prot · G40923 · 1980-12-31 00:00:00 — Jagskulle vilja fråga industriminister hur han själv ser på de häråtminstone skisserade möjligheterna till en mer differentierad exportmarknadoch om ser dessa som någonting positivt. Självfallet ser jag det som mycket positivt om vi kan differentiera ochöka handeln med . Det slumpar sig också så att jag är ordförande iden blandade kommission som har att utveckla del industriella och tekniskasamarbetet med . Så sent som hade jag ettsammanträde i med kommissionen. På sedvanligt sätt gick vi därnoggrant igenom på vilka sektorer samarbetet och handelsutbytet skulle kunnaökas. Jag kan då berätta för att just den här speciellaprodukten, dvs. järnvägsräls, från sovjetrysk sida inte bedömdes som intressanti sammanhanget. Däremot finns det en rad andra intressanta samarbelsområden,som jag tror kommer att leda fill ett väsentligt ökat handelsutbyte medSovjetunionen. Fårjag också för information nämna att ;s produktionskapacitetnär det gäller räls är 60 000 lon . Den rälsen tillverkas vid Domnarvet,och kapaciteten är nu avpassad till SJ:s och de norska statsbanornasefterfrågan. Som sade är det inle aktuellt att flytta till Luleåförrän omkring 1984. I varje fall till dess - det är vi övertygadeom - är det så att den överkapacitet som finns i , i SEV-länderna,inte gör det meningsfullt atl bedriva några förhandlingar med omjust den här produkten. Anf.20 (vpk): Jag har tagit järnvägsrälsen som utgångspunkt för den nu aktuellafrågan, men jag noterar i och för sig med glädje atl i sitt andrasvar talade om vidgade möjligheter till handel österut. Det har vi längeförespråkat. Men del är inte bara vi som gjort del. Jag kan erinra om attBertil på en på tal om möjlighetenatt ändra förutsättningarna för en regions näringsliv väldigt starkt betonadehandeln österut som en möjlighet att mildra verkningarna av Nordkalottensperifera geografiska läge och därmed öka förutsättningarna att fåföretags-elableringar på . Jag noterar delta som positivt i NilsÅslings svar. Delsom sade om den nuvarande produktionskapaciteten när det gällerräls och om avsättningsmöjligheterna för det som produceras är väl riktigt.Men med den situation vi har i , något som och jag hafttillfälle atl diskutera , känner man ett behov av att flytta framsiktet litet grand och diskutera vad som kan hända med en planerad produktionom . Där är detta projekt intressant. Det är jag inle ensam om atltycka. En orsak till alt jag ställt frågan är att man på fackligt håll såväldigt starkt driver detta. Det sker inte bara i , , ulan ävenpå andra stålörter i landet. Därför är jag litet besviken över ljummaintresse för just detta projekt. Jag hoppas att intresset blir varmare. Omökad satsning på exportindustri 21 IndustriminislernNILS ÅSLING: Jag kan försäkra att så snart det finns ett aktivtintresse från köparparten, dvs. , så är vi självfallet beredda attgå in i reella förhandlingar. Men såvitt vi kan bedöma är del, som jag nysssade, en så pass betydande överkapacitet när det gäller räls inom SEV-blocketatt man realisfiskt bedömt inte kan vänta sig en förfrågan ännu . Jagvill emellertid vitsorda och understryka vad jag tidigare sade, nämligen atl viär myckel angelägna om att utveckla det industripolitiska och handelspolitiskasamarbetet med . Det Brandl-kommissions-möle som just har ägt rumvisade på, som jag ser det, lovande och intressanta möjligheter. Den endabegränsande faktorn i det här sammanhanget är ju det ibland återkommande kravetpå motköpsprestationer, dvs. att man från motpartens sida ställer villkor attexport till skall motsvaras av likvärdiga köp i Sovjetunionen.Det kan, med tanke på den svenska industrins struktur, skapa problem, men vi ärberedda att försöka klara de problemen. 