prot · G40949 · 1980-12-31 00:00:00 — Strålbehandling är knappast ett verksamtbidrag till att lösa de grundläggande problemen med underutveckling ochåstadkomma en utveckling av landsbygdssektorn på ett sätt som lyfter upp desocialt och ekonomiskt mest utsatta grupperna. Alltsedanbörjan av har man sökt metoder att utnyttja radioakfiva ämnen föratt bestråla livsmedel och därmed öka deras hållbarhet. Till dettaforskningsarbete har det åtgått miljardbelopp. fillsattes en gemensamexpertgrupp för bestrålade livsmedel mellan FAO (FN:s jordbruks- ochlivsmedelsorganisation), lAEA () och WHO(). godkändes bestrålning som metod för fem slagav livsmedel av den gemensamma expertgruppen. Tre andra livsmedel godkändesprovisoriskt. Även har under senareår inrättat en särskild organisation för att ingående studera om någraohälsosamma produkter uppstår ur bestrålade livsmedel. CodexAlimentarius Commission, som är det internafionella organ som sysslar medlivsmedelshygien och livsmedelsstandard, har utvecklat en standard ochrekommendafioner för bestrålade livsmedel. Av dess förteckning framgår attföljande livsmedel är godkända för bestrålning, nämligen höns, papya, potafis,jordgubbar, vete och malda produkter, därav torsk och uer, lök och ris. Vidett internationellt expertmöte godtog expertgruppen bl. a.strålbehandling av kakao, dadlar, kryddor, torkad lök, mango och bönor. Mendärutöver ansåg den sammankallade expertgruppen att man med hänsyn till vad somfidigare godtagits, kunde godta bestrålning av vilka livsmedel som helst fråntoxikologisk synpunkt, förutsatt att doserna inte översteg en viss angiven nivå(1 megarad). Däremot ville man inte generellt godta bestrålning frånnäringssynpunkt och bakteriologisk synpunkt, eftersom förhållandena i dessaavseenden kan variera från plats fill plats på jorden. Gruppens synpunkterskall behandlas som preliminära, har det sagts, fills cheferna för de berördaorganisationerna (FAO, WHO och lAEA) har sanktionerat dokumentets lydelse. Somlekman blir man förbluffad när man läser om detta i den promemoria somlivsmedelsverket har gått in med till . Kan detverkligen ligga i dessa tre internationella organisationers händer -närmarebestämt i deras chefers händer- att fatta så vittgående beslut? Man frågar sigockså vilka intressen som har varit de starkast pådrivande i denna utveckling.Är det de stora livsmedelsgiganterna? Är det kanske kärnkraftsindustrin ochlAEA? Är det krafter som strävar till en alltmer centraliserad ochinternafionaliserad handel med livsmedel? Eller är det rent av hälsovårdsintressen?Eller vad? Och vilka har varit de kritiska rösterna? Var någonstans har denbreda, allmänna debatten förts? Har det varit debatter vid WHO:s årliga mötenvid världshälsoförsamlingarna? Eller i FN? Vad har regeringarna skickat medsina talesmän för budskap till de internafionella möten där dessa saker måsteha diskuterats? Eller har detta ansetts vara en renodlad expertfråga? Ochbetraktar jordbruksministern det som främst en expertfråga? Bestrålningbetraktas inte längre som en fillsats, utan som en process. Bestrålningjämförs därmed med andra metoder att bereda och konservera livsmedel, t. ex.stekning, grillning och frysning. ser ju de flesta av oss omedelbartskillnaden mellan en färsk, obehandlad kyckling och en stekt kyckling. En kokt potafisser helt annorlunda ut än en rå potafis. Men hur skiljer man en obestråladpotafis från en bestrålad, om man inte har tid och resurser att utföragrobarhetstester? Hur skiljer man ett bestrålat äpple från ett obestrålat? Detfinns ingen analysmetod för att konstatera om ett livsmedel bestrålatseller inte. Det är därför inte förvånande att man understryker det Omradioaktiv bestrålning av livsmedel Omradioaktiv bestrålning av livsmedel angelägna urkontrollsynpunkt i att bestrålade livsmedel förses med märkning. Skyldighetenatt märka livsmedel gäller dock endast "första generationenslivsmedel". Ingår ett bestrålat livsmedel som ingrediens i ett annatlivsmedel är inte märkning nödvändig, framgår