prot · G40972 · 1980-12-31 00:00:00 — Det märkliga var atf ni gjorde det i deffa ögonblick. Viddetta tillfälle läg ju förhandlingsbudet mycket högt. Det var i det lägetmärkligt aft de här fyra organisationerna tackade nej när förlikningsmännen kommed ett slutbud. Ändå kommer bäde kommunisten och socialdemokraterna iriksdagens lönedelegation med en sådan här propå. Det var detta som jag fann såmärkligt. Till detta kommer atf jag här fär höra denna beskrivningav läget i som ett exempel på hur det kan vara i en del av landet. Härberättar om def ena företaget efter def andra som har problem,om def ena företaget efter det andra som måste dra in på sin verksamhet och omhur detta omsätts i arbetslösa människor. Vilket är dä receptet? Jo, JohanOlsson, som talade före , beskrev ju vad som behövs för atf manskall fä företag aft gå lönsamt och kunna hälla människor i verksamhet. Detbeskrev han på ett utomordenfiigt sätt, och det behöver inte upprepas igen. Vaddef är fråga om är att göra företagen sä lönsamma aft folk kan ha jobb där. Sä hänvisar till , som säger att viborde kunna placera väldigt mycket verksamhet här i landet om vi tillverkadekomponenter, som han kallade def. Men varför gör vi dä infe det? Jo, därföratt kostnadsläget är för högt, Def är därför def förvånar mig så mycket attHelge och de övriga socialdemokraterna i lönedelegationdirekt genom ett uttalande ville medverka fill atf kostnadsläget skulle bli ännuhögre. Jag hade hoppats att här skulle säga att detta var ettolycksfall i arbetet. 50JOHAN () replik: Jag vill först uttala all min förståelse förde problem sorn räknade upp när han tog exempel frän sinlandsända. Sådana här problem finns, som vi känner till, i varje län. Jagskulle anse aft det vore mycket nyttigt om riksdagsmännen ginge ut i resp. länoch träffade representanter för företagen och finge resonera med dessa om deproblem man har. Därmed tror jag aft vi skulle kunna lägga en grund för en mernäringsvänlig politik i det här landet, som skulle medge den lönsamhet och den expansionskraft som är nödvändig för att företagen skall kunna utvecklas, för aft företagen skall kunna sysselsätta flermänniskor och för att man skall kunna ge underlag för den offentliga sektorn,sorn ändå bygger pä den skattekraft som näringslivet ger. Jag vill notera att situafionen i är heltberoende av att man bedriver en politik som verkligen tar hänsyn till företagenssituation, av atf man förstår deras villkor, medger högre lönsamhet och skaparett bättre klimat. Tyvärr har socialdemokraterna, framför allt under tidigareskeden, inte medverkat fill att skapa det företagsvänliga klimat som vi anservara grunden för att vi skall komma ur dagens problem. 51 () replik: sade att utgängsbuden i förraårets avtalsrörelse var höga. Ja, de bud som de fyra personalorganisationernalade var höga. Men som vi diskuterade hade bud lagts även fränarbetsgivarsidan. Och vi menar att om man frän den sidan hade plussat pä litetoch lagt ett mera humant bud, var det möjligt att förhandlingarna hade kunnatkomma i gång, frågade om vi socialdemokrater kunde ställaoss bakom tanken att den utlandskonkurrerande sektorn skulle vara löneledande.Jag vill påminna om att vi hade ett sammanträde i lönedelegationeni gär morse . Där antog vi sex punkter som skulle ligga tillgrund för förhandlingarna med de offentliganställda. Märk väl att budet skulleläggas i gär kväll - det kanske har lagts . Vi fick fa ställning tillförslaget . Men, , vi hade ingen avvikande mening. Videlar helt uppfattningen att den utlandskonkurrerande sektorn skall varalöneledande. Den uppfattningen framförde vi ocksä . /76 hade vi godsysselsättning vid alla industrier i . Men sedan har det blivit sämre,och det har jag redogjort för. Det finns mänga orsaker till defta, bl. a.datoriseringen och robotiseringen inom industrin. Bilfabriken har underde senaste 10-15 aren haft en rationaliseringstakf på . Men man harinte behövt avskeda människor därför att försäljningsvolymen har ökat i sammatakt. kan man inte räkna med detta, men dä finns redan datoriseringen ochrobotiseringen av produktionsapparaten. Därför fär färre människorsysselsättning. Likadant är det med de övriga industrier som jag nämnde. HansWerthén har sagt att 2 000-3 000 jobb skulle kunna skapas om man här i landetköpte udda komponenter som man nu köper utifrån. Av dessa jobb skulle vi iBlekinge säkerligen kunna fä 400-500, vilket skulle förbättra situationen enhel del. Vidare har vi och Sölvesborgsvarvet som är statsägda,och där tycker jag atf staten som arbetsgivare har en större skyldighet. 