolitiska problem. Men problemen har inte främst att göra meden jämförelse mellan beskattningen av utdelningsinkomster och arbetsinkomster.De fördelningspolitiska problemen uppträder även om man bara i någon mänlindrar den särskilt hårda beskattningen av erhållna utdelningar. Och dethänger samman med att aktieägandet är den mest ojämnt fördeladeförmögenhetsformen. Behovet av att kraftigt förstärka företagens lönsamhet ochsoliditet har påvisats bl. a. av långtidsutredningen. Utan en finansiellförstärkning av näringslivet blir det mycket svårt att utjämna de balansbristersom präglar 5 protokoll 1980/81:51-52 Det råder enligt min mening inget tvivel om att det blirlättare att genomföra en önskvärd förstärkning av det riskvilliga kapitaletsställning om en sådan förenas med åtgärder i syfte att åstadkomma ett mer sprittoch jämnare fördelat aktieägande. Olika möjligheter att lösa det här problemetstuderas f. n. av utredningen om löntagarna och kapitaltillväxten. Men redan iett mer kortsiktigt perspektiv än det som präglar utredningens arbete är detnödvändigt att stimulera intresset för aktieplaceringar. Man har då att utgåfrån rådande fördelning av aktieägandet. Det gäller därför att väga samman tvåskilda intressen. Det ena intresset är att stimulera så många kategorier sommöjligt att satsa riskvilligt kapital i näringslivet. Det andra är att debegränsade lättnader i beskattningen som bedömts vara möjliga i första handskall gå fill det stora antalet små akfieinnehav. Den här sammanvägningen av intressen har lett till attregeringen föreslagit lättnader i aktiebeskattningen i form av enskattereduktion av mottagen utdelning . för makar gemensamt. Dessutom haraktiefondsalternativet fått en förmånligare behandling i skattesparandet. Utskottsmajoriteten delar propositionens synsätt. Men manvill med hänsyn fill det rådande budgetläget sätta beloppsgränsen till 7 500resp. Jag kan för egen del godta den avvägning som skatteutskottetsmajoritet gjort. Även om man sätter beloppen pä en något lägre nivå än vad somföreslås i propositionen, så kommer aktiesparandet i fortsättningen att kunnahävda sig väsentligt mycket bättre än vid en jämförelse, med andraplaceringsformer. Det finns ingen anledning att dölja att regeringens syftevarit att göra aktier fill ett intressant alternativ för människor med ettmindre sparkapital att förvalta. Det här är nämligen också en ideologisk fråga. För den som ser en marknadsekonomi byggd pä enskilt ägdaföretag som den för vårt land mest lämpade ekonomiska organisationsformen ärdet självklart att aktiebeskattningen måste vara sådan att aktier för vanligamänniskor framstår som en attraktiv placeringsform. Däremot förstår jag att åtgärder som kan göra aktieägandetlockande för breda folkgrupper kommer olägligt för den som helst skulle semarknadsekonomi och enskilt ägda företag ersatt av något annat sätt att ordnaekonomin. Som ett led i strävan att i större omfattning än hittillsta fram reavinster till beskattning och därmed något begränsa spekulativavärdestegringar på fast egendom föreslog regeringen i propositionen 39 attrealisationsförluster på premieobligationer i fortsättningen endast skall fåkvittas mot realisationsvinster på premieobligationer. Premieobligationerna är riktade speciellt till småsparare.Det är staten som genom sin upplåning skapar och bestämmer reglerna förpremiemarknaden. Därför är det enligt min mening alldeles extra stötande attpremieobligationer blivit föremål för omfattande spekulativa operationer i syfte attundvika skatt. Att den här marknaden haft klara spekulafiva drag framgick medall önskvärd tydlighet av den häftiga reaktion som propositionens förslagföranledde. Vilken slutsats skall man då egentligen dra, när detframgår hur spekulafiv premieobligationsmarknaden varit? Inte kan välslutsatsen bli att det är lämpligt att ta tillbaka det framlagda förslaget. Detblir ju inte mindre angeläget att stoppa spekulationen, därför att den, attdöma av reaktionerna pä och utanför börsen, haft en större omfattning än vad viräknade med när propositionen skrevs. Det råder också stor enighet i riksdagenom propositionens principer i den här delen. Förslaget i propositionen omfattade alla kvittningsmöjligheter.Utskottet har gjort den ändringen i propositionens förslag, såsom utskottetsvice ordförande redovisade, att realisationsförluster som uppkommer påpremieobligationer bör få kvittas mot realisationsvinster påbörsaktier . Därefter skulle de i propositionen föreslagnareglerna gälla fullt ut. Detta är en ändring av mindre betydelse och påverkar intemöjligheterna att stoppa de mer flagranta kvittningsfallen. Jag kan liksom ifråga om aktiebeskattningen acceptera utskottsmajoritetens förslag. Jag förstår mycket väl att spekulanterna