prot · G409159 · 1980-12-31 00:00:00 — Det borde ju inte antas ettförslag som är sådant - för det är det här förslaget - att det i regel innebären skattesänkning vid en normal höjning av taxeringsvärdet. AnL 117STIG JOSEFSON (c) replik; Som jag ser det måste man betrakta detkapital som är bundet till bostaden som den enskilde individens privatakapital, medan det arbetande kapitalet är bundet i rörelsen. Detta är tvåskilda saker. Vill man hålla fast vid den fidigare ståndpunkten att detskall vara lägre beskattning av det arbetande kapitalet, måste man väl ocksåacceptera att nu göra en justering efter en förändring som föranlett en såbetydande höjning av värdet. kan jag inte förstå att företagaren ellerjordbrukaren som lägger ner och binder ett stort kapital i en fläskfabrik elleren äggfabrik skulle ha rätt att skriva ned det, men att den som satsar påvegetabilieodling och har sitt arbetande kapital placerat i inteskulle få lova att göra det. Och det är egentligen där skillnaden ligger. AnL 118 (): Det är viktigt att vi skapar förutsättningarför en rikare fritid för breda folkgrupper, särskilt för dem som har de sämstaekonomiska möjligheterna. Inte minst gäller detta våra storstadsområden. En betydelsefull del i detta arbete har varit och är attmedverka till att få ett utbud av uthyrningsstugor som ett alternativ till deprivata fritidshusen. Med uthyrningsstugor som komplement till jordbruk ellerfiske i glesbygds- och skärgårdsområden får fler människor möjlighet tillrekreation och avkoppling till överkomliga kostnader somortsbefolkningen i dessa delar av landet får ökade utkomstmöjligheter. Den nu avslutade fastighetstaxeringen innebär ettallvarligt hot mot uthyrningsverksamheten, i varje fall i vissa delar avlandet. Dessa fastigheter har utbrutits och fått beteckningen "annan fastighet", som taxeringsvärdena kommit att beräknas med utgångspunkt ivärdet på de privata fritidshusen och inte det avkastningsvärde somuthyrningsstugorna representerar. De konsekvenser detta får för taxerings- ochförmögenhetsvärden leder till att uthyrningsstugorna kommer att försäljas somprivata fritidshus och inte stå till förfogande för uthyrning. Ur samhällets synpunkt är detta inte en önskvärdutveckling. Vi bör i stället medverka till att hålla samman dessa enheter medövrig rörelseverksamhet som uthyrningsobjekt och motverka försäljning. Sammaresonemang gäller för arrendetomter. I dessa avseenden innebär förslagen i proposition1980/81:193 en förbättring genom att där föreslås att dessa fastigheter undervissa förutsättningar skall få behandlas som ingående i rörelse ochföretagsförmögenhet. Med hänsyn till kammarens ansträngda tidsschema avstår jagfrån ytterligare argumentering och nöjer mig med att i dessa avseenden yrkabifall till propositionen, medan jag i övriga delar ansluter mig tillsynpunkterna i reservationen, för vilka talangfullt harargumenterat. Vissa ersättningar till sjukvårdshuvudmännen, m. m. Utskottets hemställan såvitt avsåg åttonde stycket i punkt2 av anvisningarna till 3 och 4 §§ i förslaget om ändring i lagen om stadigförmögenhetsskatt Utskottets hemställan i denna del bifölls med 162 röstermot 135 för reservationen av m. fl. i motsvarande del. 1 ledamotavstod från att rösta. Utskottets hemställan i övrigt Utskottets hemställan bifölls med 149 röster mot 148 förreservationen av m. fl. i motsvarande del. 1 ledamot avstod frånatt rösta. 1980/81:62 om dubbelbeskattningsavtal mellan och (prop. 1980/81:197) 1980/81:29om ändring i bostadsrättslagen (prop. 1980/81:148) 1980/81:32om ändring i lagen om försäkringsavtal (prop. 1980/81:191) Vad utskotten hemställt bifölls. 