prot · G40922 · 1980-12-31 00:00:00 — Däremot är delglädjande atl notera Apoteksbolagets initiativ till en försöksverksamhet somkanske kan finna en form för all nedbringa mångfalden avläkemedelsutlag. Även om utskottet föreslår atl motionenavslås, uttalas det dock i utskotlsbetänkandet atl våra myndigheter med uppmärksamhetskall följa frågans framtida utveckling. Därmed tycker jag att mofionärerna harnått en del i sitt syfte atl aktualisera dessa viktiga frågor. 59INGA (vpk): kommunisterna har i fleratidigare motioner tagit upp frågan om läkemedelsindustrins förstatligande. Vihar tagit upp frågorna om insynen och kontrollen som rör läkemedelsforskningenoch försäljningen och hur sjukvården och del medicinska arbetet i alltför höggrad styrs av läkemedelsindustrins vinstintressen. I motion 759 redovisar vifrån vpk:s sida på nytt grunderna fill vårt förslag om förstatligande avläkemedelsindustrin och förslag till förbättringar av den statligaläkemedels-kontrollen och informationen kring läkemedel. Läkemedelsindustrin är ju en mycket lönsam verksamhet. Denär inte konjunkturbetonad, utan tvärtom är del så atl lugnande preparat ochsömnmedel är lättare alt "sälja" under hårdnande tider. Det finns ungefär 2 700 registrerade läkemedel i , av vilka väldigt många ärs. k. synonympreparat, dvs. kopior eller snarlika preparat med olika namn.Större delen av de här läkemedlen är receptbelagda, medan andra är sådana somman säljer direkt till konsumenterna. Exakt hur mycket läkemedel som säljs i landet vet maninle. Försäljningssiffrorna är nämligen sekretessbelagda för atl man skallskydda läkemedelsindustrin från insyn och eventuell kritik och för alt eneventuell nedgång i försäljningen av ett visst läkemedel inle skall medföra"dålig reklam" för preparatet i fråga och på så sätt ytterligare draner försäljningssiffrorna. Man räknar med alt årligengår till den medicinska forskningen och att läkemedelsföretagen slår förungefär en tredjedel av denna miljard. Av läkemedelsindustrins forskningspengargår en stor del till beställd forskning som bedrivs av enskilda forskare inomolika statliga institutioner pä både grundforskningsnivå och klinisk, praktiskmedicinsk nivå. Detär med andra ord, herr talman, en styrd forskning för att fäfram läkemedel. Vi vet också atl ungefär 200 milj. kr. går tillmarknadsföring av läkemedel. Del är ett belopp som faktiskt överstiger vadläkarutbildningen kostar vårt land . Läkemedelsföretagen är liksom andra vinstdrivande förelaghelt inriktade på profit. Man forskar inte för alt i första hand skapa ell braläkemedel som kan tillgodose vikliga behov, ulan arbetet är inriktat på altproducera läkemedelsom går att sälja. Av detta följer att en stor del av forskningsresursernaupptas av en helt meningslös verksamhet. Det tillverkas"konkurrentpreparal", dvs. preparat som är i del närmaste idenfiskamed sådana som lanserats tidigare men där marknaden är tillräckligt stor föralt även rymma likvärdiga konkurrenter, t. ex. olika antibiotika, av vilka mångaär helt likvärdiga, p-piller, lugnande medel, medel mot allergier osv.Forskningen inriktas i dessa fall inte på att framställa ell nytt läkemedelutan på alt finna ell nytt tillverkningssätt för ett gammall preparat. Man taralltså inte patent på ell ämnes kemiska sammansättning utan påtillverkningsmetoden. Statligt anställda forskare "köps upp" avläkemedelsindustrin, som på så vis får tillgång till nya medicinska kunskapersom kan omvandlas till vinstgivande läkemedel eller teslpreparat. Forskare somanställs vid privata förelag förbinder sig också alt, om de slutar sinanställning, inle hos någon annan arbetsköpare fortsätta med forskning inomsitt gamla område. Konkurrensen sätts också ur spel genom atl de olikaläkemedelsföretagen specialiserar sig på olika områden och sinsemellan byterpreparat för att slippa konkurrera inom vissa områden. Naturligtvis framställs det läkemedel som ärbåde bra och nödvändiga, och utan dagens mediciner skulle sjukvårdskostnadernaoch problemen öka avsevärt. Men på grund av det vinstberoende somläkemedelsindustrin har tillverkas och marknadsförs mängder av inle baraverkningslösa ulan också rent skadliga ämnen. Just nu pågår en diskussion itidningarna om ett medel som heter Depo-Provera. Vissa hävdar alt medlet ärskadligt ur olika synpunkter, medan andra påstår att det inte är skadligt.Detta måste för dem som