prot · G40991 · 1980-12-31 00:00:00 — I det som jag nu har sagt ligger förvisso att mångakonsumentpolitiska insatser är av stor betydelse, både för de enskilda och församhällsintresset, och det är bakgrunden fill att regeringen trots allt för enaktiv konsument- politik, något som jag har exemplifierat. Def gälleroavsett de etiketter som klistrar på den. Det är vidare eft stort intresse för konsumenterna aft visträvar efter atf utforma ett ekonomiskt system som så litet som möjligtpräglas av byråkrati. När jag tog affärstidsregleringen som exempel på ettsådant spörsmål gjorde jag det infe för att avtvinga någon synpunkt,utan def var en helt retorisk fräga - retorisk i den bemärkelsen att den storamajoriteten av svenska folket precis vet aft detta vore dålig konsumentpolitik.Man vet också att socialdemokraterna - med vissa undantag - har propagerat ochröstat för att det skulle införas en sådan här krångellagstiftning, som skullegöra livet svårare för konsumenterna. Jag tycker också - fortfarande med utgångspunkt i detstora intresse som har visat för konsumentpolitik - att det skullevara på sin plats aft rent allmänt konstatera att ett marknadsekonomiskt sysfemger mycket mer av valfrihet, mycket mer av frihet över huvud taget, förkonsumenterna än det skulle bli med mer och mer av förmynderi och regleringaroch mer och mer av skattehöjningar för att finansiera centrala tyckare somskall avgöra, om vi skall ha det ena eller det andra. Låt oss slå fast att detgrundläggande är en stor valfrihet för konsumenterna. Jag upprepar: Vad som är sagt innebär inte att det somi mer begränsad bemärkelse går under beteckningen konsumentpolitik skulle varadåligt. Tvärtom finns det där mycket som har gjorts och kommer aft göras. 19CARL () replik; Ja, vill man inte höra täpper man tillöronen, och vill man inte tala om konsumentpolitik talar man om något annat istället. Det är fortfarande samma goddag - yxskaft. Jag har inte frågat vare sig orn den ekonomiska polifiken. Men både och jag har här sagt fill leda, att det är en självklar utgångspunkt attekonomisk balans är ett grundintresse för konsumenterna liksom för medborgarnasom arbetstagare och i alla möjliga egenskaper. Vi har båda konstaterat att ien så usel ekonomisk situation som vi befinner oss i f. n. är besparingar påstatsbudgeten nödvändiga. Vidare har vi båda konstaterat aft konsumentpolitikeni och för sig inte kan vara undantagen från dessa besparingar. Men sedan skulle debatten börja; Vad är det som förenaroch vad är det som skiljer? Vilken attityd intar handelsministern fillkonsumentpolitiken? Anser handelsministern aft konsumentpolitiken i det här lägetegentligen har förlorat sitt intresse - vi har inte råd med den? Eller anserhandelsministern i likhet med mig att konsumentpolitiken kanske är extraangelägen när tiderna är dåliga? Det finns svaga konsumenter som behöver hjälpoch stöd från samhället mer än någonsin just , och def finnskonsumentpolifiska insatser atf göra som är vettiga, även sett ur företagensoch ur samhällets synpunkt -de är samhällsekonomiskt lönsammare. Och anserhandelsministern atf man i den mån det inte drar med sig kostnader bör gåvidare med reformarbetet med hjälp av lagstiftning? Allright - den debatten har handelsministern infe velat fa. I stället talar han omallt möjligt annat. Han börjar beskylla socialdemokraterna för atf vilja haskattehöjningar. Jag vet infe om han är i färd med att upprepa de fadäser somLars begick - talade ommarginalskattesänkningar som finansierar sig själva. Eller vad skall det härföreställa? Till debatten hör def i varje fall inte pä något vis. Jagvill göra ett sista försök att återföra fillordningen. Försök atf åtminstone svara på den fråga jag nu vill ställa: Ni sägeri interpellationssvaret aft ett verk som inte bara skall bliföremål för vanliga besparingar, som andra verk, utan det skall också bliföremål för en särskild översyn. Vad är det handelsministern har i tankarna? Ärdet att det skall skäras ner hårdare