10 § Vissa ersättningar till sjukvårdshuvudmännen, m. m. betänkande 1980/81:29 om vissa ersättningar tillsjukvårdshuvudmännen, m. m. 1980/81:187). Vissa ersättningar till sjukvårdshuvudmännen, m. m. AnL 119SVEN ASPLING (s): Det föreliggande betänkandet frånsocialförsäkringsutskottet behandlar den överenskommelse som träffats mellanregeringen och sjukvårdshuvudmännen om vissa ersättningar från sjukförsäkringenunder . För sjukförsäkringen innebär de nya ersättningsreglernaen sammanlagd kostnadsökning med 589 milj. kr. Statens bidrag till sjukförsäkringenför finansiering av bl. a. sjukvården uppgår därmed till 3 890 milj. kr. Låt mig gärna tillägga att summan understryker detprincipiellt viktiga beslut som fattade i anslutning till den s. k.7-kronorsreformen 1969. Som bekant innebar beslutet att utöver7-kronorsreformen skulle försäkringen också ekonomiskt främja den öppnasjukvårdens utbyggnad. Det bör även påpekas att den träffade överenskommelseninnebär att bl. a. olika avgifter för de enskilda kommer att höjas under denfastställda avtalstiden. Det är ett enhälligt betänkande som föreligger, ochnågra motioner har inte väckts med anledning av den proposition som redovisarden föreliggande avtalsöverenskommelsen. De motioner som utskottet haft att behandlai anslutning fill proposifionen daterar sig till den allmänna motionstiden ibörjan av året. Jag har emellertid inte begärt ordet för attkommentera det ingångna avtalet utan för att i all korthet göra ett påpekande. I den träffade överenskommelsen har förutsatts attsocialstyrelsen kommer att utfärda rekommendation om allmän skyddsympning motmässling, påssjuka och röda hund av barn vid 1 1/ålder. Vi har iutskottet funnit anledning erinra om att det ekonomiska ansvaret för skyddsympningsverksamhetenför barn i dessa åldrar i sin helhet har övertagits av sjukvårdshuvudmännen fr.o. Av propositionen framgår att hosregeringen har begärt bemyndigande att få utfärda rekommendation om skyddsympningarockså för barn . Skyddsympningsverksamheten för barn i skolåldern falleremellertid under kommunernas ansvar, varför frågor i anslutning till dennaverksamhet inte har kommit att omfattas av den aktuella överenskommelsen medsjukvårdshuvudmännen. Det finns anledning att understryka angelägenheten av attfrågan om skyddsympningar av barn också får sin lösning, någotsom således har begärt och som har förordats av barnläkarna. AnL 120KARIN (vpk): Också en vpk-motion finns behandlad i dettabetänkande, och vad som står i utskottets skrivning är väl obestridligt. Vpk:skrav på att normalkostnaderna för anskaffande av glasögon skall infogas isjukförsäkringssystemet har under en följd av år avslagits på förslag avsocialförsäkringsutskottet. För kommunisterna har detta krav enprincipiell innebörd, och det är därför som vi återkommer med motioner ifrågan. Vpk anser att en synskada,oavsett när, hur eller vem den drabbar, är ett handikapp som måste åtgärdas,för att de drabbade skall ha möjlighet att fungera i samhället. Vi kan därförinte godta utskottets motivering för avslag på motionen, även omsocialdepartementet vid en översyn av verksamheten med hjälpmedel tillhandikappade inte har funnit att det utöver barn och ungdom, svårt synskadadeeller starropererade personer torde finnas någon grupp som på medicinskagrunder eller av andra speciella skäl borde komma i fråga för ett generelltsamhällsstöd för anskaffande av glasögon. kommunisterna anser att samtliga synskadoreller synned-sättningar som nödvändiggör användande av glasögon är tillräckligtspeciella skäl för vårt motionsyrkande. Den överenskommelse mellanLandstingsförbundet och som trädde i kraft den 1 januari1976 och som bl. a. gällde glasögonersättning