9 § Svar på fråga1980/81:67 om arbetarkooperativ Torsdagen den 13 november1980 har frågat mig vilken den praktiska innebörden var avmitt positiva uttalande om arbetarkooperativ i den allmänpolitiska debatten den15 . har ställt sin fråga mol bakgrund av alt de anställda vid detkonkursdrabbade AB i förklarat sig villiga atl inågon form av arbetarkooperativ ta över företagel sedan andra lösningar avägandefrågan inle har kunnat genomföras. Kooperalionsutredningenhar i ett delbetänkande (SOU 1980:36) föreslagit en utvidgning äv denförsöksverksamhet med service och annat stöd till bildandel avarbetskooperativa företag som bedrivits av statens industriverk och vissautvecklingsfonder. Vidare föreslås bl. a. ett centralorgan förkunskapsuppbyggnad och informafion om dessa frågor. Jagser positivt på försöksverksamheten med stöd till arbelskooperativ. Närremissbehandlingen av kooperationsulredningens förslag är klar kommerregeringen att la ställning till en eventuell utvidgning av verksamheten. Deplaner för fortsatt verksamhet för AB i som underhand har presenterats för industridepartementet bedöms f. n. inte kunna ledafill alt företaget blir lönsamt och därmed kan ge varaktig sysselsättning åt deanställda. 23 (vpk): Jag lackarindustriministern för svaret på min fråga. Enutredning som förelogs vid visade att fanns det60 löntagarägda förelag med sammanlagt 2 000 anställda och en omsättning på ca347 milj. kr. Endast ett fåtal av de här 60 företagen ärarbelskooperativ i en djupare kooperativ mening, även om man mer eller mindre isamtliga företag har kooperativa principer med i någon form. Företagen har fördel mesta kommit fill på grund av hotet om nedläggning av någon anledning -ibland har det varit generationsskifte. Nukan man också iaktta ett växande intresse från fackföreningsfolk atl underifrånla initiafiv, bilda kommittéer och arbetsgrupper för att söka utveckla offensivakfivilet i nedläggningshotade bygder med ofta stagnerande näringsliv. Dettakan f. ö. antyda den nödvändiga framtida förändringen till en mera socialtinriktad produktion, med ett ökat engagemang från de i företaget verksamma. Anledningentill min fråga är ett besök vid det krisdrabbade AB iSollefteå för sedan. Produktionen hade upphört men arbetarna sysslademed avstädningsarbeten. En mycket deprimerad stämning rådde och stor bitterhetuttrycktes från fackligt håll. Från de anställdas sida hade man förklarat sigberedd atl överta företagel under branschkunnig ledning. Man hade sökt stöd hosindustridepartementet för rekonstruktion och fortsatt drift men därvid fått avslag.Man ansåg sig också ha presenterat en realistisk driflkalkyl som efter ettförlustår skulle innebära lönsam drift för förelaget. På det hela taget kunde inte förutsättningarna anses sämrehär än i andra liknande fall där lönlagarna själva tagit över företagel ochframgångsrikt drivit detta vidare. kan man anföra - och del har väl skett i olikasammanhang - att den plan som föreslogs från de anställdas sida varbristfällig, ett förhållande som med tanke på de begränsade erfarenheterna nogmåste anses vara förklarligt. Men då inställer sig frågan vilka möjligheter detfinns alt få hjälp med all sälla i gång sådana här företag. Kooperalionsutredningentalar, som det också slår i svaret, om alt del skall skapas ett organ på dethär området, och när remissbehandlingen är klar skall regeringen ta ställningtill detta. Men visar inte utvecklingen alt det är aktuellt att på ettbättre sätt kunna hjälpa i gång sådana här verksamheter, där facket eller deanställda är aktiva för all utveckla och försöka ta över ell förelag? Jag skulle vilja fråga industriministern om man inle redanpå dagens premisser kan utveckla en bättre aktivitet inom industridepartementetför atl akfivt hjälpa sådana här företag, där de anställda är på väg att laöver. Jag vill instämma med när delgäller angelägenheten av all hitta också nya former för atl främja enskildasengagemang och ansvarstagande i produktionslivet. Därför hoppas jag atl inom eninle alltför avlägsen framlid kunna framlägga ett förslag för omutökad försöksverksamhet med arbelskooperativ. Därvid kommer jag också all laupp den fråga som var inne på senast, nämligen vilkaorganisatoriska former som bör skapas för alt underlätta verksamheten. Somdelnuärhar