i än i andra verk? Är detlåt mig säga ett slags allmän överflödighet i delar av defta verks arbete somhandelsministern tycker sig ha funnit? Eller vad syftar handelsministern på närhan talar om denna särskilda översyn? Anf.20 Handelsministern : Herr talman! Jag har faktiskt infe talat om några skattesänkningar. Jag sade bara aft om man skulle gå påden socialdemokrafiska linjen och vara så ointresserad av besparingar, skulleden politiken leda till krav på skattehöjningar. Jag syftade då inte bara påkonsumentverket utan på den allmänna uppläggning ni har med ökade anslagöverallt, trots att ni anser att budgetunderskottet är för stort. Och niföreslår också ibland skaftehöjningar. Det var det jag konstaterade. Jagtycker det är dålig konsumentpolifik. Jag vet att tycker atf def ärbra om def sitter allt fler personer i central ställning och avgör hur deenskilda människorna skall ha def. Men min uppfattning är den attskattehöjningar som begränsar konsumenternas möjligheter till ett fritt val ärdålig konsumentpolifik. För att de besparingsansträngningar som görs påolika håll skall få så god utformning som möjligt, för att de inte skall skadaintressen som man inte vill skada, görs denna översyn på . Jagtror inte att skall anstränga sig att skapa någon ödesmättadstämning utifrån def förhållandet. 21 HÄDARCARS (fp): Som konsumentupplever jag def som mycket positivt att jämförpriser har kommit aft bli alltvanligare. Def är klart att någon extra insats krävs av företagen för atf de isamband med prismärkningen också skall få med jämförpriserna. Och visst kostardet något - det har handelsministern alldeles rätt i. Men med den teknik som nufinns måste merkostnaden i de flesta fall bli mycket marginell. Det har ocksåSPK visat i sina undersökningar. Tackvare denna lilla, närmast marginella merkostnad får jag och alla andrakonsumenter en informafion som ger oss förutsättningar atf göra kloka inköp,att hålla våra hushållskosfnader nere. I ekonomiskt kärva tider, då många människor tvingas skära ned sin konsumfion, är en utbredd användning av jämförpriser en landvinning av stort värdebåde för konsumenterna och för samhällsekonomin. Det hoppas jag aft ocksähandelsministern tycker och är beredd att säga. Utvecklingen mot en ökad användning av jämförpriser harinfe kommit av sig själv. och konsumentombudsmannen har drivitpå och fortsätter atf göra det. Som exempel kan nämnas den anmälan som nuligger i mot ett företag som infe har velat ge uppgifter omjämförpriser. Somkonsument kommer jag med intresse att följa utgången av defärendet. Konsumentinformation är naturligtvis mycket mer än barajämförpriser. Den rymmer bl. a. rådgivning, grundad på opartiskatester av hushållsmaskiner och andra varor som är dyra i inköp och därkonsumenten därför kan finna det särskilt viktigt att veta vad han eller honfår för sina pengar. Varor som kan förorsaka olyckor och skada dem som använderdem är dyra varor - dyra för dem som drabbas och dyra för samhället som får ståför t. ex. vårdkostnader. Att stärka skyddet för konsumenterna mot farligavaror är och förblir en vikfig uppgift för de myndigheter som verkar inomkonsumenfområdet. Vi som känner starkt för marknadsekonomin och vill bevaraoch stärka den kan knappast önska oss något bättre än många kosfnadsmedvetnaoch välinformerade konsumenter. Genom sina inköp påverkar de priset ochkvaliteten på de varor som utbjuds. Detta i sin tur blir fill glädje också förde konsumenter och konsumentgrupper som infe är lika nogräknade vid sina inköp. Information och utbildning är därför av central betydelsei konsumentpolifiken. Men visst behöver vi ocksä lagar som skyddar utsattakonsumentgrupper, t. ex. barnen, mot otillbörlig marknadsföring. Som jag ser det är syftet med konsumentpolitiken aftfrämja förtroendet för marknadsekonomin. Konsumentpolitiken är eft medel attrycka undan grogrunden för en socialisfisk agitafion, baserad pä den rovdriftoch det lurendrejeri som kan frodas i marknadsekonomins utkanter. Konsumentpolitikär