är otillräcklig.Ersättningsreglerna varierar nämligen beroende på var i landet man är bosatt -en del landsting följer rekommendationen, andra gör det med inskränkningar ochåter andra har egna ersättningsregler, men i inget fall utgår en i förhållandetill kostnaden för glasögon godtagbar ersättning. Mot bakgrund av den nuvarandeekonomiska utvecklingen i landstingen är detta inte en utgift som prioriteras,och bidraget anpassas inte ens till kostnadsutvecklingen. Ersättningen föranskaffande av glasögon har utvecklats mot vad som kan betecknas som ettsymboliskt bidrag. Behovet av glasögon går ofta i arv. Om föräldrarna harbehov av glasögon, drabbas också barnen. Detta blir då en betungande utgift,som kan innebära att man inte byter glasögon i den takt som behövs, vilket kanytterligare försämra en synskada. Kostnadsskäl borde inte få vara ett hinder eller en orsaktill fördröjning när det gäller anskaffandet av de hjälpmedel som glasögonutgör. Vi menar att det nu är dags att ersätta det godtyckliga bidragssystemetmed ett inordnande i sjukförsäkringssystemet. Jag yrkarbifall till motion 202. Vissa ersättningar ull sjukvårdshuvudmännen, m. m. AnL 121 (): Som redan har påpekattillhör frågan om glasögonkostnaden som försäkringsförmån kammarens evigaföljeslagare. motivering för att avvisa förslagethar också upprepats . finns den i kort och glasklarsammanfattning på s. 10 i utskottets betänkande, och jag finner det intenödvändigt att ytterligare utveckla dessa tankegångar, utan jag nöjer mig med,herr talman, att yrka bifall till utskottets hemställan i alla dess fem moment. Utskottets hemställan bifölls med 280 röster mot 17 förmotion 202 av m.fl. 11 § Jordbrukets rationalisering Föredrogs jordbruksutskottetsbetänkande /81:34 om jordbrukets rationalisering. AnL 122 PER (vpk): Under den allmänna motionstiden inlämnade jagen motion om ökat stöd till hårt skuldsatta jordbrukare. Den motionen behandlasoch besvaras i jordbruksutskottets betänkande nr 34 om jordbrukets rationalisering.I motionen har jag yrkat att hos regeringen skulle hemställa omförslag till nya låneformer för jordbruket av innebörd att nyetableringunderlättades och att de hårt skuldsatta jordbrukarnas situation väsentligtförbättrades. Motionen har fått en välvillig behandling i utskottet, ochutskottets skrivning, i vilken motionen besvaras, föreslås ges regeringen tillkänna. Jag skall därför begränsa mitt inlägg till bara några korta kommentarer. Den politik som beslutat sig för att följagentemot jordbrukarna fastlades jordbrukspolitiska beslut. Sådanaprincipiella jordbrukspolitiska beslut har tagits tidigare, exempelvis år1967, men seda-i måst modifieras med hänsyn till att verkligheten blivit enannan än den man utgick ifrån vid principbeslutet. Så torde det komma att bliockså i fortsättningen. Jordbrukets både fysiska och ekonomiska förutsättningarvarierar ju också kraftigt mellan olika landsdelar och mellan olika jordbrukare.Det är därför inte möjligt att uppnå de jordbrukspolitiska målsättningarna förvarje enskild jordbrukare. Men strävan måste ändå vara att så många som detbara är möjligt kan omfattas av de deklarerade jordbrukspolitiska målsättningarna.Om så skall kunna ske räcker det inte med att lämna stöd bara genomavräkningspriserna. Bra avräkningspriser gynnar de stora som har mycket attsälja och missgynnar de små som har mindre att leverera. Skall de jordbrukspolitiska målen upplevas sommeningsfulla också av de mindre jordbrukarna och av de ofta unga människor somförsökt sig pä äventyret att nyetablera med litet eget kapital, ja, då måste enökad del av jordbruksstödet vara riktat just fill dessa grupper som harsärskilda