prot · G409151 · 1980-12-31 00:00:00 — Hur har jordbruksministern tänkt sig att argumentera närhan far runt i för att uppmana andra länder att vidta störreförsiktighetsmått när det gäller att klara försurningsproblemen, om riksdagenansluter sig till den kolpolitik som den nu företräder? Hurkan regeringen efter folkomröstningen så grundligt omvärdera de riskersom är förknippade med kolet ur miljösynpunkt och som alla då var angelägna omatt understryka och värja sig emot? har haft att yttra sig tillnäringsutskottet över miljökonsekvenserna av regeringens proposition. Denborgerliga majoriteten i utskottet har accepterat regeringens uppläggning.Socialdemokraterna i utskottet har reserverat sig mot förslaget med hänsyntagen till miljökonsekvenserna. Vi slår i vårt yttrande fast att medkolanvändning innebär utsläppen av svavelföroreningar, tungmetaller,kväveoxider, cancerframkallande kolväten, klimatpåverkande koldioxider ochproduktionen av en stor volym av giffig aska stora risker för människors hälsaoch miljö. Vi är medvetna om att vi måste utnyttja kolet i viss omfattning menatt det av redovisade skäl är viktigt att introdukfionen sker med storförsikfighet, såsom också understrukits av näringsutskottets talesman här i kammaren. Skulle marknadskrafterna släppas fria i det härsammanhanget, skulle kolet dessutom komma att tränga undan möjligheterna attutveckla inhemska förnybara alternativ. Det skulle innebära att vi skulle sättaoss fast i ett kraftigt ökat kolberoende. Med hänsyn tagen till de risker för miljön som för landettotalt är förknippade med förbränning av kol är det nödvändigt med en samladbedömning av alla ansökningar om koleldade anläggningar. Regeringen måstesnarast möjhgt presentera en plan för hur fördelningen mellan t, ex, kol ochinhemska bränslen skall göras för att ersätta oljan. Sådana förändringar ilagstiftningen måste genomföras att denna samlade bedöm- ning av ansökningarna kan komma fill stånd. Vikonstaterar att regeringens i propositionen presenterade förslag innebär enkraftig försämring i jämförelse med uppfattning när detgäller att begränsa utsläppen från de koleldade anläggningarna. Den borgerligamajoriteten i näringsutskottet har tagit ett steg i vår riktning, men det ärett för kort steg för att vara acceptabelt ur miljösynpunkt. Vi anser därföratt hos regeringen bör begära att den i samband med att en plan förkolintroduktionen presenteras också framlägger skärpta bestämmelser beträffandemiljökraven och att man i avvaktan på sådana bestämmelser från regeringens ochmyndigheternas sida tillämpar den skärpta praxis som bl, a, kom till uttryck isamband med prövningen av Södertäljeanläggningen, Den begränsning avsvavelutsläppen som krävt vid nya anläggningar måstevara målsättningen för våra ansträngningar i dessa sammanhang, om vi vill sökaförhindra den naturförstörelse som hotar. Samma målsättning har kommit tilluttryck i bl, a, motion. Vi anserockså, i likhet med vad som uttalas i motion 1975, att förvaringen av avfall från koleldadeanläggningar kommer att kräva betydande markarealer som förfularlandskapsbilden och som riskerar att hota grundvattnet genom att tungmetallerm, fl, föroreningar löses ut i regnvatten. Enligt vår mening bör regeringenockså låta kartlägga tänkbara deponeringsplatser för kolavfall.Forskningsinsatser bör frigöras för att utröna i vilken mån detta avfall kannyttiggöras. Medanledning av en mofion till 1978/begärde att en planskulle utarbetas rörande en långsikfig uppbyggnad av naturvårdsverketsresurser för bl, a, metodutveckling, fillståndsgivning och kontroll av dehälso- och miljöeffekter som utsläpp av föroreningar från olika bränslen,främst kol, ger upphov till. Någon sådan plan har ännu inte lagts fram.Socialdemokraterna i jordbruksutskottet har i sitt yttrande till näringsutskottetunderstrukit angelägenheten av att detta beslut genomförs avregeringen. Eftersom vi nu har fått en ny regering igen, vore det värdefullt omriksdagen upprepade sitt tidigare krav genom