irealisationsförluster snabbt säljer ut sina innehav medankvittningsmöjligheterna ännu består. Det är en effekt som man kunnat förutseoch som inte gär att göra något åt. Självfallet verkar detta pressande påkurserna, vilket f. ö. gör de avsedda förlusterna lättare att uppnå. Men det är inte särskilt välbetänkt av andraobligationsinnehavare att , på grund av debatten kring regeringens förslag,sälja sina obligationer till rådande kurser. Det har nämligen skett enöverreaktion på börsen. När den värsta uppståndelsen lagt sig och alla vunnitfull klarhet om de regler som skall gälla , så kommer det åter attuppstå en väl fungerande andrahandsmarknad för premieobligationer, där kursernapå de olika länen bestäms av rådande kredifläge, återstående löptid ochtidpunkten för nästa dragning. När kurserna på andrahandsmarknaden stabiliserats efterspekulanternas uttåg kommer det också att uppstå efterfrågan på nya premielåntill villkor jämförbara med dem som gällt. Det vikfigaste förslaget i propositionen är det som röraktiebeskattningen. Jag har också, herr talman, ägnat huvuddelen av det häranförandet åt den frågan. Det råder en närmast total enighet om behovet att stärkaföretagens soliditet och tillgång pä riskvilligt kapital. Även densocialdemokratiska oppositionen understryker detta i sin reservation tillskatteutskottets betänkande. Däremot finns det betydande oenighet om hur ensådan förstärkning bör ske. Det framgår bl. a. av debatten kring propositionenom stimulans av akfiesparandet. I grund och botten rör det sig om olikauppfattning i fråga om det önskvärda och lämpliga i en marknadsekonomi byggd påi huvudsak enskilt ägda företag. Den politiska riktning jag företräder ser inte någrafördelar i att ytterligare beträda planekonomins väg. Visst behövs statligainsatser i näringspolitiken. Men det näringsliv som visat sig fungera bäst ärbyggt på enskilt ägda företag som tillåts vara lönsamma, decentraliseratbeslutsfattande och stimulans till enskilt sparande. Regeringens proposition omstimulans fill aktiesparandet är ett uttryck för denna syn. Oppositionensavståndstagande har till betydande del sin grund i en något annan syn påmarknadsekonomins och den mer planstyrda ekonomins resp. möjligheter atttillgodose människornas önskningar. Det är det som debatten i grunden gäller. 46 TREDJE VICE TALMANNEN: Jag vill göra kammarens ledamöter uppmärksamma på attmeddelande om kvällssammanträde nu har anslagits. 47 () replik: Jag skulle bl. a. vilja säga följande tillRolf . Han påstår att akfieinkomster beskattas hårdare än annan inkomst.Är det alldeles säkert? En årsinkomst på . beskattas mildare om denkommer från utdelning av aktier än om den kommer frän arbetsinkomst. Sedan drar in dubbelbeskattningen och hurvinsten uppstått i företaget. Det är rätt ointressant både för den som äranställd i företaget och för den som har aktier i företaget. Den som äranställd i företaget kanske varken gillar dubbelbeskattning eller utdelning. Dåblir det ju mindre över som företaget kan betala ut till hans lön. Kom inte medsådana här tvärsäkra påståenden! När de analyseras visar det sig att de inte äralldeles riktiga, säger att förslagetskall ses mot bakgrund av att regeringen vill att mer riskvilligt kapitalsatsas i företagen. Om vi håller oss till och mig, eftersom det ärvi som diskuterar, och jag händelsevis har 10 000 aktier i som RolfWirtén köper av mig, får något mer riskvilligt kapital för att dennaförsäljning äger rum? Det är detta som sker på börsen nu och kommer att skenästa år och även åren framöver. Det är ju först den dagen ett företag ger uten nyemission som företaget tillförs friskt riskvilligt kapital. Jag sadetidigare att vi är intresserade av det, men vi måste först ändra företagens tropå ekonomiska framtid. Bedömer de den som ljus kommer de att satsa pånyinvesteringar exempelvis i byggnader och maskiner. Det ger mer jobb ochmindre antal arbetslösa. Men kan och den borgerliga majoritetenåtminstone till en liten del lova att den skattelättnad som blir följden avförslaget kommer att återinvesteras - eller rättare sagt att det köpsnyemitterade aktier för den - har man nått en del av syftet. Men kommerpengarna bara att användas till konsumtion, då har ni helt misslyckats. 