svårigheter och som kan drabbas särskilt hårt av räntehöjningarna. har tidigare uttalat att välutbildade ungamänniskor skall kunna bli jordbrukare också i de fall då de inte har tillgångtill eget kapital. Lämpligheten och inte innehavet av förmögenhet skall varadet avgörande för fillträde fill jordbrukaryrket. Om denna viljeyttring frånriksdagens sida inte bara skall förbli vackert tal, så behövs det genomgripandeåtgärder dels för att motverka spekulation och prisstegring i fråga omjordbruksmark, dels för att tillförsäkra nytillträdande med ringa eget kapitalkrediter på villkor som ligger inom resp. jordbruksföretags avkastningsram. Utskottet är som sagt allmänt posifivt fill dessatankegångar. Men - jag upprepar det återigen - det får inte stanna vid att regeringen till känna vackert tal. Jag förutsätter därför att sakerverkligen kommer att hända pådet här området. Med detta låter jag mig t. v. nöja, och jag förbehåller mig rätten att återkomma för den händelse attingenting sker den frågan. AnL 123RAUL BLUCHER (vpk); I vpk:s Värmlandsmotion 850 begär vi attlantbruksnämnden i redan nu skall få uppdraget att i samråd medsmåbrukare i länet utreda förutsättningarna för sådan produktion som kan lämpasig för småskaligt jordbruk. Vi föreslår också att förutsättningarna för enstatligt finansierad försöksverksamhet med fårskötsel i norra skallutredas, likaså föreslår vi att en utredning görs beträffande möjligheterna attbygga statliga i glesbygder. läns befolkning har minskat i ettlängre tidsperspektiv på samma sätt som skett i Norrlandslänen.Flyttlasspolitiken, industrinedläggningarna inom basnäringarna och den avbolagen påskyndade mekaniseringen av skogsbruket kan direkt avläsas både iomflyttningen inom länet och i utflyttningen från länet . I dagbefinner vi oss återigen i en situation av nedläggningar och inskränkningarinom skogsindustrin och stålindustrin. Skälen är i varje enskilt fallkortsiktiga s. k. lönsamhetskrav, som formuleras av privata finansintressen.Det är i åtskilliga fall och SvenskaHandelsbanken som ser om sina lönsamhetsintressen och som bestämmer hur mångajobb som skall försvinna. Det är i det perspektivet som vi inom vpk i harställt en rad krav för att motverka följderna av storbolagens kortsiktigaekonomiska politik där. Vi menar att man, för att slå vakt omöverlevnadsmöjligheterna i de värmländska kommunerna, nu måste mobilisera alltvad som är möjligt. Även kraftfulla insatser för att stödja modernäringarna iVärmlands glesbygder fär givetvis marginella effekter jämfört med följderna avden nu pågående industrinedläggningen. Men stödet till jordbruk i norraVärmland är extra viktigt och brådskande just därför att det nu blir omöjligtatt ens pendla till industriarbeten i andra delar av länet, något som tidigare- - dock var en utväg för många. Tyvärr blir man inte särskilt lugnad av perspektiven i dedirektiv som utskottet nu hänvisar till och som citeras i betänkandet. Dettalas om att företagens lönsamhet i första hand måste ökas och att detta skullevara speciellt viktigt när det gäller att öka sysselsättningen inom lantbruketi glesbygderna. Det låter sig förstås sägas med tanke på varje enskildjordbruksföretagares möjligheter att bidra till denna ökade sysselsättning.Ansvaret kan givetvis inte läggas på den enskilde värmländske småbrukaren, somofta är en ekonomiskt skuldtyngd företagare med ett illa lönateget arbete. Andringari reglerna för tillträde till högskoleutbildning Menhär är det ju fråga om vad samhället kan och även måste göra. Och måste viju också ställa oss frågorna: Vad kostar oss arbetslösheten? Vad kostar oss en dålig beredskap i fråga omlivsmedelsförsörjning? Idirektiven