fyra utvecklingsfonder i uppdrag atl genomföra försöksverksamhetentillsammans med industriverket. Mina ambitioner är atl vidgaförsöksverksamheten till alt omfatta hela landet för att skapa bred erfarenhet. Beträffande situationen vid Lältmetallverkel i Långselevill jag säga följande. Staten har där, med de stödformer som slår tillförfogande, framför allt av regionalpolitisk karaktär, sträckt sig mycketlångt, men situationen har inle kunnat ul. Förutsättningen för ettförnyat statligt engagemang är att del finns en förelagsledning och enuppbyggnad av företagel som ger anledning förmoda, alt man kan bryta denolyckliga trend som rått . att det kommer till något nyttmoment som kan visa alt företagel har möjligheter för framtiden kan vi dessvärre inte gå in ytterligare. Den kalkyl som presenterats för oss visar atldelta vore att handla på lösa boliner, något som också skulle misskreditera denarbetskooperativa formen. 25SVEN (vpk): Just del, herr industriminister. Kalkylen varkanske bristfällig, men jag ville peka på att staten redan nu borde ha möjlighetalt gå in mer bestämt och aktivt för att hjälpa till att ordna uppförhållandena, så alt de planer som görs upp blir realistiska. När mitt besök i var slut satt jag och tänkteöver vad jag hade sett. Jag hade sett moderna, tomma industrilokaler-fast intelomma på maskiner, fördefannsdär-bådei och . Dessutom var jagpå Eiseroch träffade de anställda där. De sade att avsikten är att om ett åreller så också dessa lokaler skall stå öde och tomma. Del är fråga om stora,fina, moderna industrilokaler som skall tömmas - i en bygd som har mycket svårasysselsättningsförhållanden. Det måste göras någonfing ål delta. Vi kan inleacceptera en sådan kapitalförstöring. Det finns enligt uppgifter i pressen framskridna planerfrån länels utvecklingsfond på alt - och jag ber er lägga märke till del -starta en ny och betydligt större verksamhet i lätlmelallbranschen, nämligen iHärnösand. Av uppgifterna att döma bör industridepartementet vara insatt idessa planer. Med hänsyn till situationen för , som jag härförsökt skissera och som industriministern är väl medveten om, kan man inteförvåna sig över om folk i allmänhet och kommun i synnerhet ställersig undrande och frågar: Borde inte den redan påbörjade lällmetallindustrin iSollefteå hjälpas i gång ordenfligt, innan ny och mer omfattande verksamhet avi stort sett samma slag dras i gång? Den frågan tarvar ett svar. Får jag understryka i detta sammanhang atl omtanken på arbetskooperativa företag skall vinna gehör och utbredning i landet,vilket jag hoppas, förutsätter del alt även dessa företag byggs upp på ettrealistiskt sätt, atl de kan vinna lönsamhet och den vägen också erbjuda tryggajobb för de anställda eller delägarna. Varje försök att förbigå dessa krav ochbygga uppförelag ulan realistiska förutsättningar kommer ju ofelbart all skadaden här tanken. 1 fallet i vill jag med skärpaunderstryka alt staten genom industridepartementet har sträckt sig mycket långtnär del gällt att ta ekonomiska risker och försökt hjälpa detta företag överdess svårigheter under . Men de förutsättningar beträffande produktivitetoch lönsamhet som ändå måste uppställas har inte uppfyllts. Då är delbeklagliga resultatet det som vi ser . 27SVEN (vpk): Jag fick inget svar på den fråga som gälldede nya planerna på ytterligare lällmetallproduklion i . Närdel står i alla tidningar och berättas i massmedia alt det planeras ett på siktstort lätlmetallverk i länet kan det väl inte förvåna, om allmänheten frågarsig varför inte i kommer in i bilden i del samman- Varför kan vi inlefå reda på om man kan inordna aktiviteten där i en lättmelallverksamhet i helalänet? Låt mig för tydlighetens skull säga: Detta sista projekt är jag inleunderrättad om, och jag kan alltså inte svara på den frågan. 