att ansluta sig till reservationnr 21 i näringsutskottets betänkande under rubriken i , Jordbruksutskottethar också haft att uttala sig om användningen av skogsråvara ienergisammanhang. Vi är alla starkt medvetna om att en av svårigheterna sommöter oss när det gäller att uppnå en lönsam ekonomisk utveckling är den bristpå virkesråvara vi kommer att ha under den virkessvacka som väntar framöver. Vihar redan nu fått uppleva hur råvarubrist skapat närmast kaotiska förhållandeninom skogsindustrin. Det skulle därför vara närmast upprörande om vi inte nuförsökte gardera oss emot att vi genom en okontrollerad utbyggnad aveldningsanläggningar skulle förvärra dessa svårigheter. Industriministern,som har ansvar både för skogsindustrins utveckling och för regionalpolitiken idessa sammanhang, har i sin industripolitiska proposition avslöjat att hansaknar sinne för dessa problem. Han vill i stort sett lösa dem genom att låtamarknadskrafterna verka. Statsministern har anslutit sig till sammasynsätt och filosofi. Detta recept innebär att vi riskerar en ytterligareskärpning av råvarubristen och därmed en fortsatt planlös utslagning avskogsindustrier, med svåra konsekvenser för många anställda och hela bygder.Förgäves har både skogsindustriföretagen och de anställdas organisationerförsökt få regeringen att förstå att en okontrollerad utbyggnad avvedeldningsanläggningar kan komma att innebära att också sådan råvara somskogsindustrin behöver kommer att ryka med i anläggningarna. Dåvi socialdemokrater vet vilken betydelsefull roll skogsindustrin spelar i vårekonomi och vilka värdefulla arbetsfillfällen det gäller, har vi krävt enordning enligt vilken fillståndsprövning för sådana anläggningar bör ske. Denform av tillståndsprövning det här är fråga om finns redovisad i densocialdemokratiska reservationen nr 11 i näringsutskottets betänkande. Att trygga vår försörjning med energi och hushålla mednaturresurser och skapa ett gott skydd för människor och miljö är en av deviktigaste uppgifterna vi har framför oss. Regeringens förslag är på de Riktlinjerför energipolitiken, m. m. Nr 151 punkter jag här har redovisatoacceptabla. Jag yrkar därför bifall till samtliga Tisdaeen den socialdemokrafiska reservationer som är fogade fill näringsutskottetsbetän- ''"'- Jag vill sluta med att erinra om att vid sin senaste session i Rkdi p f"r p p hemställde till de nordiska ländernas regeringaratt utforma en sintiikpn m energi- och industripolitiskstrategi med sikte på att göra mindre beroendeav importerade energiråvaror och att utnyttja nordiska resurser för att kunnaförstärka en industriell utveckling, till stöd för sysselsättning och Jag förutsätter att den kommer att arbeta föratt detta krav skall förverkligas, AnL 64 HÄDAR () replik; ger en mycket målande bildav de vådor som följer med svavelutsläpp, förorsakade av eldning med olja ochkol. Jag tror inte att vi i den här kammaren har några svårigheter alls attvara överens med honom om nödvändigheten av att förbättra miljön. Detta är också målet för utskottets hemställan, och jagvill erinra om att vid bifall till denna - i kombination med de åtgärder somredan vidtagits - torde svavelhalten i komma att minska till hälftenfram till 1990. Det är ett bra steg i rätt riktning. Att vi skall använda kol beror i och för sig inte på någonkärlek till den varan, utan syftet är att den skall ersätta oljan. Då kan vikonstatera, och jag, att oljans skadeverkningar är större änkolets. Trots de mycket stränga krav som ställs på oljan i blirsvavelutsläppet vid en fortsatt användning större än det skulle bli om viövergick till kol. Socialdemokraterna godtar den energibalans som regeringenställt upp. De säger; Så här mycket kol skall vi ha in. Det är viktigt,värdefullt och bra. för vi måste ersätta oljan. Då måste man också se till attvi har förutsättningar att få in det kolet. Skall vi få det måste det gesklarhet i vilka krav som skall gälla för kolet. På den punkten lämnar oss densocialdemokratiska