brukar detta medel vara en ohygglig situation. Delfinns läkemedel vars biverkningar är större än den medicinska nyttan motiverar.Flera av de läkemedel som förskrivs i stor mängd skulle vid ny prövninginte godkännas som registrerade läkemedel. Innan ett läkemedel saluförs måste det genomgå olikaprövningar. Dessa utförs av läkemedelsföretagen själva och granskas sedan avsocialstyrelsen. Granskningen är otillräcklig, och det finns riskför atl resurserna för denna granskning ytterligare kommer alt minskas. Hur en s. k. klinisk prövning kan gå till fick jag vetskapom av en läkare som sysslar med rehabilitering av bl. a.människor som fått blodpropp i hjärnan. Han berättade följande. Man har för en sådan här klinisk prövning delat inpafienter som fått blodpropp i två grupper. Dessa båda grupper får två olikasorters preparat. Den första gruppen får ett preparat som heter Premaspin,vilket läkare tror har en positiv verkan för att förebygga nya blodproppar. Denandra gruppen får något som heter placebo, dvs. sockerpiller, ulan någonverkan. Dessa människor är med i försök utan någon riktig vetskapom vad de utsätts för. Det har hetat atl de deltar i ett försök för att provaut ett nytt läkemedel, men de får inle veta alt de bara har chans atl fåett verksamt läkemedel. Det tycker jag är ett spel med människoliv, och jagskulle vilja fråga om någon av kammarens ledamöter vid en så allvarlig sjukdomskulle vilja utsätta sig för något liknande försök, där man har50 % risk alt inle få någon hjälp alls. Någon kontroll av läkemedelsreklamen förekommer knappastalls. Det är fritt fram för varje fillverkare att föreslå sitt preparat förbehandling av olika sjukdomar och symtom, och det är allmänt känt även blandläkare atl ell läkemedels effekt ofta överskattas och att biverkningarnanegligeras. De undersökningar som man hänvisar fill i reklamen har man självinom läkemedelsindustrin bekostat. Ett läkemedels effekt och biverkningar kanfastställas först efter en längre tids användning. Om man hittar fel på ettläkemedel, saknas det ofta resurser för att föra ut information om de negafivaeffekterna av delta läkemedel. Motreklamen får som regel ytterst litengenomslagskraft. motreklam kostar ungefär 1 milj. kr. Denna enda miljon skall då jämföras med de ca 200 milj. kr. som industrinsatsar på reklam. Man kan alltså, herr talman, konstatera attläkemedelsindustrin i stort sett har fria händer. All läkemedelsindustrin är i privata händer medför intebara all den medicinska forskningen till stor del styrs av vinsfintressen elleralt skadliga resp. onödiga läkemedel får stor spridning utan tillräckligkontroll från samhällets sida. Del leder också fill alt sjukvården får enfelaktig och defensiv inriktning. Del finns åtskilliga exempel på krifiklös lansering avläkemedel. Jag skall här bara påminna om några mycket kända. Neurosedynlanserades som det idealiska sömnmedlet, helt fritt från biverkningar, och manfortsatte att sälja det i även efter det atl de allvarligabiverkningarna blev kända här hemma i vårt land. Detsamma gäller giftet entero-vioform, som ger obotliganervskador. Det säljs fortfarande i , trots att tusentals läkareprotesterat. De vanliga barbituraten salufördes också med hjälpav en reklam som förnekade atl de var beroendeframkallande, liksom de kändaläkemedlen valium och librium. Detta trots atl många obundna forskningsrapportertalade om kraffig fillvänjning, abstinensbesvär och beroende. Även heroin introducerades en gång som ett utmärkt medelvid behandling av morfinism. Våra vanligaste värktableller, t. ex. Albyl,Magnecyl, har också så allvarliga biverkningar atl det skulle varaomöjligt att få dem registrerade som nya läkemedel. Men del går inle att dra indem utan mycket stora problem för . Vänsterparfiet kommunisterna kräver attläkemedelsindustrin förstatligas. Vi kräver också att samhällets kontroll överoch insyn i läkemedelsforskningen ökar och att insynen i försäljningen av deolika läkemedlen ökar. Samhället måste få bättre insyn i hur den kliniska prövningenav nya läkemedel går till, hur den utvärderas och hur dessa undersökningarsedan presenteras för distributörerna, dvs. Vi måste få offentlighetkring de olika läkemedlens försäljningssiffror för att kunna veta vilkapreparat som ökar och för atl kunna ta reda på varför de ökar. är dessasiffror hemliga och kan inle utnyttjas i socialmedicinskt forskningsarbete. 