återfinner man också den numera vanliga fatalismen i formuleringarnär det gäller ekonomisk politik. I slutet av det citerade stycket avdirektiven, på s. 5 i utskottsbetänkandet, sägs det förnumstigt så här: "tid när allt mindre resurser kan sättas in i olika verksamheter är detväsentligt att de resurser som finns utnyttjas effektivt." Vaddå för och vilka resurser? Det finns resurser i detta land för attexportera svenskt kapital utomlands. Här finns resurser för att sälja svenskgruvteknologi till de amerikanska och sydafrikanska multijättarna inomgruvindustrin i världen. Här finns resurser för allsköns onyttig produktion,bara den ger profiter, resurser för spekulation i mark, fastigheter och grålånemarknad. Att staten har krympande resurser- ja, det är ju en följd av attstorfinansens ekonomiska politik i landet lämnas i fred. Det bådar inte gottatt utredarna även i det här fallet gör halt inför samhällets möjligheter attgöra något rejält för att bekämpa arbetslöshet och regional obalans. Att stödjasmåjordbruk, fårskötsel och statliga i glesbygder är ingaoöverkomliga samhälleliga insatser om man beaktar dels de totala ekonomiskaresurserna i vårt land, dels den samhällsekonomiska kostnaden för arbetslöshetoch social utslagning, utarmning av glesbygderna och ökande obalans. Jag yrkarbifall till motion 850. Mom.1 (regionalt rationaliseringsstöd m. Utskottetshemställan bifölls med 277 röster mot 15 för utskottets hemställan med denändring däri som föranleddes av bifall till motion 850 av imotsvarande del. 12§ Ändringar i reglerna för tillträde till högskoleutbildning betänkande 1980/81:39 om ändringar i reglerna förfillträde till högskoleutbildning m. m. 1980/81:184). AnL 124 (vpk): Vi har gång på gång från vpk;s sida påtalat densnedrekrytering till högre studier, som åter har börjat tillta. Det vidgadetillträde för nya studerandegrupper som först följde av högskolereformerna bleven parentes. har alla undersökningar klart visat attsnedrekryteringen fortsätter att öka, arbetarklassen stängs ute från universitetenoch högskolorna som alltid har skett. Högre studier fortsätter att vara ettprivilegium för de bäst ställda grupperna. Om det nu har funnits en politisk vilja att bryta denna snedrekrytering, tycks denviljan vara på reträtt, och det är en ganska oordnad reträtt. I resonemangen om ökad direktövergång från gymnasieskolanspelar hänvisningen till den s. k. tjugoårspuckeln i början på 1980-talettydligen en avgörande roll. Utskottet har slutat diskutera principer förrekryteringen, t. ex. värdet av varvad utbildning, värdet avarbetslivserfarenhet osv. I stället skall vi nu tydligen fatta en sortskortsiktiga beslut från rent statistiska utgångspunkter. Detta sätt attbehandla utbildningens rekryteringsfrågor har ju sin parallell i den s. k.ungdomsgarantin, där en ökande ungdomsarbetslöshet skall mötas med vad somåtminstone i propagandan kallas för att "främja ungdomars utbildning igymnasieskolan". Skall vi fortsätta på den vägen? Skall det bli nyaändringar i tillträdesreglerna när antalet 20-åringar ser ut att minska? Skallarbetslöshetens omfattning också komma att avspeglas i antagningen tillhögskolan? Vi är ju redan inne på en utveckling avhögskoleutbildningen mot allt starkare underordnande under de växlande och heltoplanerade behov som bestäms av ett privatstyrt och fåtalsstyrt s. k.näringsliv. Samhället frånhän-der sig allt inflytande över besluten om vad sombehövs och vad som inte behövs. Besluten om vilken teknologi vi skall ha, vadvi skall producera och var denna produktion skall förläggas fattas av alltfärre människor, och insynen i deras beslut blir allt mindre. Och det krassaintresset