prot · G409155 · 1980-12-31 00:00:00 — Yrkandet lyder, att hos regeringen begär att dennaverkar för att en ny koncernledning, som har de anställdas förtroende, utsesför . Nog kan vi ändå vara överens om, , att detönskvärda hade varit om denna ledning varit ersatt med ensom kunde fört en annan politik ute på varven och haft en annan förankring i delokala ledningarna och bland de fackliga organisationerna. Nr 155 Anf. Tisdaeenden Herr talman! Jag vill instämma medHugo när han säger att vi 2 iuni1981 "" ' inriktaansträngningarna på att på bästa sätt ta till vara resurserna i och utveckla näringslivet. Det bör vara det gemensamma mål Vissa varvsfråsor """ ° aktiviteten i . Jag vill påstå att jag tror att denaktivitet som man kan komma att utveckla från Finans ger godamöjligheter tillsammans med andra statliga resurser som står till förfogandeför utveckling av näringslivet i och . Jag tycker dock att skulle hålla sig förgod för att här tala om att regeringen har helt ignorerat eller motarbetatriksdagsbeslutet, att vi har åsidosatt ägarens intentioner, att det ärskandalöst att de pengar som anslogs inte kommit till användning förrännu. Jag förstår hans besvikelse, men vore det inte lika braatt han erkände att fjolårets riksdagsbeslut i vad avser Öresundsvarvet varolyckligt, illa underbyggt och i realiteten inte gav Svenska Varvs ledningnågot alternativ i sitt agerande. Den medelsram som anvisades för att uppfylladet krav ställde var helt orealistisk. Skulle man från Svenska Varvs sida ha frångåttmedelsramen, hade det självfallet blivit så att man inte bara fått tabeställningar från andra varv, utan också betänkligt utnyttjat resurser sombehövs i koncernens övriga delar. Så kan ju inte anse att man börhantera frågan. Låt oss, , vara överens om att det varolyckligt att socialdemokratin fick med riksdagsmajoriteten på det beslut somtogs beträffande Öresundsvarvet . Hade vi då fått genomföra åtgärderna,hade vi varit en god bit på väg i arbetet med att skapa alternativsysselsättning och utveckla näringslivet i . När det sedan gäller de medel som inte harkunnat komma till användning är det ju helt enkelt så, att regeringen inte haranledning att betala ut medel förrän det finns realistiska, konkreta projektatt satsa pä. Det är först , i och med bildandet av Finans, somsådana möjligheter föreligger. Jag förstår, vilket betonar, att det finnsen oro i beträffande avvecklingstakten. Det är min ambition att setill att Svenska Varv löser detta på bästa möjliga sätt. Självfallet måste manfrån varvsledningens sida se till att avvecklingen sker på ett ekonomiskt såfördelaktigt sätt som möjligt, eftersom de resurser man kan spara iavvecklingsfasen behövs för andra, mera framåtsyftande investeringar. Ansvaretgentemot de anställda är ju under alla förhållanden fastslagen. Svenska Varvhar ett ansvar mot sina anställda att lösa avvecklingen på ett acceptabeltsätt. När detsedan gäller frågan om hur snart tillgångar vid varvet skall flyttas över tillLandskrona vill jag säga att uppgörelsen ju är att dessa tillgångarskall överflyttas till så snabbt som möjligt. Det är enöverenskommelse som skall träffas mellan och Svenska Varvs ledning, och jaghar ingen anledning förmoda att Svenska 36 Varv inte är angeläget att se till att denna process blirså snabb och så positiv som möjligt för de framtida möjligheterna tillutnyttjande. 18 () replik: Först ett par ord till . Jag tror inte att vi behöver orda så mycket om varansvaret för det som har skett ligger. Jag har nämligen av det som är pågång tyckt mig få en fingervisning om att också industriministern delar bådemin och uppfattning i denna fråga att allting varken är ellerhar varit så välbeställt som det borde. Det har signalerats att styrelsensordförande i kommer att bytas ut vid en bolagsstämma om någraveckor. Jag hoppas att den argumentering som såväl som jag självoch även industriministern fått ta del av här och från annat håll bordeinnebära att industriministern ser över också den andra