ett sföd för seriösa affärsmetoder och hederliga företag. Därför kan vi somvärnar om marknadsekonomin inte acceptera en konsumenfpolitisk nedrustning. Vad jag här har sagt innebär inte attkonsumenfmyndigheterna skulle undantas från kravet aft se över sin verksamhet,att skära bort def som är mindre väsentligt och att spara. Def måste, somhandelsministern så riktigt understryker, ske inom alla delar av samhället föraft vi skall lyckas med uppgiften atf återvinna balansen i ekonomin. I vissafall kan radikala förändringar behövas. När det gäller sådant som kan ha gåttfel och behöver rättas till inom def konsumentpolitiska området kommerhandelsministern säkert att handla i enlighet med den fina konservativaidétradition som har 1700-talsfilosofen som sin främste uttydare.Burke understryker aft den som vill ändra och laga i samhällskroppen skall gätill verket medaktsamhef - han skall nalkas defekterna såsom en god son nalkas sin faders sår. 22 (): Jag har begärt ordet, men def är med en visstvekan som jag begagnar mig av denna förmån - debatten börjar f. ö. liknafördettingarnas parad med deltagande av två f. d. handelsminstrar och en somsnart är f. d handelsminister. Anledningen till att jag tvekar aft fortsättadebatten är atf det börjar gå upp för mig att handelsministern infe har någonsom helst önskan aft ge en redovisning av sakfrågorna. Han håller sig envisttill sitt goddag - yxskaft och svarar ingenfing i sak. Men då får man försöka aft på annat sätt få fram vad defhandlar om. Och det fick vi genom anförande som gav en vissrelief åt vad handelsministern sade. talar om atf detväsentliga i konsumentpolitiken är konsumentens frihet att välja vad han villha, och så följer ett vackert lovtal till marknadsekonomin. Punkt och slut. Detär en viss kanfighet i detta . talar påminner man sigatt någon folkpartist har sagt; Atf vara folkpartist är att vara kluven. HädarCars talar ocksä vackert om marknadsekonomin - inte ett öga kan förbli torrt!-och om de svaga konsumenterna som skall skyddas. Men för en gångs skull har jag en viss sympati förkluvenheten. I sak hamnar nämligen infe så längt bort från min egenattityd. Till skillnad från vad påstår har jag somutgångspunkt att den svenska ekonomin i väsentliga delar skall varamarknadsstyrd. Den ingår i ett internationellt marknadssystem som vi inte harför avsikt atf bryta sönder. Denna marknadsekonomi har sina förtjänster, vilketvi då och då öppet har redovisat, såsom en förmåga atf främja effektivitet ochskapa förutsättningar för valfrihet för konsumenterna. Men detta konstaterande säger inte ett smack om vilkenkonsumentpolitik vi skall föra. Det är först där problemet börjar. Där har jagvissa föreningspunkter med . Liksom han tror jag att man får betänkaaft en massa konsumenter inte svarar mot läroboksfilosofin om denvälorienferade, självständige, kunnige konsumenten som i realiteten styrmarknaden. Det finns människor som har svårt aft få pengarna att räcka till ochsom inte är så välorienferade på en marknad som f ö. - på grund av prisjippon,märkesjippon och sådant - blir allt svårare att överblicka. Det finns en radmänniskor som av särskilda skäl behöver effektiva insatser från samhällets sidaoch som behöver en handelsminister som är intresserad av deras problem. Det ären rad insatser som behöver göras t. ex. för handikappade. Det är en radinsatser som kan behöva göras till förmån för invandrare. Det är en radinsatser som behöver göras för att tillgodose behoven hos de konsumenter sområkar bo avlägset och har svårt att fa sig in till bufiker. Det borde hos handelsministern ha funnits åtminstone enreminiscens av aft dessa problem existerar. uppgift är atf hjälpa de svaga konsumenterna. Den blirextra vikfig när svaga konsumenter trängs hårt i dåliga ekonomiska tider. sade aft det var med viss tvekanhan tog till orda. Jag vill bara säga att jag tycker att det alltid ärvälmotiverat när tvekar att fa till orda. Jag vill också markera att jag har eff stort intresse förde konsumentpolifiska frågorna. Jag har redogjort för den uppfattningen ochanalyserat vad regeringen har gjort och gör och vilka överväganden som liggerbakom det. framförde många kloka synpunkter. Jag har intenågon invändning mot dem. Såvitt jag förstod menade inte heller aftjag sagt någonting som strider mot de synpunkter han anförde. 