52JOHAN () replik: Varvspolitiken är ett exempel pä hurresurserna har använts fel. Alldeles för mycket av våra begränsade resurser hargått åt för aft upprätthälla en verksamhet som inte har nägon fran-itid. Tänkom man i stället hade satsat de resurserna pä de mindre och medelstora företagsom tillverkar komponenter för vår exportnäring! Det är riktigt som sade, atf det ärkostnadsläget som gör atf Monark, och andra företag köper delar frånutlandet till de produkter som de sätter samman här och exporterar. Defogynnsamma kostnadsläget här har accentuerats på senare är, eftersomkonsumtionen här i landet har ökaf långt mer än produktionen. Socialdemokraterna har krifiserat en rad åtgärder somregeringen har föreslagit för att förbättra förutsättningarna för det enskildanäringslivet, infe minst småföretagen. Det gäller skattefrågor, åtgärder föratt öka soliditeten eller för att fä mera riskvilligt kapital fill företagen.Man har frän socialdemokratiskt häll sagt att detta är atf ta pengar frånlöntagarna och ge till kapitalägarna. Det är givetvis inte meningen medåtgärderna. Meningen med dem är atf stimulera företagsamheten, att ge den enbättre ekonomi så att den kan konkurrera och utvecklas och därmed kan anställafler människor. Det är detta det gäller, inte atf gynna kapitalägarna. De skallgivetvis beskattas på samma sätt som andra människor när de tar kapital urföretagen. Men man skall vara öppen för att sfimulera kapital och människortill produktiv verksamhet i företag. 53 () replik: har vi fått besked om vilken sektor somskall vara löneledande. Det är utmärkt, och jag tackar för det klara beskedet. Om vi plussade pä litet, skulle förhandlingarna blifärdiga litet fidigare, -Vad leder ett sådant resonemang fill? Vi kunde i denföreliggande situationen inte plussa pä bara för att fä slut päförhandlingarna. Jag tyckte aft def var litet märkligt atf frän gamla kloka ocherfarna socialdemokrater- många av dem har dessutom suttit vidförhandlingsbordet - få eft sådant bud. Vi borde ha fått ett besked om att detinte var rimligt. Får jag sedan bara avslutningsvis säga, fru falman, aftbäde stafsministern och ekonomiministern hänvisade fill detgemensamma uttalande som SAF och LO gjorde under måndagsnatfen, där man bl, a,säger atf lönsamheten måste förstärkas så att sysselsättningstillfällena inomnäringslivet återvinns. Det är precis vad både jag sagt, men med andra ord. Detta uttalande gör alltså LO fillsammans medSAF, och min förhoppning är bara atf de berörda fyra organisationerna skallbegrunda det. Jag hoppas vidare att dessa parter pä den offentliga sektornsnart kommer med eft lika betydelsefullt bidrag som vad LO och SAF gjorf tillatt balansen i den svenska ekonomin skall återställas. 54HELGE () replik; Jag vill bara säga fill attingen förhandling är en annan lik. Man får varje gång, när man träffas vid enförhandling, göra nya bedömningar. Jag har haft förmånen att fä förhandla under rätt mänga årpå arbetstagarsidan, och jag har senast varit offentlig representant pä den Jag tror alltså atf jag vet litet vad jagtalar orn. Man kan inte dra paralleller mellan två olika förhandlingar, utanman fär söka sig fram på olika vägar. Situationerna kan växla, lett läge kandet passa aft lägga fram ett visst förslag. Den andra gängen kanske ett sådantförslag inte passar, utan man fär söka sig fram till andra möjligheter. Så skulle man ha gjort också den här gången. Jag villgärna betyga att