personuppsättningen.Men jag föreställer mig att detta är pä gång. Får jag sedan säga att jag beträffande inte fått något direkt svar av industriministern i den kommentar han gav.Varvsledningen där nere har - vilket jag förmodar industriministern kännertill -använt eller använder en konsultfirma som ser över företagets allatillgångar. Det har börjat cirkulera rykten om att man avser att försälja endel av företagets tillgångar. Detta skulle i så fall komma att ske innanLandskrona har fått en chans att komma in i bilden. Jag vill ännu engång vädja till industriministern att se till att detta inte får ske. Syftetbakom ett sådant handlande behöver jag inte utveckla - det är ganska lätt attförstå. Som jag har sagt har och regeringen intefullföljt det beslut som man här tagit, och har tidigareutvecklat detta. Det står fullständigt klart att oavsett vilket beslut som hadefattats av då, hade förlusterna blivit lika stora som de ändå kom attbli. Det är Svenska Varvs koncernledning som har signerat kontrakten - det ärkoncernledningens folk däruppe som har räknat på offerterna och det är också dessföreträdare som får ta detta ansvar, även om det sedan har vältrats över påÖresundsvarvet, därför att jobben har fått utföras där. Vissa varvsfrågor, m. m. Anf.19 PER (): Inledningsvis vill jag säga att jag hoppas att HugoBengtsson har möjlighet att närvara på Svenska som hålls omnågra dagar, där han ju mer direkt rakt på sak kan rikta kritiken mot denföretagsledning som Svenska Varv har. Vad gäller näringsutskottets betänkande nr 63 kankonstateras att krisen inom varvsnäringen är världsomfattande.Efter en snabb utbyggnad av varvsindustrin främst i och i slutetpå 60-talet och råder det fortfarande en omfattandeöverkapacitet i världens varvsindustri. fördubbladeskapaciteten, och allt tyder på att varvsindustrins överkapacitet kommer attkvarstå även i ett längre tidsperspektiv. J55 Orderstockarna vid världensvarvsindustrier har sjunkit kontinuerligt Vissa varvsfrågor, m. m. under1970-talet från den mycket höga nivå som nåddes 1974. De stora orderstockarnasistnämnda år möjliggjorde under ett flertal år ett högt kapacitetsutnyttjande- detta framför allt fram t. o, m. Därefter har kapacitetsutnyttjandet iförsta hand i de svenska storvarven sjunkit kraftigt. Bedömningar om orderingången till varvsindustrin under1980-talet har gjorts av flera internationella organisationer och institut inomvarvs- och sjöfartsnäringarna. Gemensamt för dessa bedömningar är att enbetydande överkapacitet kommer att råda inom varvsindustrin under hela1980-talet. Under förutsättning av ett framgångsrikt utvecklingsarbeteinom bedömer ledningen att den genomsnittliga lönsammaårliga försäljningsvolymen motsvarar ungefär4,9 miljoner direkta produktionstimmar. uppgick den kapacitet somfanns inom Svenska Varv till ca vid varven, dvs. mer ändubbelt så mycket som den förväntade lönsamma försäljningsvolymen kunde tänkasbli. Riskerna för att inte tillräckligt framgångsrikt kunnagenomföra det nödvändiga utvecklingsarbetet är förhållandevis stora inomsamtliga affärsområden som Svenska Varv arbetar inom, möjligen med undantagför bulkfartygen. Det är därför osäkert om en lönsam volym av 5 miljonerdirekta produktionstimmar kan uppnås, som Svenska Varvs strukturplanförutsätter och som alltså bara är av den nuvarande kapaciteten. Från näringspolitiska utgångspunkter är det väsentligt attvarvens produktionsvolym anpassas till marknadsförutsättningarna. Skälen ärnaturligtvis flera. Statens kostnader för varvsindustrin har enbart 1977-1979 uppgått till ca 12 000 milj. kr. Detta innebär kostnader förskattebetalarna som uppgår till per anställdvarvsarbetare - pengar som borde ha kunnat användas bättre och pengar som ännuinte lett till varaktiga arbetstillfällen. Solidariteten mellan skilda landsdelar kräver attsamhällets insatser kan koncentreras till de delar av landet där behovet är störst och där näringslivet är mest utsatt - och det gäller dess värre icke varvsorterna f. n. Moderata samlingspartiet