reservationen i total ovisshet. Vilka krav ställer SvanteLundkvist på kolet? Han säger att regeringen måste återkomma. Tala i stället omför oss vilka miljökrav själv tycker skall gälla. Jag vill också säga att till den lätta förvirringen ifråga om den socialdemokratiska kolpolitiken f. n. bidrar naturligtvis de kravsom socialdemokraterna ställer på ett fördjupat studium av en central kolhamn iLandskrona. Vad är innebörden av det? Å ena sidan säger ochandra ledamöter av jordbruksutskottet att vi skall vara oerhört försiktiga - såförsiktiga att vi riskerar att få använda olja och därigenom få en sämre miljöän vi annars skulle fått. Å andra sidan vill man ha en central kolhamn. Dettyder på en väldig vilja att acceptera en långt större kolintroduktion än denmajoriteten i utskottet går med på. Denna osäkerhet och oklarhet, detta försöksom socialdemokraterna gör att tillgodose alla opinioner, vinner inte respekt. AnL 65 () replik: Nr 151 Jag åhörde den debatt som fidigare hade med Jisdaeen den . gör han ett nytt försök att blanda bort korten i det här 25 mai 1981 sammanhanget. NärHugo hade talat om kolhamnen försökte göra Riktlinierför ener-gällande att socialdemokraterna plötsligt hade en högre ambition dådet gipolitiken m m gällde mängden kol som skulle importeras. Så är intefallet. Det framgår av handlingarna i målet. Det är en annan sak att man kanfinna det fördelaktigt, Hksom oljeersättningsdelegationen gjorde, att få dennatyp av centraliserad import. att om vi inte är litet mer oförsiktiga - eller ganska mycketmer oförsikfiga - när det gäller miljön och har mildare anspråk beträffande debestämmelser som skall gäHa för att motverka riskerna med kolet, så får vi intein det kol vi behöver. Jag vågar påstå att här är oerhörtpessimisfisk. Vi har år , när vi drivit en akfiv miljöpolitik i det härlandet, kunnat konstatera att vi i stället för att komma i bakvatten har kunnatligga i förtur när det gällt att utveckla t. ex, en ny teknik. Det har intebara vi själva haft nytta av utan vi har också kunnat exportera tekniken åtannat håll. Jagskulle förmoda att vet att den anläggning som skall byggas iSödertälje kommer att fungera som en referensanläggning för det svenska företagsom har levererat den. Den har redan gjort det möjligt att sälja ytterligare enanläggning till , Pådet här sättet arbetade vi också när det gällde andra miljöfrågor. Genom attHgga i täten med miljökraven kunde vi, på basis av våra egna miljökrav,utveckla en teknik som har gjort det möjligt för oss att också ligga i tätenvid försäljningen av denna teknik, Istället för att lägga oss i bakvatten, som och regeringen vill göra,och vara mindre förutseende beträffande miljökraven - och därigenom förloramöjligheterna att utveckla vår egen teknik och skapa en marknad för svenskaföretag - bör vi naturligtvis försöka hålla oss kvar i täten och drivautvecklingen. Det betyder så mycket för oss själva, bl, a, med hänsyn tagentill vår ogynnsamma situation när det gäller försurningstendenserna. Detbetyder också mycket för oss att kunna utveckla svensk teknik och ge svensk industrisysselsättningstillfällen, AnL66 HÄDAR () replik: När man lyssnar på inlägg kan man få en känsla av att kommuner och företag står i kö för att köpa in stora mängder kol till och att det gäller att på alla sätt se till att bromsa dennaexpansiva strävan att ersätta olja med kol. Men detta är inte verkligheten, , Verkligheten är den att man på grund av att man under lång fid inte har använt kol i är mycket försiktig. Man är osäker. Man vet inte vad som kommer att gälla. Man vet inte varifrån man skall få kol. Man vet inte hur man skall hantera kol, Alla dessa problem måste övervinnas, om vi I77 12Riksdagens protokod 1980/81:150-151 Rikdinjer för ener-gipoliUken, m. m. skall kunna få kommuner och andra att våga göra desatsningar som ger oss den oljeersättning med hjälp av kol som vi gemensamtsätter upp som ett mål , Om man därtill lämnar kommuner och företag iosäkerhet om vilka miljökrav som kommer