10§ Svar på fråga 1980/81:75 om lokaliseringsbidraget till viss nyetablering iÄlvkarleö har frågat jordbruksministern om det är välbetänktatt för erhållande av ett fåtal arbetstillfällen sätta stora natur- ochfritidsmöjligheter på spel, då dessa erbjuder betydligt bättreförutsättningar både ur ekonomi- och sysselsättningssynpunkt. Frågan har överlämnatstill mig för besvarande. Bakgrundentill frågan är atl regeringen beviljade Isolerprodukler iÄlvkarleö AB ett lokaliseringslån på 12,4 milj. kr. för anskaffning av maskineroch komplettering av lokaler för bolagets planerade mineralullstillverkning. OswaldSöderqvist tar upp två olika aspekter på den aktuella företags-etableringen.Den ena avser om etableringen är förenlig med gällande bestämmelser till skyddför miljön. Den andra gäller etableringens betydelse frånsysselsättningssynpunkt. Vadbeträffar miljöaspekten vill jag erinra om att regeringen redan i juni 1979anslutit sig till koncessionsnämndens uppfattning atl något hinder inleföreligger enligt miljöskyddslagen mot mineralullsfabriken i . Närdel gäller sysselsättningsaspekten innebär etableringen att kommunfår ett lillskotl på 52 nya arbetstillfällen, ett välkommet tillskott till enkommun där enligt Länsplanering 1980 antalet arbetstillfällen beräknas minskamed 400 . Vadbeträffar konkurrensfrågan vill jag påpeka att den mängd mineralull som bolagetavser att tillverka f. ö. utgör av mineralullsmarknaden och därförendast marginellt påverkar situationen för övriga företag inom branschen. Omlokaliseringsbidraget till viss nyetablering i Älvkarleö 30 (vpk): Jag tackarindustriministern för svaret på min fråga. Somsägs i svaret kan man se frågan från två olika aspekter, och det är det som görden intressant. Jagställde en fråga om den här lilla fabriken - som i och för sig kan tyckasmarginell mol bakgrund av vad som händer i industri - till förrejordbruksministern , när etableringsfrågan varaktuell. Nedre är -för att rekapitulera litet - ett av de få fina Omlokaliseringsbidraget till viss nyetablering i Älvkarleö områdena här iMellansverige för rekreation, framför allt fiske av flod- och älvfisk som laxoch laxöring. Där finns tusentals fiskare . Därligger dessutom en mycket berömd och väletablerad laxodling,laxforskningsinslitutet i . Där har funnits planer på utvidgning avverksamheten. All mäta del antal arbetstillfällen som kan bli en följd avtillströmningen av fiskeintresserade är naturligtvis mycket svårt. Turismenger alltså tillskott till kommunen, i rent mätbara tal när det gällerlaxforskningsstationen, laxodlingen, där del redan finns 35-40 anställda. Därhar i varje fall fram till nu funnits planer på en utvidgning. Motdetta skall ställas de drygt 50 nya arbetstillfällen som den här lillamineralsullsfabriken skulle ge. Den skulle placeras uppströms detta område,alltså ovanför laxodlingen, och ovanför laxforskningsinstitutet, ovanför fiskevattnen nedströms kraftverk! Dethar varit stora stridigheter om detta. Det är inle så enkelt attkoncessionsnämnden bara sagt ja. Det har förekommit överklaganden, somindustriministern säkert känner fill. överklagade, laxforskningsanstaltenöverklagade givetvis, andra sakägare på platsen överklagade ochfiskeristyrelsen överklagade beslutet. Det fanns alltså ett stort motstånd motde här planerna. Ändå har man nu fått pengarna, och fabriken skall byggas.Orsaken till att jag tar upp det här nu är den andra aspekten. Vi vet atlRockwool, som är en av de stora mineralullsproducenlerna här i landet, brottasmed stora svårigheter för sina fabriker, inte bara i i län utanockså i . Delsamma gäller för den andra stora fabrikanten, finns stor risk alt den här lilla fabriken lar ul de statliga anslagen ochsedan inte kommer att leva vidare. Efter ett lag kommer det att bli som vanligt- kommunen slår där med fabriken på halsen och man får en förlust. Somen uppföljning vill jag fråga: Har regeringen övervägt möjligheterna förtillverkare av isolerprodukler all överleva i del hårdnande konkurrensklimatet?Det är inte intressant när det gäller de stora producenterna, ochGullfiber - de klarar sig nog. Men vilka överväganden har regeringen gjort avden lilla fabrikens möjligheter att i det här hårda klimatet överleva? 