krävde i sin partimotion 1978/79:137 en kraftig neddragning av varvskapaciteten till en nivå som då motsvarade marknadsförutsättning arna. Vi förordade en neddragning till 6 miljoner direkta produktionstimmar och nedläggning av två storvarv, Utvecklingen har i allt väsentligt gett ossrätt i de bedömningar som då gjordes i den motionen. Det är därför av central betydelse att föregående års riksdagsbeslut om att Svenska Varv skall ha uppnått lönsamhet verkligen kommer att fullföljas. Om inte detta kan ske står vi självfallet fast vid att Svenska Varv skall avvecklasefter 1985. I föregående års strukturplan från Svenska Varv fanns en marknads bedömning om hur stor kapacitet som kan bibehållas inom koncernen. Företaget såg sedan hur olika varvsenheter kunde kombineras för tillverk- 38 ning av de båtar som marknaden kanta emot och som man förhoppningsvis kan säljatill rimliga priser. '' Öresundsvarvet var den enhet som på grund av storlek ochproduktions- Tisdaeen den inriktning bedömdes som svårast att passa in i enförändrad struktur. Företaget föreslog därför nedläggning av varvet. instämdejag i föregående års kammardebatt. Den debatt vi förde i denna Vissavarvsfråsor kammareföregående år borde ha handlat om huruvida vi skulle ha bibehållit fjj två ellertre storvarv men kom dess värre att handla om huruvida vi skulle behållasamtliga fyra storvarv. Dess värre kom även kammarens beslut att bli att allafyra storvarv skulle bibehållas, vilket var mycket olyckligt. beslutet skulle Öresundsvarvets kapacitet dras ner till av den Andelen nybyggnation av fartyg skulle minskas från och verksamheten i övrigt minska. minskasfrån ca 2 500 till 1 800 . Detta skulle ske huvudsakligen skulle ge en förlust på203 milj. kr., medan i planperioden skulle ge ett överskottpå 170 milj. kr. - allt enligt varvsledningens egna planer, som kammarens beslutgrundade sig på. Prognoser för lönsamhet är självfallet beroende av vilkamarknadsbedömningar man gör. För att få den kostnadstäckning somÖresundsvarvet förutsåg skulle prisnivån för de färjor som var beställda habehövt gå upp med från föregående år. Det har senare visat sigatt detta var en ytterst optimistisk bedömning. Optimismen i planen kan även illustreras av prognosen för1982. När planen gjordes trodde varvet att det skulle hinna få order påspecialfartyg för leverans 1982 kostnadstäckning. Under våren 1980tecknades kontrakt för ytterligare tre standardmässiga fartyg som ger kostnadstäckning. Fartygen skall levereras till 1982, och denleveransen innebär en förlust på ytterligare 90 milj. kr., som skattebetalarnafår betala. Fartygen belägger halva kapaciteten på Öresundsvarvet. Till grund för riksdagsbeslutet låg en plan som hade utarbetats inom företaget. Planen var dockinte godkänd av varvets styrelse. I planen angavs, som jag tidigare nämnt, attförlusterna skulle uppgå till 203 milj. kr. Förlustenenbart under 1980-alltså endast ett av de tre angivna åren - uppgick till hela344 milj. kr., dvs. mer än vad förlusten skulle bli för hela treårsperioden.Förlusterna genererades alltså fem gånger snabbare än vad Öresundsvarvetsledning hade förutsatt. Svenska Varvs analys av förlusterna 1980-1984 vidfullföljande av den av godtagna planen visade på ytteriigare utomordentligtstora förluster. Orsakerna till de ökade förlusterna var främst attproduktionskostnaderna vid varvet helt hade felbedömts i varvets egen plansamtidigt som prisutvecklingen på kommande fartygsorder hade överskattats. Nedläggningen av Öresundsvarvet förefaller med ledning avvad jag tidigare anfört vara ytterst angelägen. Svenska Varv har beräknat kostna derna för ett av sina längre nedläggningsalternativ till ca 1 004 milj. kr. Nr 155 Kostnaderna är fördelade med 344milj. i förlustkostnadstäckning för den 1980,162 milj. kr. och 244 milj. kr. 2 iuni 1981 Kostnadsberäkningen är självfalletförknippad med stor osäkerhet på grund av svårigheterna att bedöma produktivitetsutvecklingenunder nedläggnings- Vissa varvsfrågor, perioden. Förlusterna