att gälla, tror jag att det ytterligarekommer att försvåra kolintroduktionen. Risken blir då påtaglig att vi intekommer att få den oljeersättning som vi ju gemensamt eftersträvar. Konsekvensenav det blir i sin tur inte bara att vi får ytterligare svårighet att klara vårautlandsbetalningar och att statsskulden därmed ökar utan också att vi får ensämre miljö, eftersom oljan ger en större svavelmängd än vad kolet gör med dekrav som utskottet anger. Jag tycker att bör begagna tillfället attklarare ange exakt vad det är för krav som socialdemokratin ställer upp. Hanundvek det inte bara i sitt huvudanförande utan också i sitt andra inlägg.Precisera vad det år för åtgärder som socialdemokraterna vill vidta! Tala intebara allmänt om att kraven måste skärpas, att regeringen måste återkomma, utanredogör för socialdemokratins uppfattning! Säg klart ut: Vi tycker att dessakrav skall tillämpas nu med en gång. Då har vi någonting att utgå ifrån - dethar vi inte haft . Sedan är det klart, , att det inte behövsnågon central kolhamn vid en försiktig kolimport. Därför har vi bedömt att detinte finns någon anledning att gå vidare med den frågan. Det är lika klart attsocialdemokraternas krav på att frågan om en sådan hamn nu skall utredas hosmånga väcker en oro för vart socialdemokratin är på väg. Är det en massivinsats av kol i slutet av det här årtiondet som socialdemokratin tänker sig? Ominte - varför kräver man då ett fortsatt studium av frågan om en centralkolhamn? AnL 67SVANTE () replik: Det sista var väl ett överdrivet försök attutveckla en grov demagogi, om verkligen vill göra gällande att visocialdemokrater - mot bakgrund av vad vi har redovisat i våra reservationer -vill driva fram en oförsiktig kolintroduktion. Om vi följer regeringens ochutskottets förslag, kommer det att råda ovisshet - kommunerna vet inte om vikommer att ställa de miljökrav på anläggningarna som är nödvändiga eller ej. att vi skall uppmuntra kommunerna attskynda sig att introducera anläggningar före ett visst årtal, därför attmiljökraven intill dess inte kommer att vara så hårda? Det är i så fall en heltorimlig inställning. Men det är på det sättet som regeringens och utskottetsförslag kommer att verka. Sedan efterlyste , eftersom han tydligen intehade hört på mig, en mer konkret ståndpunkt när det gäller vad vi syftar till.Då skall jag upprepa vad jag sade i mitt inledningsanförande. För det första sade jag: Vi menar att hosregeringen bör begära att regeringen, i samband med att en plan förkolintroduktion presenteras, också framlägger skärpta bestämmelser beträffandemiljökraven och att man i avvaktan på sådana bestämmelser från regeringens ochmyndigheternas siua tillämpar den skärpta praxis som bl. a. kom tilluttryck i samband med prövningen av Södertäljeanläggningen. Vilka krav somställdes där lär inte vara så svårt att ta reda på. För det andra sade jag: Den begränsning av svavelutsläppensom krävt för nya anläggningar måste vara målsättningenför våra ansträngningar i dessa sammanhang, om vi vill söka förhindra dennaturförstörelse som hotar. Detta sadejag i mitt första inlägg. Riktlinjer för energipolitiken, m. m. vice talmannen anmälde att anhållit atttill protokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. AnL 68JOHN (vpk): Utnyttjande av inhemska energikällor harunder debatterats livligt, och detta finns väl inget attinvända emot, men ännu bättre hade det varit om ord hade följts av handling.Här skulle samhället ha möjlighet att ta sådana initiativ att dessaenergikällor kan användas på ett för samhället vettigt sätt och att samhällsviktigafrågor såsom miljöaspekter, regionalpolifiska aspekter ochsysselsättningsaspekter kan få en allsidig prövning. Men detta blir tydligeninte fallet. Åter överlämnas ansvaret för och initiativet till utvecklingen pådetta område till de s, k, fria marknadskrafterna. Detta kommer att skapaproblem för framtiden, I en del fall är frågan om inte problemen redanuppstått. Ett av de alternafiva bränslen