def är utomordentligt flnf att vi fått en så snabbuppgörelse pä den privata sidan. Jag hoppas att den lika snabbt kommer aftföljas av ett avtal på den offentliga sidan. Jag vill fill i frågan om smäför-etag ochfelspekulationer säga att vi inte behöver gräla om det. Vi kan vara överens omatf man förut, när det var goda fider, kunde bygga båtar i nästan varje litenvik i vårt land. Varv växte upp litet överallt, och alla trodde pä framfiden pådet området. Def var likadant inom bonderörelsen. NCB köpte upp en mängdfabriker, som n-ian tänkte att man skulle göra pengar pä. Men deffa visade siginte vara riktigt. har vi ett läge där verksamheterna måste samordnas ochrationaliseras, vilket föranleder vissa besvärligheter. Men låt oss inte gräla om vad som har varit, utan istället se framåt! Jag sade fidigare atf def kanske kan synas varaföretagsekonomiskt vettigt - och så är nog också förhållandet - att föra inolika komponenter till vår industri. Men det kan också vara samhällsekonomisktvettigt atf låta tillverkningen av dessa komponenter ske i landet. Staten ochde olika företagen mäsfe tillsammans finna former för detta. 55STEN (): Den svenska ekonomins svårigheter sammanhängeri betydande utsträckning med den krympande industrisektorn. Industriproduktionensandel av BNP har under senare är minskat kraftigt. Industrins produktionsvolymligger fortfarande kring nivä. Svensk ekonomi befinner sig således i ett läge där allaansträngningar att förbättra förutsättningarna för ökad konkurrenskraft - såvälpå exportmarknaden som på hemmamarknaden - måste göras. Utvecklingen undersenare år visar aft vär förmåga att konkurrera trendrnässigt har försämrats. Volymen importerade insafsvaror har t. ex. ökat, vilketbelastar vår handelsbalans i och med aft värt netfoexportvärde minskar, Deftaär en utveckling som påverkar alla delar av vår ekonomi och vår industrinegativt, berörde detta problem fidigare . De växandeunderskotten i råvaruhandeln har inte kunnat balanseras av tillräckligt storaöverskott i handeln med bearbetade varor. har därmed kommit attackumulera skuld gentemot utlandet i snabbare takt än flertalet jämförbaraländer. En förbättring av industrins konkurrenskraft - i utlandetsåväl som på hemmamarknaden - är från flera utgångspunkter ytterst angelägen. Vi måste göra allt för aft fa tillbaka de andelar viförlorat till utlandet vad gäller sysselsättning hos underleverantörer. I enmotion som väckts under den allmänna motionstiden harvi från moderat håll tagitupp dessa problem. Vi begär i motionen att förhållandena skall analyserasnoga och atf aktiva åtgär-der skall initieras. Skall den svenska ekonomin utvecklas mof balans ochframfida tillväxt måste, som påpekade, vår industriellasektor byggas ut kraftigt. Industriell expansion kräver emellertid såväl storäterhällsamhet vad gäller offentlig och privat konsumtion som en kraftigomfördelning i fräga om investeringar och sysselsättning mellan offentligsektor och indusfri. Det kommer att krävas ytterligare mekaniseringar inomindustrin, och för detta erfordras mycket pengar. För atf få disponeraerforderligt kapital krävs resultat, vilket bl. a. mäste synas i en bättreproduktivitet. En företagsledare inom verkstadsindustrin säger: "Fabrikensproduktivitetstal skulle 1980 ha varit 2,5 enheter per närvarande anställd ochdag. När året var slut hade man nått siffran 2,2 i stället för 2,5," Sammaproblem lider tyvärr hela svenska industrin utav. En av orsakerna är den höga frånvaron, som gör att detblir allt svårare att effektivt planera de resurser som man förfogar över,har den kortaste arbetstiden i , Utöver vanlig sjukdom finns def18 andra giltiga orsaker - dvs, lagstadgade och avtalade anledningar - fill atfvistas på annan plats än pä arbetet. Alltför vanligt är ocksä atf man i skolan studerar deämnen där det infe finns några arbeten. Även folk med praktisk läggning skallstudera teori för kontor, dä detta anses finare. Detta mäsfe vi få slut på. Detgäller att höja yrkesarbetets status. Yrkesskolor