orsakas huvudsakligenav dels ogynnsamma kontrakt för fartygsnybyggen,dels svåra effektivitetsproblem. En viss ytterligare försämring aveffektiviteten vid varvet anser Svenska Varv oundviklig under ennedläggningsperiod. För flera fartygsleveranser har erhållna priser inte enstäckt rörliga kostnader. Förenklat skulle man, något rått, kunna säga attvarvet vid vissa av fartygsleveranserna närmast har varit en materialförstö-randeindustri. De beräknade nedläggningskostnaderna kan delas upp iföljande delposter. Ett negativt täckningsbidrag - man får alltså inte enstäckning för de fasta kostnaderna - på 85 milj. kr. sedan avdrag har skett förlöner och material direkt hänförliga till byggnationen. Omkostnader i form avbl. a. löner till tjänstemän och viss kollektivpersonal på 697 milj. kr.Kapitalkostnader i form av räntor och nedskrivning av anläggningstillgångar medsammanlagt 270 milj. kr. Garantikostnader för fartyg, annulleringskostnader förmaterial m. m. på 85 milj. kr. Vid tidigare bokslut har 133 milj. kr.reserverats för att täcka angivna kostnader. Slutsatsen är helt självklar. Ettföretag som inte ens kan klara att täcka de rörliga kostnaderna för driften kanomöjligt driva verksamheten vidare, om man inte kan se ett mycket snart slut pånuvarande problem. Ett sådant snart slut kan man definitivt inte se förÖresundsvarvet. Hur mycket det beslut som kammaren föregående år fattadeom att inte lägga ned Öresundsvarvet har kostat de svenska skattebetalarna ärsvårt att uppskatta. Att det rör sig om stora belopp råder det inget som helsttvivel om med tanke på de stora felkalkyler som föregående års beslut fölltillbaka på. Det finns all anledning för alla dem som i denna kammare förraåret stod upp och talade sig varma för en fortsatt drift av Öresundsvarvet attta sig en funderare på vad de grundade sina kalkyler på och hur de kunde göraså felaktiga bedömningar av varvets fortsatta möjligheter att konkurrera, I reservation 1 till näringsutskottets betänkande vill desocialdemokra tiska reservanterna ha ett långsiktigt utvecklingsprogram för varvsindustrin. I reservationen förs tankegångar om att stödet blir effektivare, om ett konkret åtgärdsprogram som kan hjälpa varvsnäringen ut ur krisen kan läggas fram från regeringen. Detta uppfattarjag som en felsyn. har det tenderat att bli alldeles för många politiska detaljbeslut, när tvingats gå in med stödåtgärder för det ena eller andra företaget eller den ena eller andra branschen. De som har de bästa förutsättningarna för att kunna värdera ett företags nödvändiga åtgärder och framtida inriktning bör självfallet få fatta erforderliga beslut. De bästa insikternasitter inte denna kammare inne med. De bästa insikterna om ett företags framtid och framtidsmöjligheter finns huvudsakligen inom företaget självt. Därför är 40 det naturligt att största möjligaansvar för hur den nuvarande situationen inom Svenska Varv skall lösas i stället skall läggas påkoncernledning och anställda. Riksdag och regering har att ange ramarna ochställa de erforderliga ekonomiska resurserna till företagsledningens och deanställdas förfogande. Kammaren har fattat beslut om ramarna för Svenska Varvsplan för hur omstruktureringen av varvet skall ske. Vi har även ställt krav påatt Svenska Varv absolut skall ha uppnått åtminstone noll-resultat.I annat fall skall Svenska Varv avvecklas. Några ytterligare långsiktigautvecklingsprogram för varvsindustrin eller detaljregleringar från dennakammare finner jag inte vara konstruktiva i nuvarande skede. Besluten skallfattas där kunnandet finns, och det är dess värre inte främst i denna församlingnär det gäller de enskilda varvsföretagens framtidsutsikter, framtidsinriktningoch struktur. I reservation 2 behandlar socialdemokraterna nedläggningenav Öresundsvarvet. Något förvånande är att man i reservationen kan finna attsocialdemokraterna kräver att ett eventuellt överskott, om det visar sig attnedläggningskostnaderna kan begränsas så att inte hela det anslagna beloppetbehöver