48HANS i (vpk) replik; Med anledning av att budgetministern i sittanförande sade att sä många kategorier som möjligt skall satsa pengar i aktier- det finns alltså en tanke om att detta med aktieägande skall bli var mansverksamhet - skulle jagvilja fråga; Hur många hushåll kommer att etablera sig som aktieägare? Harregeringen gjort någon beräkning av det? Hur mycket friska pengar kommer atttillföras industrin? Eftersom det uppenbarligen är så att nya pengar barakommer till vid nyemissioner, undrar jag om regeringen har gjort någonbedömning i det avseendet. Vad som är klart är dock att samhället föriorar 200 milj.kr. i minskade skatteintäkter genom de föreslagna lättnaderna iaktiebeskattningen. Det är pengar som samhället går miste om. De pengarna måstekunna kompenseras, och det måste mer än väl kunna dokumenteras att motsvarandebelopp kommer den industriella verksamheten till godo. Budgetministern sägeratt det är en grundläggande ideologisk skiljelinje som gör att oppositionen haren inställning och regeringen och regeringspartierna en annan. Ja, visst är detså. Jag skulle vilja fråga budgetministern: vårtnäringsliv ? Är utvecklingen positiv? Kan kapitalintressena utveckla vårtland ? Har de klarat stålet? Kommer de att klara skogen? Har deklarat varven? Vi vet ju av erfarenhet att det inte är så. Denkapitalistiska ekonomin och de som sägs sfimuleras genom diverseskattelättnader i och med regeringens förslag har inte kunnat klara våraviktigaste verksamheter i det här landet. Varför tror budgetministern att dethelt plötsligt skulle bli en förändring i det avseendet då man nu lättar påaktiebeskattningen? Nej, det är nog sä, att man står ganska handfallen införden verklighet som finns omkring oss. Man har inga andra lösningar än dettahalmsträ att lätta beskattningen för aktieägarna för att därmed ge ät dem somredan har. Och sedan tror man att det hela skall klara sig av sig självt. Detär den vanliga strutspolitiken. Det är väl helt klart, , attav de sparformer som vi har att välja mellan har aktiesparandet under senare årvarit den definitivt sämsta, sett ur den sparandes synpunkt. Det har sagts härtidigare att akfiespararna förlorat kanske hälften av sina tillgångar under1970-talet -jag tror att det var det som sade. Jag har intekollat just den uppgiften, men jag tror att skulle få mycketsvårt att komma fram fill något annat resultat än att det är aktiesparandet somvarit särskilt missgynnat . Att dubbelbeskattningen är av intresse i sammanhanget ärväl också, herr talman, alldeles givet. Vad frågan gäller är ju om vårtnäringsliv skall kunna dra fill sig det riskvilliga kapital som är engrundförutsättning för att det skall kunna verka. Om detta kapital är hårtbeskattat vore det ju mycket underligt, , om man kände någonsärskild stimulans att satsa på de formerna av sparande. Jag tycker inte att vibehöver se oss särskilt vitt omkring i samhället för att lägga märke till attdet är de s. k. alternativa placeringarna i konstverk och i olika kapitalvärdensom mer ligger på den privata förnöjelsens område; frifidsbostäder, båtar,mynt, guldjetonger och mycketannat, som har dragit till sig det stora intresset vid sparande i undersenare år. Tycker att det är bra? Tycker det är bra att de formerna av sparande går före satsningar påaktiesparandet och därmed på uppbyggnaden av det riskvilliga kapital som är,som jag sade , förutsättningen för att vi skall kunna få ett fungerandenäringsliv och trygga jobb för de anställda? För mig är det Helt klart att vibehöver göra denna lättnad i beskattningen, om det skall bli en god utvecklingav vårt näringslivs funktionssätt. i ställer en del frågor tillmig. Han undrar hur många som kommer att dras till aktiemarknaden på grundav den lättnad i beskattningen som föresläs och som förhoppningsvisnu är på väg att besluta. Jag tror varken eller jag kan angenågra exakta siffror. Det intressanta är inte att som något statistisktuppslagsverk redovisa vad förslaget får för effekter i antal personer ellerantal kronor. Men avsikten är, som jag har redovisat, att göra den härsparformen, som har sä utomordentligt stor betydelse för värt näringslivsfunktionssätt, mera intressant. Genom att vi inför ett tak är det de som startar ett smäsparandei aktier upp till en viss nivå som kommer i fråga. Ingen intäkt avaktiesparande på mer än . kommer att gynnas av förslaget. Det är alltsåicke fråga om de stora aktieinnehavarna. De har slagit igenom taket för längesedan. Det är de som startar ett sparande i aktier som kommer att ha nytta avförslaget. Vi har därför all anledning att tro att förslaget skall få effektenatt vi breddar aktieägandet. Jag har sagt att förslaget har en ideologiskkaraktär. hakade på det uttalandet. Jag vidhåller naturligtvisatt det är så. undrar då om den biandekonomi vi hari fungerar bra. Det är en försämrad konjunktur som pressar vårtnäringsliv - det vet vi båda. Vi försöker då att med olika sfimulanser hållauppe sysselsättning och verksamhet. Men påfrestningen finns där. Det är dåoerhört väsentligt att den pressen i kommande lågkonjunkturer träffar företagsom har en bättre styrka än de företag som verkar har. Det ärnaturligtvis blandat - det finns företag med god soliditet, men det äralltför många som har för dålig soliditet, och det är det som är detallvarliga.