det av den standard och derekommendationer som Commission antagit för bestråladelivsmedel. I reglerna anges också att en gång bestrålade livsmedel inte fårbestrålas på nytt. Vidare betonas vikten av att man håller isär livsmedel somgår in i och kommer ut ur bestrålningsanläggningarna. Även dessa regler hängersjälvfallet samman med att effektiva kontrollmetoder saknas . Eftersomdet inte finns några analysmetoder utvecklade kan ingen heller med säkerhetsäga att det inte säljs några bestrålade livsmedel i . Vad man kansäga är att det inte är troligt, i varje fall inte i några större mängder. Somlekman vill man ha svar på en hel rad grundläggande frågor om bestrålningenseffekter på livsmedlen: Vad händer egentligen med de bestrålade livsmedlen? Attvissa mikroorganismer slås ut, medan andra lever vidare, är det bra? Kan det t.ex. uppstå mutationer? Kan de i sin tur påverka omgivningen och ekosystemet?Kan bakterier och insekter med tiden bli resistenta mot bestrålning? Tar"elaka" bakterier "snälla" bakteriers plats? Äråtersmittning av livsmedlen ett stort problem, vilket vissa uppgifter tyder på?Är det riktigt att behandlingsmetoden förutsätter att bara livsmedel med högkvalitet utsätts för bestrålning? Mår magen bra av att man äter bestrålad mat?Hur reagerar t. ex. tarmfloran? Är sänkningen av vitaminhalt och näringsvärdeförsumbar i sammanhanget? Vad gäller min fråga om hur jordbruksministern bedömer det aktuellaforskningsläget har inte jordbruksministern gått närmare in på detta. Kanskeskall det tas som en bekräftelse på att man inte vet så mycket ombestrålning, även om kunskaperna ökat och tekniken förbättrats . Igengäld står det klart att jordbruksministern lägger stor vikt vid debetydelsefulla uppgifter livsmedelsverket har i sammanhanget. Och jag hälsarmed fillfredsställelse att de genetiska och ekologiska effekterna av bestrålningsärskilt omnämns i interpellationssvaret som ett område det är angeläget attstudera närmare. Enförstahandsuppgift borde nu vara att göra en ordentlig genomgång av detaktuella forskningsläget för att konstatera vad forskarna har kommit fram till,för att klarlägga på vilka områden man har bedrivit forskning och på vilkapunkter det saknas kunskap och för att dokumentera vad man är ense om och vadman från olika forskarhåll kan ha motstridiga uppfattningar om. Möjligen ärdetta en uppgift som livsmedelsberedningen kan tänkas ta upp vid sin behandlingav frågan. Och jag vill här fråga jordbruksministern om han anser det befogatatt vi får fram en bred kunskapsöversikt över forskningsläget. När det gäller kravet på en fungerande livsmedelskontroll ochmöjligheterna att med märkning av livsmedlen lösa dessa problem ser jag nog förmin del större svårigheter än jordbruksministern antyder i sitt Hurskall märkningen egentligen gå till? Hur skall man se fill att den efterlevs?Vilka förutsättningar finns för att åstadkomma ett internationelltkontrollsystem? Här rör det sig ju bl. a. om vikfiga lagstiftningsfrågor. Vilkamöjligheter kommer livsmedelsverket ha att i prakfiken se till attmärkningskraven efterlevs genom att resa runt och inspektera utländskaanläggningar? När det fuskas med tillsatser och gifter som lämnar spårefter sig i livsmedlen, hur skall det då inte fuskas med behandlingsmetoder sominte kan spåras? Och är det verkligen försvarbart att införa behandlingsmetodersom görs beroende av en i alla led fungerande livsmedelskontroll?Konsumenternas möjligheter att på egen hand bedöma livsmedlets kvalitet blir jumindre när utseende, lukt och smak inte ger samma informationer som . Anserjordbruksministern verkligen det sannolikt att ett system med märkning kantrygga konsumenternas möjligheter att välja obestrålade livsmedel? Förutsätterinte detta i så fall att handeln alltid erbjuder obestrålade alternativ? Förutsätterinte en sådan valfrihet för konsumenten också att lager- ochdistributionssystemen för bestrålade livsmedel resp. obestrålade livsmedelhålls isär? Eller är t. ex. skillnaderna i bakteriekultur och