utnyttjas, får användas för sysselsättningsskapande åtgärder iLandskrona. Detta krav har, såvitt jag kan finna, aldrig varit uppe till seriösbehandling i näringsutskottet utan återfinns endast i reservationen. Det är ettnågot märkligt förfarande. Med anledning av vad jag här har anfört berjag att få yrka bifall till hemställan i alla delar i näringsutskottetsbetänkande /81:63 samt följaktligen avslag på de fyra reservationerna. Vissa varvsfrågor, m. m. Anf.20 () replik: Jag skall endast ta upp ett par av de punktersom Per talade om i sitt anförande. Han säger för det första att sysselsättningsläget påvarvsorterna inte är det värsta i detta land - underförstått att det ärbetydligt värre på andra ställen, och därför behöver man inte ta så stor notisom detta. Men om det nu är så att det inte är så besvärligt , så vet juPer vad som står för dörren. Jag kan ta exempel från min egenhemkommun, där Öresundsvarvet skall ha försvunnit om ungefär . Läget är detatt 2 500 arbetsplatser försvinner i en kommun på 36 000 invånare. Jag begärinte att Per , som inte har så lång livserfarenhet, skall vara klaröver vad detta handlar om. Men människorna där nere förstår det. För det andra tar Per upp en sak som härlederfrån den debatt vi förde i denna kammare i samma fråga , och detgäller de stora förlusterna inom svensk varvsnäring, framför allt på de fartygsom byggs vid Öresundsvarvet. Hade Per varit försiktig och lyssnatlitet grand på vad industriministern sade, hade han förstått attindustriministern nu har fått klart för sig att vad vi påtalade i fjolåretsdebatt är det som är det verkliga sakförhållandet. Industriministern sade nu isitt anförande att det är ointressant vem som har gjort de dåliga kalkylernasom har föranlett de stora förlusterna. Faktum kvarstår att det är vi som fåttlov att ta kostnaderna. Nr 155 Jag tycker att Per därmed skulle ha fåttklart för sig att det är Tisdaeen den °" ' ''" ' '''' '''* ' koncernledningen förSvenska Varv som har 2 iuni1981 signerat dessa kontrakt och som harhaft sina experter till hjälp för att räkna Därefter har orderna bara placeratspå Öresundsvarvet, och så Vissa varvsfråsor ''Öresundsvarvet och dess anställda utmålats som boven i dramat - de som fji ifj inte har kunnat göra ettfullvärdigt jobb. Sluta med det resonemanget! Attackera dem som bär ansvaret! 21 PER () replik: När Svenska Varv tvingas teckna dåligafartygskontrakt är det ju inte någonting man gör med vett och vilja, därför vill ha stora förluster inom . Det är snarare så attden svenska kapaciteten för nybyggnad av fartyg är för stor i förhållande tillde lönsamma order som går att ta. Svenska Varvs hela strukturplan visar ju egentligen endast har en lönsam marknad som motsvarar ungefär hälften avden kapacitet man hade när strukturplanen togs föregående år. Det är där feletligger, och det är därför vi måste lägga ner ett storvarv. Det är inte därföratt vi tror att varvsarbetarna i är dåliga eller av andra liknandeskäl, utan det är på grund av att kapaciteten är för stor som man måste fattaett obehagligt beslut, nämligen att lägga ner ett varv. När det gäller sysselsättningsläget på varvsorterna sägerjag inte att det är speciellt bra, men jag hävdar att det inte minst i norradelarna av detta land finns väldigt många kommuner och regioner med betydligtstörre sysselsättningsproblem och som även efter en nedläggning avÖresundsvarvet kommer att ha betydande problem, vilka är fullt jämförbara. ILandskrona görs betydande insatser via Finans för att klarasysselsättningen. Det finns ett stort upptagningsområde såväl iGöteborgsregionen som i , där man kan rekryteraarbetskraft från berörda företag till nya arbetstillfällen. Jag menar att vi från denna kammares sida har satsatmycket mer pengar på några få företag, eller, rättare sagt, på en bestämdvarvskoncern inom en enda bransch, än vad som hade varit motiverat avsysselsättningsskäl. 