som förbereder för Verkstadstekniska arbetensfär ofta halvtomma. Industriarbetet måste göras mer attraktivt. Den svenskalevnadsstandarden kommer att sjunka om inte jobben i industrin blir mer eftertraktade.Industrin har behov av praktiska tekniker för aft sköta alltmer kompliceradeanläggningar. En annan orsak till industrins svårigheter är den stelaarbetsmarknaden, som gör det svårt för många industriföretag aft rekrytera,medan arbetslöshet råder på andra orter. Platschefen pä i ,disponent , kommenterar: "Hade vi och våra leverantörer haft personal skullevi ha kunnat producera och sälja på export ca 50 000 frysskåp ytterligare under1980, Förlorad försäljning är förlorad då man givetvis köper av någon annan närvi inte kan leverera," Def här bör vara nägot för atf funderapå. Många svenska företag som går bra lider av den statligasubventionspolitiken till fallfärdiga företag, som pä det sättet behäller sinpersonal alldeles för länge och orsakar brist för de företag som behövernyanställa. Detta aren för svenska folket helt misslyckad och dyrköptvälfärdspolitik, som vi icke har råd med. Företag måste tillåtas gå i konkurs. Industripolitikenskall koncentreras på atf stötta tillväxfindustrier. En nödvändigstriikturomvandling måste ha sin gång. Verksamheter utan framtidsutsikter skallinfe hållas uppe med konstlade medel, som exempelvis anställningsgarantin till varven har Det är ett allvariigt resursslöseri som intekan accepteras - än mindre med våra knappa marginaler pä exportsidan. Den bristande förståelsen för industrins betydelseåterspeglas även i inställningen till industriellt arbete. En expanderandeindustri måste ha tjllgång till yrkeskunnig arbetskraft på alla nivåer inomföretagen. är starkt beroende av atf de industriella yrkena på nyttblir attrakfiva och i den allmänna opinionen får ett värde som bättre motsvararderas betydelse. De senaste årtiondenas opinionsbildning har ensidigt inriktatsmot industriarbetets avigsidor. Ett återupprättande av industrins ochindustriarbetets status är mycket angeläget. Skall klarasamhällsekonomin, mäste industrin ha fillgång fill yrkeskunnig arbetskraft påalla nivåer inom företagen. Anledningen fill detta förhällande är att ungdomari mindre utsträckning än tidigare velat söka sig till industriarbete. De arbetslösa ungdomarna är givetvis en vikfigrekryteringsgrupp. Det är angeläget aft dessa erbjuds utbildning elleryrkesintroduktion av varierande längd för att utbildas inom områden där detfinns sysselsättning. För att nå deffa mål bör samhället inte medverka till aftskapa konstlad sysselsättning genom exempelvis beredskapsarbeten eller genomaft bygga ut den offentliga sektorn enbart av sysselsättningsskäl. Den inriktning mof ett större inslag av företagsförlagdutbildning i stället för beredskapsarbeten - som fatfat beslut om ianledning av den s. k. ungdomspropositionen - måste följas upp genom lokalainitiativ i kommuner och enskilda företag. Kraftfulla åtgärder mäste avsättas för att stärkaindustrins rekrytering av arbetskraft. Arbetslös ungdom skall utbildas förbranscher och yrken där det finns sysselsättning. Inom flera industribranscherär bristen pä utbildad arbetskraft ett ständigt aktuellt problem. Inom den för värtland sä viktiga livsmedelsbranschen är det synnerligen besvärligt att rekryteraäven i en lågkonjunktur. En svag och otillräcklig ungdomsrekryfering harbidragit till att accentuera brisfen pä utbildad arbetskraft liksom en ogynnsamåldersfördelning inom vissa arbefstagarkategorier. Erfarenheten av de följdproblem som uppstår vid fider avungdomsarbetslöshet visar hur väsentligt det är att uppmärksamma de ungasyrkesintroduktion. Dessutom är ungdomarna en viktig rekryteringsgrupp. Kravetpå att ungdomarna skiill slussas in i branscher som kan ge varaktigsysselsättning och personlig utveckling framstår som en av våra mest angelägnasamhälls-ufvecklingsfrägor. I nägra motioner som väckts har vi från moderat håll utvecklat dessa synpunkter ytterligare.Vi har där pläderat för ett samlat åtgärdsprogram för att förbättra industrinsmöjligheter att rekrytera och utbilda ungdomar. Vi har goda förhoppningar om att fortsatta åtgärder idenna riktning är att vänta i den kommande sysselsättningspropositionen, somregeringen kommer att avlåta till riksdagetji . 