mottaglighet förangrepp helt negligerbara, så att inga kvalitetsförsämringar kan inträffa vidgemensam lagring? Kan konsumenten vara helt förvissad om att den obestråladevaran inte i något avseende påverkas? Denbild jordbruksministern ger av det svenska jordbrukets konkurrenssituation viden eventuell import av bestrålade frukter och grönsaker är tämligenoptimistisk. I vissa länder har det visat sig att köpmotståndet mot märktabestrålade livsmedel varit starkt. Det har bl. a. visat sig vid försök iHolland. Ändå är intresset för bestrålning stort från holländsk sida, vilketbl. a. sammanhänger med den stora holländska exporten av grönsaker. Detta tordeockså oroa svenska odlare. Isitt svar utgår jordbruksministern från att om bestrålade livsmedel kommer atttillåtas för försäljning här i landet, så kommer det säkerligen att bli enmarginell del av utbudet. Jordbruksministern säger också att det inte harframkommit något uttalat intresse från svensk industri att använda metoden. delvis annan riktning pekar jordbruksministerns påpekande attlivsmedelsverket överväger bestämmelser om märkning av bestrålade produkter,både importerade och - väl att märka - producerade inom landet. Enligt uppgiftutesluter man inte heller inom livsmedelsverket att det kan bli aktuellt medansökningar om bestrålning av svenska produkter under de närmaste åren.Prakfiska försök har f. ö. också utförts i vårt land av forskare, utan att deför den skull sökt gå vidare med att utnyttja tekniken. Blirinte märkningen, eller hotet om märkning, en effektiv broms för import avbestrålade livsmedel är det väl ändå sannolikt att detta påverkar den inhemskaproduktionens konkurrenskraft i negativ riktning. Och det kan väl inte helleruteslutas att intresset för bestrålning av vissa inhemska livsmedelsprodukterkan komma att öka. Jag harställt många frågor i mitt inlägg. En del av frågorna Omradioaktiv bestrålning av livsmedel Omden andliga vården vid kriminalvårdsanstalterna har jag ställt direkt tilljordbruksministern, och vissa hoppas jag också få svar på frånjordbruksministern. Det vore mig dock främmande att tro att alla dessa frågorkan besvaras . Men jag har för min del känt det angeläget att få ställadem, och jag hoppas att jag skall finna svar i en fortsatt debatt i detta ämne,som rör något så viktigt som vår dagliga föda. Anf.94 Jordbruksministern : Herr talman! Det är utmärkt attinterpellanten själv är på det klara med att det inte finns några fullständigasvar att ge på den störtsjö av frågor som hon ställde i sitt anförande. Jagsade i mitt svar - och det borde ha framgått med all önskvärd tydlighet - attvi närmar oss den nya tekniken med den varsamhet som jag tror krävs. Jagskall svara på en konkret fråga. Det är självfallet bra med en storkunskapsöversikt på forskningsområdet, och det är närmast på grund av att viinte har den fullständiga kunskapen som vi inte kan ge svar på alla de frågorAnna ställt. Jag har svarat utifrån den kunskap vi besitter . Medutgångspunkt i den kunskapen närmar vi oss den nya tekniken och det nya områdetmed all omsorg och varsamhet, som framgick av mitt svar. Anf.95 (): Jag ber att få tacka för det kompletterande besked somjordbruksministern nu har lämnat. Jag tycker det är glädjande att jordbruksministernpersonligen vill deklarera att det kan vara ett värde i att man nu arbetar framen kunskapsöversikt vad gäller forskningsläget på det här området. Jag hälsarockså med tillfredsställelse att jordbruksministern i sitt inlägg markerar detallvar som man från regeringens sida går in med i den här frågan. Jagtackar än en gång för svaret. 