24 HÄDAR (): För mig finns def ingen anledning att upplevanågon kluvenhet i mitt försvar för marknadsekonomin och för en väl fungerandekonsumentpolitik. Jag upplever konsumentpolifiken som ett sätt attstärka marknadsekonomin. Dilemmat, kluvenheten, finns snarare hos dem - och diträknar jag inte - som är doktrinära socialister. En doktrinärsocialist måste rimligtvis ha uppfattningen aft def i en socialistisk ekonomi,där allt ordnas och sköts centralt och där de kloka avvägningarna görs avmyndigheterna, inte behövs någon konsumentpolifik alls. Så är också fallet i deländer som bekänner sig till en socialistisk samhällssyn - där finns intenågonfing som förtjänar aft betecknas som konsumentpolifik. Någon kluvenhet upplever som sagt infe jag. Den som tarupp den saken kanske har mött den i andra sammanhang och där känt sig merabesvärad av den än jag har gjorf. 25 (): Det här blir, tyvärr, en allt bedrövligare debatt. Hur mycket har varit med i polifiken? Han troratf vi socialdemokrater är doktrinära socialister som vill ha en centraldirigeradoch defaljreglerad ekonomi och jämför vår polifik med konsumentpolitiken i vadhan kallar socialistiska stater! Det var väl närmast en slip of the tongue -han menade uppenbarligen östeuropeiska, kommunistiska stater. Vi kan över huvud taget inte föranågra vetfiga debatter här i kammaren om vi inte accepterar atf var och ensjälv får redogöra för sin grundsyn och sedan diskuterar det befogade och ickebefogade i varandras åsikter. Men att byta roller så att jag talar om vad herrCars tycker och talar om vad jag tycker är rena ramabarnkammaridiotin! 26HÄDAR (): Jag beklagar aft hade så bråttomatt han inte hann uppfatta vad jag sade. Jag beskyllde ingalunda honom för aftha en Om den svenska vapenexporten doktrinär socialisfisk uppfattning, och jag beskylldeverkligen inte heller socialdemokratiska partiet för att ha def. Jag sade aftdet finns de som har en doktrinär socialistisk uppfattning - det kan säkertockså konstatera - och att de kan uppleva eft dilemma, ett dilemmasom jag själv aldrig har upplevt. 10 § Svarpå interpellationerna 1980/81:91 och 92 om den svenska vapenexporten har frågat om jag kandementera uppgifterna att robotsystem 70 finns i och Bahrein och om defär möjligt och rimligt atf delleveranser med sammansättning utomlands ocheventuell vidareförsäljning kan ske utan svenskt tillstånd. Hon har vidarefrågat om jag anser det till fyllest atf krigsmaterielinspekfören ensam ochinte ett parlamentariskt organ skall kontrollera ansökningar och besluta omtillstånd för vapenexport. har frågat om jag avser atf ta initiafivtill atf en parlamentariskt sammansatt nämnd med representanter från samtligapartier inrättas för att följa och kontrollera den svenska exporten avkrigsmateriel. Då tredje fråga berör samma ämne somden fråga ställer i sin interpellation besvarar jaginterpellationerna i ett sammanhang. Enligt de uppgifter som refererar tillskulle robotsystem 70 (RBS 70) finnas i och Bahrein. Def är självfalletomöjligt atf fullt ut kontrollera varje uppgift av det slag . Något tillstånd att exportera RBS 70 till de två nämnda staterna har emellerfidinte getts. Vid en undersökning som krigsmaterielinspekfören gjort hartillverkaren angett att företaget inte heller upplåtit någon licensför fillverkning utomlands av RBS 70 eller på annat sätt satt någon i stånd afttillverka systemet. De tillstånd som har getts för export från av RBS70 har avsett ett mycket begränsat antal länder. Tillstånden har gällt delshela enheter av systemet, dels i begränsad omfattning reservdelar, bestående avsärskilda komponenter med kortare livslängd. Dessa