1970-falefs Välståndssverige undvek sorgfälligt att ställakrav pä individen. Istället skulle alla individer ställa krav pä samhället. Päsä sätt lyftes ansvaret mer och mer från den enskilde över fill politikerna, somaningslöst men beredvilligt åtog sig förmynderskapet. Resultatet av denna fortgående process har vi sett i densjunkande arbetsmoralen, dåligt utnyttjad arbetstid, dålig ordning etc, Nägraföretag har dess bättre nu kunnat utnyttja MBL-instrumentet för att tillsammansmed sina personalorganisationer på bred front gå uf för atf få förbättringartill stånd. Vi får hoppas att detta lyckas och att fler följer efter. Man har i värt land på många häll helt glömt bort aft defär genom flit och skicklighet hos våra förfäder som vi har fått möjlighet attleva sä bra som vi trots allt gör i . Genom att slå av på takten,bli ointresserade, förvaltar vi detta arv mycket dåligt. Jag har väldigt svårt atf förstå varför representanter förfackliga organisationer, mest ombudsmän, pratar om att prestationskrav och kravpå duglighet inte skall räknas vid lönesättning. Fortsätter vi med detta, blir följdenatt vi blir ytterligare utslagna pä exportmarknaden. Tryggheten finns i de företag som kan ge goda resultat,som kan sälja sina produkter såväl inom landet som på export och som harekonomiska resurser att göra nyinvesteringar och satsa pä utveckling ochförnyelse. Det mäsfe skapas förståelse för näringslivets funkfion ochvillkor i värt land, Def är ändå näringslivet som kan bära upp ochförsörja den offentliga sektorn. Med ett konkurrenskraftigt näringsliv fär vibättre förutsättningar atf kunna återställa balans i svensk ekonomi. Den viktigaste frågan för att återställa näringslivetsframtidstro är atf åstadkomma ett rimligt skaftesystem. Marginalskatterna skallsänkas - öch det rejält. Det måste löna sig att arbeta, spara, starta och drivaföretag i vårt land. Vi måste få en genomgripande översyn avarbetsmarknadslagstiftningen så aft vi också kan förbättra näringslivetsproduktivitet. Det kan inte vara rimligt att det land som gör anspråk påatt hålla högsta levnadsstandard skall ha den i särklass kortastearbetstiden. Vi sågar av den gren vi själva sitter på i värt land, omvi fortsätter atf konsumera mer resurser än vi producerar. Mot den bakgrund som jag här har redovisat är detutomordentligt fillfredsställande att ta del av regeringens signaler i denaviserade nya sparplanen. En rad åtgärder förbereds nu för atf förbättra vårtlands internationella konkurrenskraft liksom insatser som syftar till attförbättra produktiviteten inom näringslivet. Pä motsvarande sätt kan vi notera hur samma ansvarskänslasätter sin prägel på den gemensamma kommentar so"m LO och SAF gjorde ianslutning till den träffade avtalsuppgörelsen. Även om bådestatsministern och ekonomiministern har citerat detta uttalande fidigare idebatten finner jag det så värdefullt att det bör återges ännir en gång:Balansen i ekonomi måste återställas. Härför krävs kraftfullaåtgärder som måste präglas av framtidstro och realism. Gemensamt slår parterna fast att vårt välstånd vilar pädet dagliga arbetet och inte skapas av lånefinansierade bidrag ochsubventioner. måsteerkännas, lönsamheten förstärkas och sysselsättningstillfällen inomnäringslivet återvinnas. Det yttersta ansvaret, skriver parterna, för aftnödvändiga åtgärder vidtas vilar på regering och riksdag men ocksä päkommunernas beslutande församlingar. När man noterar denna insikt hos LO och SAF, frågar mansig när motsvarande insikter skall komma opposifionen här i kammaren till del.Med hänsyn fill vad vi fått höra förefaller det som om vi får väntalänge på ett motsvarande ansvarstagande. Alla dessa faktorer som jag har berört i mitt anförandekommer att påverka