18 § Svar på fråga1980/81:158 om den andliga vården vid kriminalvårdsanstalterna Mot bakgrund av bl. a. förslagen från utredningen om andlig vård i betänkandet(Ds Kn 1979:2) Andlig vård vid sjukhus, kriminalvårdsanstalter m. m. har PerArne Aglert frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för den andligavården vid kriminalvårdens anstalter. Utredningensförslag innebär att medel som motsvarar sammanlagt drygt 38 tjänster skullefiliföras och frikyrkosamfunden samt att två tjänster skulleinrättas hos , en tjänst som resesekreterare förfinskspråkiga intagna och en tjänst för en central samordning av den andliga vården. Utredningenhar vidare föreslagit att de nuvarande nämnderna för andlig vård vidkriminalvårdsanstalterna och häktena (NAV) ersätts med andra lämpliga organ föratt samordna och planera verksamheten vid de enskilda Ettgenomförande av utredningens förslag inom kriminalvården skulle medföra enökad årlig kostnad för statsverket på omkring 4 milj. kr. I denna summa ingårinte några kostnader för den av utredningen förutsatta nybyggnaden ochupprustningen av samlingslokaler och samtalsrum i anstalter och häkten. Eftervad jag har inhämtat från har de intagnas önskemål närdet gäller andlig vård hitfills kunnat tillgodoses. Detta hindrar dock inte atten utbyggnad av den andliga vården i och för sig skulle vara värdefull. Ensådan utbyggnad är emellerfid f. n. inte möjlig att genomföra med hänsyn tilldet statsfinansiella läget. Omden andliga vården vid kriminalvårdsanstalterna 97 PER (): Jag tackarjustitieministern för svaret. Denandliga vården inom kriminalvården var först på plan med en ekumenisktgenomförd princip på det här området. Jag håller gärna med om attden har haft framgång och fungerat väl. Den har rent av varit riktningsgivandeför den utredning som justifieministern apostroferade. Utredningen,som jag själv var ledamot av, lade fram sina förslag före den tidpunkt då allautredningar uppmanades att komma med förslag som ingenting kostade. Ur densynpunkten kan jag förstå att jusfitieministern i svaret säger att förslagen nuär för dyra. Men det betyder ju inte att ingenting kan göras eller borde görasnu. Så som justitieministern har behandlat - eller inte behandlat - frågan harvarken kommunministern/kyrkoministern eller jusfitieministern uppfattatsituationen. Kyrkoministernhar gett 20 heltidstjänster för andlig vård vid de störstasjukhusen. Pengarna tas ur kyrkofonden. frikyrkoråd har fått 2 milj.kr. för att bygga ut sin andel av den andliga vården. Pengarna går till detta istället för fill ett utökat verksamhetsbidrag fill de fria trossamfunden.Utbyggnaden är i full gång. Försvarsministernhar bemyndigats tillkalla en utredning om den andliga vården inom försvaret.Jag är själv sakkunnig i den utredningen. Ingen tror väl att försvaret kommeratt ha mer pengar än kriminalvården till andlig vård för sina resp. klienter.Man är inom försvaret knappast heller i större behov av sådan vård än inomkriminalvården. Kyrkoministernhar fått och försvarsministern kommer säkert att få sina i det här avseendetganska små farkoster i sjön. Justitieministern har ännu inte börjat skissa påsin Noas ark för kriminalvårdens klienter. Justitieministernhar talat med . Han säger att man där tycker attönskemålen i stort sett har fillgodosetts. Jag har också talat medkriminalvårdsstyrelsen. Vi måste emellertid ha talat med olika personer. Det ärnämligen den personal som på den administrativa sidan sysslar med frågan om denandliga vården som har uppfordrat mig att ställa de här frågorna. De är oroadeför den befarade akterseglingen. Varför bör då något skenu? Jo, först och främst blir ju personalsituationen Omtransportstödet till industrin i svår både inom och inom de fria trossamfunden. Om andra går före här, så blir detmindre över till den andliga vården inom kriminalvården. Dessutom visar arbetetresultat redan i sin nuvarande omfattning som sker i samverkan mellan NAV ocht. ex. Ria-byråer, ' sfiftelse och andra frivilligorganisationer.Dessutom kan jag peka på ett pilotprojekt i Kumla, där en pastor anställts påhalvtid. Han har redan blivit legendarisk. Jagkommer att i ett ytterligare anförande lämna förslag till sådana åtgärder sombör kunna vidtas. Jag tror inte att frågeställaren och jag har olika uppfattningar isakfrågan eller i fråga om angelägenheten när det gäller den andliga vården påvåra kriminalvårdsanstalter. Jag anser att det är viktigt att