7 protokoll 1980/81:20-24 Vi inom kommunisterna menar attsocialstyrelsen måste ges ökade anslag för fortsatt och intensifierad kontrollav läkemedel. Detta kan praktiskt ske genom alt läkemedelskommittéer i varjelandsting eller förvaltningsområde övertar all information av läkemedel. Vi menar att förbud mot kommersiell läkemedelsreklam bordeinföras, så alt felaktig information och ovederhäftig påverkan kan undvikas. Vi menar att fler kliniska farmakologer borde tillsättasför att ombesörja den regelbundna läkemedelsinformationen på varjesjukhusklinik och på varje öppenvårdsmoltagning. Vi menar slutligen, herrtalman, alt alla läkemedel borde omprövas . Utskottet avstyrker vpk-motionen också , denna gångmed motiveringen att detta egentligen inte är någonfing att bråka om.Utskottet hänvisar fill, när det gäller om samhället eller de kommersiellaintressena skall ha inflytande på läkemedelsinformationen, alt utskottet ställtsig positivt till all man inrättar ett informationsråd. Och detta råds arbeteskall man avvakta, innan man tar ställning i den principiella frågan. Får jagfråga utskottets talesman: utskottet att information om läkemedel skallskötas så som det sköts ? Det är, menar jag, hög tid att ändra på dekommersiella intressenas makt över läkemedlen, bl. a. i denna fråga. Utskottet anser att frågan om registrering av läkemedel ärlöst, eftersom det nu finns ökade möjligheter att återkalla en registrering. Vitycker inte alt det räcker med det. Det system som har införts fungerar inte: Man använder siginle av möjligheten att återkalla. Men om ett återkallande av registreringenskedde automafiskt med femårsintervaller som vpk föreslår, skulle det gå attlösa. Då skulle Albyl eller Magnecyl, för att nämna två exempel, med allsannolikhet inte bli återregistrerade. Med de skadliga biverkningar de medlenhar skulle de inte kunna komma ut på marknaden igen. Det har t. o. m., herrtalman, inträffat dödsfall till följd av all man har använt de här preparatenalltför flitigt. Vpk menar alltså att varje läkemedelsregistrering måsteomprövas . Det är märkligt att inte utskottet kan gå med på det,eftersom man skriver: "Ett läkemedel som vid mitten av 1960-taletbetraktades som ändamålsenligt kan anses som mer eller mindre ineffekfivteller olämpligt." Mot bakgrund av den skrivningen, som enligt min meningstyrker vpk:s farhågor, är det märkligt att man inte tillstyrker motionen. Jag skall be att få yrka bifall till motion 759. 60GABRIEL (): Eftersom inte hade något annatyrkande än utskottet, skall jag inte gå i polemik med honom. Jag tror att delär rikligt, som säger, att del finns en överkonsumfion och enöverförskrivning av läkemedel, som gör att man t. ex. när människor dör kan hittastora lager av gamla mediciner hos dem. Jag troratt enda sättet att komma åt det här, är att göra ändringar i läkemedelsersättningen enligt den allmänna försäkringen.Det är en sak som kommer atl bli nödvändig , men det kommer säkertall sitta långt inne - det innebär också ökade kostnader för konsumenterna. Om ställer sig bakom ett sådant krav kanskevi tillsammans kan föra fram det. Jag tror tyvärr atl det blir nödvändigt, omman skall komma ål överförskrivningen. Det finns inga enkla lösningar på detproblemet. Men det hör alltså inle rikfigt till dagens ämne. kommunisterna är i sin motion allmäntmisstänksamma mot läkemedelsindustrin. Som påpekade vill vpkförstatliga läkemedelsindustrin. är del förslaget inle uppe till behandlingi dag. Även om motiveringen till det återfinns i motionen, behandlas detyrkandet vid ett annat tillfälle, och därför skall jag inte gå in på det. Meneftersom tog upp det rätt utförligt kan jag ändå inte låta bli attsäga ett par ord om vpk:s allmänna inställning till läkemedelsindustrin. Först konstaterar man att den svenska läkemedelsindustrinär en lönsam industri. Det är på något sätt som om det skulle vara specielltskumt. I själva verket är del bra att vi har en lönsamläkemedelsindustri. Det är en av de få grenar av det svenska näringslivet som fakfiskt ger ett rejält tillskott av exportinkomster. Jag skall inte sägaatt det är den enda, men det vore snarare anledning att hoppas att vi hadeflera lönsamma industrigrenar än tvärtom! Vpk konstaterar också i mofionen att läkemedelsindustrinsatsar stora pengar på forskning för att få fram användbara läkemedel. Det ärockså bra! Det