vår framtid. Avgörande blir hur vi alla gemensamt kommer attlösa våra problem. Vi måste sluta med det politiska käbblet och se verklighetensom den faktiskt ser uf. Den är inte alls så hopplös sorn många vill göragällande-inte minst oppositionspolitiker. Men vi mäste börja tänka om. Att vihar tagit ut nägra procents produktivitetsfäckning i förskott är inte helavärlden, om vi vidtar de rätta åtgärderna för att ställa allt till rätta ochslutar att prata bort den höga standard vi trots allt ännu har jämfört medvärlden i övrigt. Jag är övertygad om att alla vill ställa upp och hjälpa tillbara de vet varför kraven måste ställas. Vi politiker har en given skyldighetatt sätta oss in i den verklighet som de facto råder ute i dagens arbetsliv ochlata informafionen gå vidare. Vi har en vikfig informafionsuppgift, nämligen att ökaallmänhetens insikt om näringslivefs betydelse och funktion. Samhället mästeskapa ett näringsvänligt klimat som främjar arbetsamhet och företagsamhet -kort sagt ett samhälle där det mer än lönar sig aft arbeta, att spara ochatf starta och driva företag. Då kommer, fru talman, även ungdomen att satsasin framtid på produktiva uppgifter inom vär industri. 56YNGVE (): De svenska stålverken har numera svårt atfhävda sig med sina produkter både i och utomlands. 1980 sjönk de svenska handelssfålverkens export och desvenska specialstålverkens export med 2,. Den svenska råstålsproduktionensjönk rned till , dvs. "Svensk stålindustri har två stora problem: att detär en stålindustri och att den är svensk", sade enligt pressenJärnverksföreningens ordförande på föreningens årsmöte underHindersmässan i . Detta uttalande andas en djup pessimism. Jag tror att den här problematiken bottnar i något heltannat än marginalskatter och kort arbetstid, som sade från dennatalarstol . Den svenske industriarbetarens produktivitetligger fortfarande i topp jämfört med andra länders. Stålindustrin i har det alltså bekymmersamt. Detproduceras mindre och importeras mera. För regeringen tycks det här vara en säbesvärlig fråga att man helst inte vill bidra med nägra förslag till lösningar.Vi får väl fillfälle aft diskutera def här senare i vär, menman kan inte undgå aft nämna problemen när man lever och verkar i eft ställän. En klar konjunkfuravmaftning har konstaterats för järn-och stålindustrin i . Den minskade efterfrågan pä järn- och stålprodukteri förening med den pågående avvecklingen av den malmbaserade metallurgin vidSSAB Domnarvet kornmer att innebära påfrestningar för länets arbetsmarknad.Varsel om korttidsvecka för ett stort anfal järnbruksarbefare har lämnats frånett järnverk. Varsel har bytts mot utbildning vid två andra järnverk. Vi serjust nu ingen ljusning för den näringen. har byggnadsverksamheten varit eft hyggligtavsnitt i vårt näringsliv. sjunker def katastrofalt pä den kanten med allaföljdverkningar som det får. Byggnadsarbetarnas Kassa 36 omfattande redovisar14,arbetslösa. Det skall jämföras med genomsnittet i landet som är ,Därmed ligger vi tvåa i hela landet efter . Arbetsmarknadsläget inom byggsektorn har genomgått en klarförsämring. Nedgången i byggkonjunkfuren har inträffat fidigare än väntat.Hösten 1980 har ett stort antal byggen färdigställts. Ersätfningsobjekt ifillräcklig omfattning har infe funnits som kunnat överta den friställdaarbetskraften. Under den kommande prognosperioden minskar efterfrågan påbyggarbetskraft. Arbetslösheten beräknas uppgå tillmellan 700 och 800 man beträffande de egentliga byggnadsarbetarna. Sysselsättningsläget inombyggsektorn kommande höst och vinter är självfallet svårt att förutspå. Enfortsatt lågkonjunktur och en åtstramad samhällsekonomi över lag gör emellertidatt länsarbetsnämnden enligt uppgift känner stor oro inför sysselsättningenvintern 1980-1982. Räntehöjningen försvårar också bostadsbyggandet. Vi kantänka oss på eft kreditiv på lät oss säga , som är en ganskavanlig byggnadskostnad . Det är då fråga om , som ofta fär bärasunder ett är, innan kredifivet kan lyftas av.