31 IndustriministernNILS ÅSLING: Jag har ingen anledning att spekulera över eller värdera den förrejordbruksministerns bevekelsegrunder för att bevilja ansökan om den häretableringen. Men eftersom miljöfrågorna i sammanhanget särskilt haruppmärksammats finns det all anledning att förutsätta att uppställda villkorför etableringen noggrant kommer att bevakas och efterlevas. Lokahseringsärendetgrundar sig på ett beslut i miljöfrågan, där man haft att bedöma den häretableringens värde från sysselsättningssynpunkt. Låt mig då säga att detta avkommunen och länsmyndigheterna har betraktats som en synnerligen angelägenetablering. Sysselsätlningslillskottet får ses mot bakgrund av situationen ikommunen och de alternativa elablerings- Vår uppfattning är alt företaget bör ha en god möjlighetall överleva, atl bli konkurrensdugligl. Det är t. o. m. vällovligt atl fånågon ytterligare tillverkare på den här starkt koncentrerade marknaden.Konkurrens är som bekant nyttigt. 32 (vpk): Den här synen på fabrikens etablering ursysselsättningssynpunkt kan jag helt hålla med industriministern om. Men jagkan också säga att varken i kommunen eller på länsplanel har det funnits enenhetlig syn på dessa frågor. Man har inte, tycker jag, i regeringsbeslutet tillräckligtbeaktat att viktiga sysselsättningstillfällen kommer i farozonen. Säg att detmisslyckas med kontrollen av utsläpp. Vi vet ju att även om man förutsätter atlett företag sköter alla sina åligganden enligt lagen, så händer det titt ochtätt att del sker oförutsedda utsläpp vid sådana här tillverkningar. Del ärfråga om fenoler av olika slag. Det är detsamma som fiskdöd. Det finns inga möjligheter att skydda laxodlingen ellerforskningsinsfitu-tet, om det kommer ut fenoler i älven. Då kanske dearbetstillfällen som finns där går i stöpet, och det är detta som den storadebatten har gällt i kommunen - man skall väga sysselsättning molsysselsättning. Därfill kommer den andra frågeställningen: skallförelaget kunna klara sig på marknaden? Vad finns del för undersökningar somvisar alt den här lilla fabriken kan klara sig mot jättarna ochGullfiber, som producerar på lager och fyller parkeringsplatser och andraområden med varor som de inte kan sälja? I detta läge säger alltså industriministern att han villöka konkurrensen på marknaden genom att det fillkommer en liten fabrik med enmarginell produkfion. Jag tycker atl del är dålig samstämmighet här, att maninte har tillräckligt beaktat sysselsättningseffekterna och de ekonomiskaeffekterna av den verksamhet som redan finns på platsen och som bygger pånaturliga förutsättningar. Givetvis hoppas jag med industriministern atl del härförelaget skall klara sig. Men hade det inte varit bättre atl satsa pengarna påen annan verksamhet som det finns naturliga förutsättningar för i stället föratt som satsa på ett litet företag som verkar ha ytterst små chanser altöverleva i en hårdnande konkurrens? Om ingripanden mot miljöaktivister i andra länder 11§ Svar på fråga 1980/81:48 om ingripanden mot miljöaktivister andra länder har frågatjordbruksministern om han anser atl regeringen i skall direkt ellerindirekt medverka vid poHsingripanden mol miljöaktivister i andra länder utanall protestera. Omingripanden mot miljöaktivister i andra länder Frågan har överlämnatsfill mig. Bakgrundentill frågan är att ett antal fordon som fillhör det norska civilförsvaret mensom fillfälligl har lånats ul fill den norska polisen under veckohelgen den18-19 oktober fördes genom norra på väg mot i Nordnorgé. Avallmänna folkrättsliga principer följer all ingen främmande stat utan tillståndfår utöva offentlig myndighet eller göra ivångsingripanden mot enskild på vårtterritorium. Något sådant har det inte heller varit fråga om i det aktuellafallet. Eftersomdet här enligt vad som har upplysts var fråga om medborgare i ett nordisktgrannland som kom in i riket över godkända gränsövergångsställen, skulle detenligt gällande regler inle ha funnits anledning för svenska myndigheter attvidta några åtgärder annat än om förare och passagerare i de aktuella fordonenhade burit militär uniform eller de svenska trafikförfattningarnasbestämmelser hade satts åsido. Enligt vad jag har inhämtat var detta inteförhållandet. Någotfillstånd från svensk myndighet till transporten har inte heller fordrats. Denomständigheten alt transporten till en del gått över svenskt territorium kansålunda inte innebära att har medverkat vid något polisingripande iNorge. 