komponenter kan alltså intesammansättas till hela enheter. I intet fall har fillstånd getts för försäljning tillnågot utländskt företag i vilket har ägarintressen. Köparna har varitstatliga myndigheter eller statliga företag, och försäljningen av RBS 70 har isistnämnda fall förenats med intyg frän statlig myndighet i köparlandet om aftmaterielen är avsedd för de egna försvarsstyrkorna. Som svar på den fråga som ställs både interpellafion vill jag inledningsvis erinra om att fråganom en parlamentarisk nämnd väcktes av 1969 årskrigsmaferielexportutredning. Vid remissbehandlingen av utredningens betänkanderestes flera tungt vägande invändningar mot att en sådan rådgivande nämnd somden av utredningen föreslagna inrättades. I den proposition som (1971:146) följde päutredningen framhöll föredragande statsrådet atf konstitutionella skäl taladeemot en nämnd av detta slag. Om en parlamentarisk nämnd kopplas in vid Kungl.Maj:ts avgörande av enskilda ärenden, skulle detta, sägs det i proposifionen,innebära en principiell nyhet som är främmande för vår författning. Enligtdenna har inte att befatta sig med Kungl. Maj:ts beslut i enskildaärenden på annat sätt än genom den i grundlagen föreskrivna granskningen genomkonstitutionsutskottet. Inte heller finns behov av en sådan . Maj;f i viktiga principfrågor skall kunna samråda med företrädare förriksdagen. Dåvarande handelsministern uttalade som sin mening atf rätt forumför samråd var utrikesnämnden. Denna uppfattning, som delades av rikdagen, har senastframförts av utrikesutskottet i def betänkande vari utskottet år 1979hemställde om en översyn av riktlinjerna för svensk export av krigsmateriel.Betänkandet fick godkännande (UU 1978/79:25, rskr 226). Utskottet ansåg att utrikesnämnden fyllde den funktion församråd som tidigare diskuterats och att frågan om ett särskilt parlamentarisktorgan för vapenexporten infe behövde behandlas vid översynen. Direktiven fillden kommitté som tillsattes , ansluter fill utskottefs uttalande. Kommittén har dock varit oförhindrad att beröra frågan omsamråd. Jag kan givetvis inte föregripa de slutsatser som kommittén skall dra,men jag har förstått atf den inte funnit anledning atf i princip ifrågasättautskottefs och ståndpunkt i samrådsfrågan. Självfallet avvaktar jag utredningens betänkande ochremissbehandlingen av det. Mot bakgrund av vad jag anfört anser jag det intefinnas någon anledning att nu aktualisera den fräga som väckts avinferpellanferna. Låt mig till slut mot bakgrund av eft påstående i MajBritt tredje fråga beröra handläggningen av ärenden rörandekrigsmaterielexport. Def är inte, som gör gällande, så atfkrigsmaterielinspekfören ensam beslutar om tillstånd för vapenexport, utan ialla frågor av någon som helst betydelse fatfas besluten av regeringen i desshelhet. Ärendena bereds gemensamt av handels- och utrikesdepartementen, iblandockså fillsammans med andra departement. Om den svenska vapenexporten 28MAJ (): Jag tackar för svaret pä min interpellafion. Jag noterar atf handelsministern inte dementeraruppgifterna atf RBS 70 finns i och Bahrein. "Def är självfalletomöjligt att fullt ut kontrollera varje uppgift av def slag ", säger han. Def är i sig eft mycket oroande uttalande. Den högsteansvarige ministern kan inte fullt ut kontrollera sädana uppgifter. Om den svenska vapenexporten aft Boforstillverkad sofistikerad utrustning,laserstyrda robofar RBS 70, sålts till , närmare bestämt tillDubai och Bahrein. "In the course of extensive inquiries info thearms trade however we have been told that these laser-guided missiles have beensold to and . Reliable diplomatic sources and senior executives oflarge non- Swedisharms manufacfurers told us that the deals have gone through. Wehave seen the RBS-70 deployed in at the outbreak of the Iran-Iraqwar, a senior arms industry executive said last week. ,a diplomatic source said that the purchase of the RBS-70 by the CentralCommand was 'common knowledge'. indicatedthat a company owned by a South East Asian government may have been involved inthe transactions." Under loppet av omfattande undersökningar av vapenhandelnhar man emellertid meddelat oss att dessa laserstyrda missiler har sålts till Bahreinoch . Pålitliga diplomatiska källor och ansvariga chefer hos stora icke svenska vapenhandlare meddelade oss att affärerna har genomförts. har settRBS 70 utplacerade i Bahrein vid utbrottet av kriget mellan och , sadeen chef i en vapenindustri . diplomatiskkälla att det var 'allmänt känt' atf RBS 70 hade köpts av krigsledning.