den är uppbyggdpå ett bra och effektivt sätt. Men jag har till skillnad från kyrkoministerningen kyrkofond att hämta medel ur. Eftersom frågeställaren nämndeförsvarssidan, vill jag också säga att frågan när det gäller kriminalvårdenredan är utredd, så jag finner knappast att det föreligger någon anledning tillatt ytterligare en utredning skall behöva tillsättas för detta. Vihar en organisation som arbetar med de här frågorna, och jag tror att vi äröverens om att den arbetar på ett hyfsat sätt. Men givetvis skulle det kunnavara bättre om vi hade mera pengar. Det som skiljer oss åt är att jag f. n.inte ser några möjligheter att få fram pengar för att ytterligare utvidgaorganisationen, men låt oss hoppas att sådana tider kan komma. Anf.99 PER (): Jag skulle bara vilja föreslå att jusfitieministern kallar till sigrepresentanter för diakoninämnd, som i det här avseendetrepresenterar , och representanter för frikyrkoråd, somrepresenterar samfiiga trossamfund utom . Det är möjligt att vidå gemensamt kan finna både idéer och litet pengar, så attkriminalvårdsstyrelsens NAV inte blir efter på vägen. NAV behöver få en skjutsframåt för internernas skull, för deras frigörelses skull - en frigörelse frånalkohol- och narkotikaberoende och ett brottsligt beteende. Jag motser ett fortsattresonemang. 19 § Svar påinterpellation 1980/81:61 om transportstödet till industrin i frågat mig dels av vilken anledning jag har kritiserat dettransportstöd som jag själv har föreslagit, dels vilka förändringar i stödet som jag är beredd attförorda. har med anledning av kompletteringspropositionen 1979/ 80:150 slagit fast att detär nödvändigt i vårt lands allvarliga läge att underskottet i statsbudgetenbegränsas. De begränsningar, nedskärningar och omprioriteringar som förestår ärenligt mening av en sådan storleksordning att knappast någotutgiftsområde kan undantas. Självfalletutgår jag i mitt arbete från bedömning. Enligt min mening måste idet nödvändiga besparingsarbetet även ingå att man ifrågasätter olikastatsbidrag. Det är ett budskap som inte kan framföras nog ofta. Enligt beslutav har regeringen gett transportrådet i uppdrag att undersökatransportstödets effektivitet. Rådet skall därvid undersöka om stödetsomfattning och inriktning är ändamålsenliga för att kompensera företag för dehögre transportkostnader som kan följa med de större transportavstånden inomdet område där transportstödet utgår. Stödet skall självfallet inte lämnas omdet inte har en regionalpolitisk effekt. Rådet skall också undersöka vilkeninverkan stödet har på konkurrensen mellan olika transportmedel. Uppdragetskall inriktas på att bl. a. åstadkomma begränsningar inom nuvarandekostnadsram. Jag avser att pröva transportstödets framtida utformning så snarttransportrådet har redovisat uppdraget. Omtransportstödet till industrin i 101 (): Jag tackar kommunikationsministern för det delsvar han gett på mininterpellation, för bakom den kampanjliknande aktivitet man på den senastetiden bedrivit från departementsledningens sida mot transportstödet fillNorrland kan inte ligga enbart statsrådets oro Över vårt lands ekonomiskasituation. I det sammanhanget borde inte näringslivsstimulerande åtgärdervarade främsta sparobjekten. Därför anser jag att min fråga om anledningen fillkommunikafionsministerns krifiska hållning inte är besvarad. Än mindre har jagfått svar på frågan om vilka förändringar i stödet som kommunikationsministernär beredd att förorda. Menlåt oss då börja med att se på transportstödet i ljuset av landets ekonomisktallvarliga läge. För att uppnå balans i ekonomin behöver vi både kommatill rätta med underskottet i statsbudgeten och inte minst häva underskottet ihandelsbalansen. Genom att bl. a. minska på statsutgifterna och öka exporten avvåra produkter, kan vi arbeta oss fram till de målen. För min del anser jag attdet är bland det viktigaste att göra våra företag konkurrenskraftiga och att dehar samhällets stöd där så behövs för att bedriva en framgångsrik verksamhet ilandets olika