att kunna utnyttja den framtida arbetskraften sommöjligt främjas ju givetvis av att utbildningen påbörjas så tidigt som möjligt.Direktövergången gynnar ytterligare de motiv som de s. k. avnämarna redan harfått tillgodosedda genom att i ökande omfattning kunna diktera utbildningensinnehåll. Ofrånkomligt är dock att det ökade utrymmet för s. k.direktövergång minskar möjligheterna för arbetslivserfarenhet och andra meriterän betyg att göra sig gällande. Detta ökar ytterligare snedrekryteringen.Därför, herr talman, står vpk kvar vid yrkande 1 i motion 2164. När det så gäller frågan om de sökande från folkhögskolankan man med tillfredsställelse notera att utskottet har besinnat sig inför defakta som har dragits fram i vår motion och i en lång rad påpekanden frånfolkhögskolans elever och från andra organisationer. Ett behållande av denhittills gällande ordningen utan hänsyn till dess negativa verkningar för defolkhögskoleut-bildades möjligheter att antas till högskoleutbildning hadevarit ett olyckligt beslut. skall det alltså bli en förutsättningslösöversyn av studieomdömet som urvalsgrund. Det hade förstås varit ännu bättre om utskottet hade tagitsteget fullt ut, inte minst med tanke på de årliga bojkotterna och de farhågorsom har framförts om nivågruppering i de olika skolorna, att med en gångavskaffa studieomdömena. Jag yrkar bifall till vpk-motionerna 977,1319och yrkande 1 i motion 2164. Ändringar i reglerna för tillträde till högskoleutbildning den 4 joni 1981 Ändringar i reglerna för tillträde till högskoleutbildning AnL 125STIG ALEMYR (s): Proposition 184 är en uppföljning av en radtidigare fattade beslut när det gäller antagning till högskolan. Visocialdemokrater har gått emot en del av de besluten, men det är intemeningsfullt att nu försöka riva upp dem. De beslut om antagningsregler somriksdagen har tagit måste nu kunna genomföras och prövas i praktiken, ochdärefter får vi överväga om vi skall angripa dem och försöka ändra demytteriigare. Ett beslut togs , ett så sent som i går. Av det skälet har vi socialdemokrater inget yrkande isamband med behandlingen av dagens proposition. På samma sätt tycker jag attvpk kunde ha agerat. Det blir ingen ro i högskoleväsendet om vi ideligen ändrarantagningsreglerna. De regler som vi nu har antagit måste få tillfälle att"sätta sig", så att vi kan få erfarenhet av dem. Jag yrkar bifall till utskottets hemställan. Mom. 1(kvotering vid urval till högskoleutbildning) Utskottets hemställan bifölls med278 röster mot 16 för motion 2164 av m. fl. i motsvarande del. AnL 126 TREDJE VICE TALMANNEN; Jag rekommenderar kammarens ledamöter att stanna kvar påsina platser till dess att ärendet är slutbehandlat. I annat fall måste viringa in på nytt om det blir flera voteringar, vilket är sannolikt, och det tarextra tid. Mom. 5 (studieomdöme somurvalsgrund vid antagning till högskoleutbildning) Utskottets hemställan bifölls med 279 röster mot 16 förmotionerna 977 av m. fl. och 2164 av m. fl. Mom. 8 (en utredning av hela antagningssystemet m. )Utskottets hemställan bifölls med 279 röster mot 16 för motion 1319 av LarsWerner m. fl. i motsvarande del. Utskottets hemställan bifölls. 1980/81:37om krav på legitimation vid användande av kontokort Utskottets hemställan bifölls. 14 §AnL 127 TREDJE VICE TALMANNEN: Nr 159 Jag får meddela att de två gånger bordlagda ärendena påmorgondagens den föredragningslista uppförs i följande ordning; konstitutionsutskottetsbetänkande 28 kulturutskottets betänkanden 32 och 34 trafikutskottetsbetänkande 31 jordbruksutskottets betänkanden 35 och 37 näringsutskottetsbetänkanden 62, 58, 64 och 65 15 § Kammaren åtskildes . TOM T;SON THYBLAD