22 () replik: Det hade varit betydligt trevligare attdiskutera med Per om han hade gjort sig underkunnig om det han nustår och talar om. Han talar om att det nere i västra , och han nämnerMalmö, finns en stor arbetsmarknad. Det är alltså inga problem - det är baraför varvsarbetarna i att söka sig till den arbetsmarknaden. är förhållandet det, Per , att det går 10 000direkt arbetslösa i och att ungefär lika många befinner sig i arbetsmarknads utbildning och beredskapsarbete. Det är det verkliga förhållandet. Hade det funnits någon chans att pendla till andra jobb skulle vi inte klaga, men den situationen förefinns inte, och det borde Per ha gjort sig underättad om. 42 Sedan gällde det dåliga kontraktoch fartygsorder. Jag har tidigare i denna kammaresagt: Lasta inte Öresundsvarvet för det! Det är koncernledningen Nr 155 som bärdet direkta ansvaret. När Öresundsvarvets anställda såg vad som var Tisdaeen den pä gångpåminde de om vad som höll på att ske. Då fick de till svar ett vänligt leende ochpåpekandet att koncernledningen bäst begrep detta. kan vi avläsa . Så ser det ut i verkligheten. m. Anf. 23 PER ()replik: Resultatet kan vi helt riktigt avläsa:Svenska Varv har för stor kapacitet. Det ser vi inte minst på Öresundsvarvetsstora förlustorder, som ju har gett så stora underskott, senast . AttSvenska Varvs ledning sedan tecknar kontrakten är inte det mest intressanta.Jag förutsätter att den gör sitt bästa för att få de minst olönsamma kontraktentill sin företagsgrupp. Att det läggs på Öresundsvarvet är ju en internbedömning av hur man skall kunna minimera förlusterna så långt det går. Menfaktum kvarstår: kapaciteten inom varvsindustrin är för stor i förhållande tillantalet lönsamma order. Om hade lyssnat litet bättre hade han hörtatt jag inte har sagt att sysselsättningsläget i västra ärsärskilt gynnsamt eller att det finns särskilt många arbetstillfällen där. Menjag har sagt att det finns många andra regioner och områden i detta land somhar en minst lika dålig och i många fall sämre sysselsättningspolitisksituation, inte minst Norrlandskommunerna. Men där har det inte lagts nertillnärmelsevis så stora penningsummor för att klara sysselsättningen. 24 (): Jag skall i mitt inlägg ta upparbetsmarknadsutskottets betänkande 1980/81:17. Strukturomvandlingen inom den svenska varvsindustrin harfått dramatiska konsekvenser för sysselsättningen i varvsregionerna. Antaletanställda vid storvarven har i stort sett halverats ,och tyvärr måste vi räkna med att antalet anställda kommer att minskaytterligare. I proposition 1980/81:131. som tar upp sysselsättningsfrågor isamband med omstruktureringen av varven, är utgångspunkten också att antaletvarvsanställda i och skall minska med närmare 5 000 under ioppetav . Självfallet medför denna utveckling stora påfrestningar påberörda arbetsmarknader. Antalet arbetssökande ökar dramatiskt, vilket ställerstora krav på främst arbetsmarknadsmyndigheterna. Vi får inte heller glömma hurde varvsanställda drabbas enskilt. Att behöva uppleva att ens yrkesskicklighetinte längre är efterfrågad måste vara psykiskt påfrestande. 1 ochBlekinge är dessutom arbetslösheten redan förut hög, vilket innebär att chansenatt få nytt arbete på hemorten för alla som berörs är relativt liten.Åtskilliga varvsanställda känner mot denna bakgrund en stor osäkerhet införframtiden. Vi socialdemokrater ansåg mot denna bakgrund redan förraåret, då strukturförändringarna var uppenbara, dels att de 43 Nr 155 som berörs av omställningen vidvarven skall omfattas av en anställnings- Tisdaeen den garanti, dels att staten skulle utarbeta förslag till statligainsatser för 2 iuni1981 ersättningsproduktionpåvarvsorterna.Vi tyckte då att det vai direkt fel att - som den dåvarande regeringen föreslog - komma med förslag till nedskär- Vissavarvsfråsor ningar utan att tala om vad som skall göras för densom förlorar sitt j jobb. Vi socialdemokrater ansåg attinsatserna borde vara av den omfatt- ningen attde i väsentlig grad bidrar till att kompensera det bortfall av arbetstillfällensom uppstår i samband med omstruktureringen av varvsindustrin.