heter visserligen litet senare i motionen attläkemedelsindustrin bara är intresserad av att göra vinster, inte av att skapaläkemedel som kan fillgodose vikliga behov - men det är inte sant. Den svenskaläkemedelsindustrin har ' producerat läkemedel som verkligen tillgodoserviktiga behov. själv konstaterar ju att det är positivt att detfinns bra mediciner, då sjukvården annars skulle vara dyrare och ge sämreresultat. Det är just den svenska, lönsamma läkemedelsindustrin som har fåttfram dessa bra mediciner. Det erkännandet kan vi väl i alla fall ge industrin,även om den också går med vinst. Att läkemedelsindustrin är vinstgivande är,som sagt, i dagens situation bra både för de anställda och för samhället istort - i synnerhet som det i högsta grad är exportinkomster som den drar intill . Det är klart alt vi måste ställa sociala krav påläkemedelsindustrin. Vad jag vänder mig mot är påståendet attläkemedelsindustrin inte är intresserad av alt skapa läkemedel som tillgodoserväsentliga behov. Genom handling har industrin visat att den faktiskt ärintresserad av det. Det är många tusental människor världen runt som har bliviträddade till livet tack vare den svenska läkemedelsindustrins verksamhet. Detfinns ingen anledning att spotta på den. När man forskar på nya medel inom ett och samma områdebehöver det inte betyda att man bara är intresserad av att tjäna pengar. Jagblev mycket förvånad över att som exempel på forskning rörandelikvärdiga preparat nämnde forskningen om p-piller. får vi från vpk, ochi synnerhetfrån , höra atl det är bra om man forskar för alt få fram flerapreventivmedel, just därför att det som passar för en person kanske inle är braför en annan. Medlen kan ha samma syfte, nämligen att förhindra icke önskvärdgraviditet, men en människa som inte mår bra av det ena medlet kan använda detandra. Därför är det bra alt det finns flera olika medel. Det harutomordentligt stor betydelse för både kvinnor och män att det forskas påpreventivmedelsområdet. Detpåstås i vpk:s motion att det finns mängder av inte bara verkningslösa utanockså rent av skadliga ämnen som tillverkas och marknadsförs och som alltså harslunkit igenom läkemedelskontrollen. Jag skulle vilja veta vilka ämnen del är.Om det finns ämnen som inle bara är verkningslösa utan rent av skadliga, börläkemedelsavdelningen verkligen ta itu med detta och försöka få demåterkallade. De enda verkningslösa medel jag känner till är de som brukarkallas naturmedel och som har beslutat att tillåta, men dessa medelproduceras inte av vad man i vanliga fall kallar läkemedelsindustrin. Ochvilka är de läkemedel där biverkningarna är större än nyttan? Om det finnssådana, skall de enligt den svenska lagstiftningen avregistreras. Vpk har härtydligen kunskaper om en mängd olika medel som inte uppfyller kraven i lagsfiflningen.Det vore intressant att få veta vilka det är. Att det förs en diskussion omhuruvida vissa läkemedel är skadliga eller inte är en helt annan sak än att detskulle vara bevisat all de verkligen är skadliga. Närdel gäller verksamma läkemedel, i synnerhet på områden där sjukdomarna ärallvarliga, vet vi atl de flesta medlen också har biverkningar. Del följer avatt det är starka medel. Men läkemedlen fillåts så länge verkningarna är störreän biverkningarna, om de posifiva verkningarna bedöms som viktigare än denegativa. Jag kan ta ett konkret exempel. Att man lappar håret av ett visstläkemedel är naturligtvis för de flesta en mycket påfrestande biverkning, menom en människas liv kan räddas med detta medel, kan man ändå tänka sig allanvända det - om det inle finns något annat sätt atl rädda livet. Vpksäger att kontrollen av läkemedel skall effektiviseras. Men tyvärr föreslåsinga förbättringar, utan det ni vill - att varje läkemedel skall omprövas vartfemte år - skulle försvåra en granskning. Vi har på läkemedelsavdelningenen lång kö av läkemedel. Det klagas ständigt över att man inle hinner behandlaansökningarna och alt det leder till att viktiga läkemedel, som skulle kunnahjälpa sjuka människor, inte kommer ul på marknaden tillräckligt snabbt. Om viskulle kräva alt man skall ompröva samtliga läkemedel , skulle delgivetvis ytterligare försinka registreringen, ytterligare förlänga kön. Vi harinte resurser för detta . Och det skulle inte - om vi hade pengar alt delaul - hjälpa med ökade anslag till läkemedelsavdelningen, då