som är aktuella ärvedråvara. Man får nästan intrycket att detta till en del innebär en historiskupptäckt, nämligen att ved går att elda med. Men ved har ju alltid använts. Dentorde vara vår äldsta energikälla. Att sedan miljontals kubikmeter ved fåttruttna upp i våra skogar , på grund av att vi harkunnat köpa billig olja, är också ett faktum. skall alltså en del av denolja vi använder ersättas, bl, a, av vedråvara - en återgång till en gammalbeprövad energikälla, fill vilken ett stort intresse finns knutet. Det är framför allt i kommunerna som man nu planerar förvärmeverk, där flis och skogsavfall skall användas. Framför allt iNorrlandskommunerna ser man fördelar med detta. Det skapar ny sysselsättning,och med stigande oljepriser ser man också ekonomiska fördelar för framtiden.Att det sedan även blir posifivt för skogsvården, bl, a, genom ökad röjning,gör ju inte saken sämre. Men höjs kraffiga röster mot en sådan utveckling.Skogsindustrin befarar att råvara lämpad för industrin skall eldas upp i dessavärmeverk. De mest kritiska kräver att ekonomiska bidrag till byggandet avdessa värmeverk skall stoppas. Också hos de anställda inom skogsindustrin finnsen oro över hur råvaran kommer att användas. De skrivningar som finns i propositionen om hur en sådankonflikt, eller problemet med fördelningen av råvaran, skall lösas har på ingetsätt undanröjt dessa farhågor. Detta anser vi vara mycket olyckligt, och det äratt helt i onödan skapa konfliktsituationer, till skada för alla intressen. Nr 151 Med nuvarande förhållande finns risk för att utbyggandet av energian- Tisdaeen den läggningarbromsas upp eller förhindras på grund av den oro som finns inom 26 mai 1981 skogsindustrin.Denna oro kan alltså i sig själv skapa problem i skogsindu- Riktliniprför pnpr "°' denna bakgrund som vårt parti i en motion krävt vissaregler sinolitikpn m m ' '' tillsyn av att dessa regler följs när det gällerfördelningen av råvaran mellan energianvändning och skogsindustri. Vi menar attsamhället måste ta snabba initiafiv för att få till stånd en bra utveckling pådetta område. Ingen vet var vi hamnar om prismekanismen skall styrafördelningen av vedråvaran. Därför yrkar jag bifall till motion 1980/81:214, Detfinns alltså klart uttalade farhågor och en oro när det gäller fördelningen avvedråvara. Det synes som om konfliktsituationer skulle komma att uppstå ävennär det blir fråga om exploatering av torven, I vår motion pekar vi på att detfinns risk för att det blir en kapplöpning mellan olika intressen för attexploatera t, ex, de mest lönsamma torvfyndigheterna. Frågan är om inte riskenredan övergått fill verklighet; rapporter från olika delar av landet ger enantydan om det. En mängd bolagsbildningar ser dagens ljus, oroliga kommunalmänoch kvinnor står frågande och undrar vart det bär hän. Åtminstonei inlandskommuner fanns och finns stora förhoppningar om nyaarbetstillfällen, om en planerad exploatering av torvtillgångarna, som tarhänsyn till miljöintressen. kan man befara att möjlig framställning ellerförändring sker på annat håll, eller inte alls, i likhet med vad som hände närskogstillgångarna började exploateras. Härhade samhället möjlighet att redan i inledningsskedet inordna exploateringenoch användningen i en samhällelig planering. Men som framgår av proposifionenöverlåts exploateringen i stor utsträckning till privata initiativ, vilket viinte anser acceptabelt. Vimenar att exploateringen och hanteringen av de inhemska bränslena måste ställasunder samhällets kontroll genom att regionala bränslebolag med statligt ochkommunalt inflytande bildas för att handha utvinning, transporter ochanvändning, Idetta sammanhang vill jag påminna om den motion om utnyttjande av fastabränslen i skogslänen som vi väckte vid förra . Utgångspunkten förden motionen var det omfattande utredningsarbete som genomförts i ,Finansieringen av detta utredningsarbete skedde genom nämnden förenergiproduktionsforskning. Som administratör har utvecklingsfonden i länetfungerat. Vi