34 (vpk): Jag tackarjustitieministern för svaret på min fråga. Dennafråga är mera intressant än vad det något slätstrukna svaret ger sken av. Detframgår kanske också av den behandling som frågan fått, eftersom den tydligencirkulerat mellan en rad olika departement innan justitieministern har fålluppdraget att ta hand om den. Delär ju inte så enkelt som juslilieministern vill framställa del i sitt svar. Jagtycker det är en anrrtärkningsvärd sak som inträffat. Här kommer alltså om intemilitära, så ändå paramilitära fordon med personal in över svenska gränsen,passerar svenskt territorium och går över gränsen igen på ett annat ställe. Detär ganska anmärkningsvärt. Man kan inle tala om norska medborgare eller norskafordon i allmänhet. Del är inte vilka norska medborgare eller fordon som helst- det är fordon, civilförsvarets fordon, och de är klart ochtydligt avsedda alt sällas in i den då tänkta aktionen mot miljöaktivisterna iAlla. Saken har också debatterats i norska , där motsvarandefrågor ställts. Manhar tydligen inte frågat den . Det föranleder mig att tyckaatl den i så fall borde ha vänt sig till den norskaregeringen i denna sak. Min första följdfråga till justitieministern blir: på något sätt tagit upp denna fråga med den norskaregeringen eller med norska myndigheter? Jaganser att det är den skyldighet att göra delta. Man kaninte bara säga att det gäller norska medborgare och norska fordon som passeratgodkända gränsövergångar. Det kan inte gälla i det här fallet. Påtal om fordon är det också rätt anmärkningsvärt att för flyg och fartyg har vimycket stränga bestämmelser när det gäller militära eller kanske t. o. m.paramilitära vehiklar av olika slag. Jag vet atl man i har mycketstränga lagbestämmelser för gränspassager med fordon av det här slaget. Det germig anledning alt ställa min andra följdfråga: Finns det några planer härvidlageller har regeringen på grund av det inträffade föranstaltat om någonförändring av kontrollen av militära fordon eller skall man också ifortsättningen bara kunna komma med civil personal och köra in över våragränsövergångar? Det tycker jag är enganska intressant frågeställning. Inga regler har överskridits, och därför finns det, som jag ser det,ingen anledning för regeringen att la upp detta med den norska regeringen. Detfinns särskilda bestämmelser om under vilka förutsättningar utländskaörlogsfarlyg och militära luftfartyg kan få tillträde till svenskt territorium,men del finns inte några regler för den här typen av fordon. Jagkan säga att de bestämmelser som reglerar övervakningen vid gränserna sedan entid fillbaka är föremål för översyn i en särskild kontaktgrupp som tillkallatsav överbefälhavaren och består av företrädare för olika myndigheter. Detta haringet som helst samband med den här aktuella händelsen, men jag kan alltså sägaatt det f. n. övervägs om bestämmelserna behöver kompletteras. Omingripanden mot miljöaktivister ' i andra länder 36 (vpk): Bestämmelserna har inte överskridits, säger justitieministern, ochdärför finns det ingen anledning för den att reagera. Jagtycker det är att ta litet för lätt på det hela, när man inte på något sätt gören framställning till den norska regeringen om saken, som av lätt förklarligaskäl väckt oerhört stort uppseende i . Norrmännen är naturligtvis myckelmer berörda än den allmänna svenska opinionen varit. Detär också anmärkningsvärt att om inte svenska civilpersoner och så småningompressen uppe i uppmärksammat del här, hade det aldrig kommit tillden svenska allmänhetens kännedom.