-- Källorinom vapenindustrin påpekade att ett företag, ägt av enöstasiatisk stat, kan ha varit inblandat i affärerna.) Dessa uppgifter bekräftas i flera militära tidskrifter,som exempelvis Military Balance, , Defense & Foreign Affairs och & . Enligt Military Balance har Bahrein och redan RBS 70,och har roboten på order. Uppgifterna bekräftas i Defense & Foreign AffairsDaily av : "Reliable sources in indicate that theEmirate is to take delivery of its Swedish RBS-70 mobile surface-fo-air missile systems (SAMs) in , via a cuf-out organization in . Two other Middle Fastern states - andBahrain - have already also ordered RBS-70s, with deliveries viaSingapore." Pålitliga källor i antyder atf emiratet kommer attfå sitt svenska rörliga RBS 70 landbaserade raketsysfem () levererat , via en bulvanorganisation i . Också två andra stater i - ochBahrein - har redan beställt RBS 70-system, med leverans via .) IStrategic Mid-East & bekräftas uppgifterna likaså: "The Swedish defence manufacfurer, AB ,has defled Swedish laws prohibiting the sale of arms to the Middle East and hasprovided fhree regional countries with its man-portable RBS-70 surface-fo-airmissile () sysfem. The fhree countries concerned are;, and . According to highly reliable sources, thetransactions were carried out through . The sources there noted thatcomponents for the RBS-70 system were shipped to for assembly beforebeing f rans-shipped to the clienf states in the Middle East." Den svenska tillverkaren av försvarsmateriel, AB ,har trotsat svenska lagar som förbjuder försäljning av vapen till MellerstaÖstern och har försett tre länder i detta område med sitt bärbara landbaserade() missilsystem RBS 70. De tre länderna i fråga är: , och Bahrein.Enligt mycket tillförlitliga källor genomfördes affärerna via Singapore.Därvarande källor påpekade att komponenterna till RBS 70 skeppades tillSingapore för sammansättning före vidarebefordran till köparsfaferna iMellersta Östern.) Detta är förklaringen till min andra fråga, om def ärmöjligt att i delar leverera roboten till ett land för sammansättning ochleverans vidare. Handelsministern säger nu att något tillstånd atfexportera RBS 70 infe har getts. Vidare anför han att angett att företagetinte heller upplåtit någon licens för tillverkning utomlands av RBS 70 eller påannat sätt satt någon i stånd att tillverka systemet. De tillstånd som hargetts har avsett eft mycket begränsat antal länder, säger handelsministern.Tillstånden har gällt dels hela enheter av systemet, dels reservdelar. Dessakomponenter kan inte sammansättas till hela enheter, uppger handelsministernvidare. Inte heller har tillstånd getts för försäljning fill något utländsktföretag i vilket har ägarintressen. Köparna har varit statligamyndigheter eller statliga företag. I de tidskrifter jag har refererat, och vilkas uppgifterhandelsministern inte dementerat, uppges att leveransen av RBS 70 har skett viaSingapore. äger tvä bolag i - av vapenfabriken , som enligt uppgift tillverkar Boforsvapen för vidarespridning fill länder dit av principiella skäl infe exporterar vapen,och av BID Engineer in . kan ettföretag ägt av en regering i varit involverat i transaktionen. Jagskall återkomma fill detta. Den intressanta frågan är naturligtvis pä vilket sätt RBS70 har kommit till . Självfallet visar detta exempel hurbristfällig kontrollen av den svenska vapenhandeln är. Spridning avkrigsmateriel kan ske pä flera sätt. Det kan ske genom