hemställde om särskildamedel för de projektsförslag som" där utarbetades och yrkade att forskning rörande miljöeffekter skulle bedrivas jämsides. Vi skulle då ha fått flera pilotprojekt, och erfarenheterna av dem skulle ha kunnat komma övriga delar av landet till godo. Den målsättningen var också uttalad att verksamheten skulle kunna tjäna som förebild för andra. Tyvärr ställde sig avvisande till detta förslag. har viss 180 verksamhet på detta område ändå kommit i gång genomsatsningar på regional nivå.Naturligtvis hade det varit utomordentligt bra, om en rejäl Nr 151 satsning hade gjorts. Att det gjorts en tempoförlust i utvecklingsarbetetär . '''"- Herr talman! har beslutat att en försöksanläggning för framställning avmetanol skall startas. Ännu har inget beslut fattats om vilken n-i .r / " ° Riktlinjer jor ener- plats i vårt land denaktuella försöksanläggningen skall förläggas till. platser har varitaktuella. En sådan försöksanläggning användes bl. lockbete när Sakabsanläggning skulle lokaliseras. Vianser att en skyndsam försöksverksamhet även på detta område är nödvändig, BerfilMåbrink har i en motion föreslagit att denna försöksanläggning skalllokaliseras fill , Som skäl för detta har anförts att denna kommun hardrabbats hårt av nedläggningar och minskningar av antalet anställda. Här finnsockså god fillgång på den råvara som är aktuell i sammanhanget. Vidare finnslämpliga fabrikslokaler tillgängliga för försöksanläggningen. Kommunen harockså från första början uttalat att den vill ha anläggningen. Vi anser detviktigt att försöksanläggningen kommer i gång. Det skulle också innebära attframställning i större skala av metanol påskyndades och att flera orter senareskulle komma i fråga för sådan produktion. Jag ber att få yrka bifalltill mofion 1980/81:390, Idetta betänkande behandlas också en motion av m, fl.Motiveringen återfinns i en annanmotion, motion 1100 om produktionsavgifter påvattenkraft. Där har vi tagit fasta på en samstämmighet som råder om att de s,k, övervinsterna vid äldre vattenkraftverk skall dras in. Angelägenheten häravhar poängterats fidigare i debatten. Vi anser att dessa medel skall filiförasdels en central fond, dels regionala fonder och att medlen bör användas för attutveckla basnäringar. Det innebär att betydande medel skulle återföras till deregioner där vattenkraften exploateras och att ett regionalt inflytande överdessa medel kommer fill stånd. Vi anser också att det bör utredas om ävenVattenfalls övervinster skall överföras till dessa fonder, I motion1980/81:1101 föreslås att hemställer hos regeringen om en sådanutredning. Jag yrkar bifall till densamma, AnL69 (): Det verkar som om energifrågan nu har kommit in i ett lugnare polifisktläge . Folkomröstningen resulterade i att svenska folket bestämdesig för att kärnkraften skall vara en parentes. Det var ett betydelsefulltbeslut. skall det sista aggregatet vara taget ur drift. Såvitt jag förstårär detta internationellt sett ett unikt beslut. Jagtror att alla initierade är på det klara med att detta är en stor och svåruppgift. Avvecklingsplanen innebär både att oljan skaH minimeras och attkärnkraften skall bort och i stort sett ersättas av inhemska och förnyelsebaraenergislag. Ingenannan uppgift är viktigare i dagens läge än att vidta kraftiga åtgärder för attdenna avvecklingsplan skall kunna fullföljas. Det är förvånande att dengamla regeringen inte fillsatte en politisk 1°1 Nr 151 energiminister ur de partier somstod för avvecklingen, eftersom detta i första T'<;Ho H n hand är en politisk fråga av storräckvidd. Men det förvånar ännu mer att 2fi 1Q81 regeringenFälldin III helt saknar en särskilt tillsatt energiminister. inte tolka det på annat sätt än att regeringen inte tar tillräckligt allvarligtpå D-i .. r.. energifrågan och kärnenerginsavveckling. Vi har en tidsram. ., åren ligger i början. Det är dåinriktningen avgörs. Ingenting är viktigare än' attavvecklingsplanen från linje 2 fullföljs med stor kraft och bestämdhet.