delar. Och det är i det syftet transportstödet fillkommit.Företagen i landets nordliga delar arbetar från transportsynpunkt på ojämlikagrunder i förhållande till företagen i landets sydliga delar. Även andraskillnader finns, såsom längre transporttider och svårare klimat - sådant somman från samhällets sida inte kan rå på. Transportstödethar tillkommit för att göra så att säga rundare. Omkommunikationsministern är ute för att i besparingssyfte plocka borttransportstödet eller delar därav, är han ute på felaktiga vägar. Det kan på sluttampenleda fill en negativ post i handelsbalansen. Som jag påpekade i mininterpellation har propåerna om indragningar i Omtransportstödet till industrin i transportstödet vållat oroinom näringslivet. Jag kan som exempel återge vad SCA:s verkställande direktörBo Rydin anförde inför handelskammarens årsmöte iSundsvall; "Dethar väckt stor förvåning och oro, att statssekreteraren i Kommunikationsdepartementetnyligen offentligen fört fram förslag om att transportstödet helt skulle tasbort inom Norrlands kustregioner för vissa varuslag. Motivet till detta synesvara, att om man inte av statsfinansiella skäl har råd att införasjötransportstöd för att uppnå konkurrensneutralitet mellan land-ochsjötransport, är det bättre att ta bort landtraiisportstödet. Handelskammarenhar med skärpa protesterat hos kommunikationsministern mot ett sådantbetraktelsesätt. Vill man ha ett fungerande näringsliv i , måste mansöka jämställa företagen i och i itransportkostnadshänseende. Jag kan tänka mig mycket få åtgärder som i så höggrad som ett ytterligare borttagande av transportstöd skulle motverkaansträngningarna att bygga upp ett starkare näringsliv i norrlandslänen. Redanden omständigheten att en statssekreterare offentligt gått ut och talar omdenna möjlighet kan leda till att investeringar inte kommer till stånd." DirektörRydin trodde heller inte att det finns något regionalpolitiskt instrument sombetyder mer än transportstödet för att utjämna villkoren för företagande inorra och . Transportstödet är alltså ett dokumenterat verksamtinslag i regionalpolitiken. Det finns även andra regionalpolitiskastimulansåtgärder. Man kanske tvingas fråga om transportstödet skallhandläggas inom i fortsättningen. Detkan alltså, som jag ser det, inte finnas anledning att ifrågasätta existensenav ett transportstöd. Har kommunikationsministern en annan mening, vore det braom den deklarafionen gavs nu i denna debatt. Någotsvar på min andra fråga, om vilka förändringar i transportstödetkommunikafionsministern är beredd att förorda, har jag inte fått. Utgår jagfrån pressuppgifter, så är det stödet till transporterna av trävaror frånkustområdet som är i farozonen. Jag vill på en gång säga att det är en befängdidé. Fråndepartementshåll tror man sig vinna två fördelar med detta; dels minskastatsutgifterna med 10 milj. kr. , dels komma fill rätta med påståddkonkurrenssnedvridning mellan landtransporter och sjötransporter på grund avatt transportstöd f. n. utgår endast till landtransporter. Jaganser att uppfattningen om konkurrenssnedvridning i detta avseende är dåligtunderbyggd. Jag håller det inte för osannolikt att i ett eller annat falltransportstödet till landtransporter kan ha utgjort ett element vid valet avtransportmedel för sågade trävaror, spånplattor, plywood eller board. Men dessafåtal fall kan inte läggas till grund för påståendet om en omfattandeöverströmning från sjö- till landtransport på grund av transportstödet. Denhuvudsakliga orsaken till att man väljer att landtransportera trävaror - och deövriga produkter jag nämnde - har enligt min mening med transporttekniskafördelar att göra. Man vill undvika godsskador genom flera omlastningar, kundenönskar ett jämnt leveransflöde , man uppnår hanteringstekniskafördelar vid terminalerna osv. Omman sparar 10 milj. kr. i transportstöd genom att dra in stödet för leveranserfrån kustregionen, svarar detta mot hundratusentals ton. Och så mycket kan påinga villkor ha avtappats från sjötransport.