det redan finnstjänster som inte kan besättas. Den enda möjligheten är då att vi drastiskthöjer lönerna och inrättar nya tjänster, men det kanske inle är heltoproblematiskt atl göra del. Lönen är här samma som för andra statstjänstemän,men man har svårt alt konkurrera om läkare och apotekare. Frågan om hur man skalleffekfivisera granskningen är alltså besvärlig, och vpk har inget förslag. Nipåstår att om man skulle försöka registrera Bamyl, Albyl och Magnecyl i dagskulle det inle gå, och det går inle att dra in dem. Jo, med nuvarandelagsfiftning går de att dra in. Om läkemédelsavdelningen gör den bedömningen,som vpk gör, att de inte skulle registreras , så kan de dras in. IngaLantz säger då att de reglerna inte utnyttjas. Men de har ju ännu så länge baravarit i kraft i inte fullt , så det är inte konstigt att de inte harutnyttjats. Det finns alltså lagliga möjligheter. Om man påläkemedelsavdelningen bedömer att ett läkemedel är föråldrat begär man nydokumentation, och kan fill verkaren inte dokumentera att medlet har en verkansom är större än biverkningarna får det inte längre vara registrerat. Såvittjag kan förstå behövs del alltså inte några ytterligare rättsliga regler, utandet är bara alt tillämpa dem som finns. Vpk föreslår bättre insyn från samhällets sida i denkliniska prövningen, och det är möjligt att det behövs bättre insyn. Men vi harredan ganska god insyn i och med att man skall anmäla alla kliniska prövningar.Det finns också ett förslag från , som just är under behandlingoch där man försöker få en nordisk samordning, om att man i fortsättningen ävenskall ha fillstånd. Dessutom har läkemedelsavdelningen fillgång till allakliniska prövningar när ett läkemedel skall registreras. beskrev hur det kan gå till när det kommer ettnytt läkemedel inom ett område där det tidigare inte finns något medel. Man kange hälften av ett antal patienter detta läkemedel och hälften ett placebo, dvs.ett sockerpiller. säger, att detta är tveksamt från moralisksynpunkt. Min fråga till henne blir: Hur skall det då gå till? Om man har ettläkemedel som man inte vet verkningarna av, måste man ju försöka undersökavilka verkningar det har. Man kan inte börja att ge det till alla människorinnan man känner till det. Även om den som har tillverkat medlet tror på det,kan man inle bygga registreringen på den tron. Man måste jämföra: Vilken effektfår det om man ger det här medlet, och vilken effekt får det om man ger ettverkningslöst medel. Men detta kan man naturligtvis bara göra i den mån detinte redan finns ett verkningsfullt medel, för då skall man ta del som jämförelse.Finns inte det, måste man jämföra med någonting, och då får man jämföra med ettmedel som man vet inte har någon direkt medicinsk verkan. Det är viktigt atlman informerar patienterna om detta, och att de lämnar sitt tillstånd till attvara med i försöket. Där finns det viktiga etiska regler som. man måste följa. Hur man annars skulle få fram någon kunskap om ett sådanthär medel vet jag inle - del kanske Inga Lanlz kan upplysa oss om? Landetsvetenskapsmän skulle nog i så fall vara tacksamma för att få reda på hur deskulle göra. Enligt vår lagsfiftning måste man alltså styrka att ett läkemedelhar effekt innan man får ge ut det i stor skala. Det enda sättet att styrka attdet har effekt är att göra en prövning. Självfallet skall patienten vara medvetenom att han är med i ett sådant här försök och ge sitt tillstånd - annars är detinte etiskt försvarbart. Likaså ärdel viktigt all få reda på biverkningarna. Del kan man inle heller få om man ger ett sådanthär medel rakt över fill samtliga patienter. Man måste ha en jämförelsegruppför att kunna bedöma om medlet har biverkningar. Ju högre krav man ställer påläkemedelskontrollen, desto naturligare är det att man också medverkar till enklinisk prövning som går till på vetenskapligt sätt. Detär viktigt att man informerar om biverkningarna, och utskottet säger ganskamycket om att man måste göra det. På den punkten tror jag alltså inte att vi äroense. Jagkommer till slut till frågan om marknadsföringen. Utskottet påpekar atl denfrågan hör ihop med informationen om läkemedel. För den som är emot all reklamär det lätt alt säga: Förbjud läkemedelsreklam! För den som inte är emot reklamär det inte lika självklart att man inte skall tillåta dem som producerarläkemedel att informera om dem. Jagvill gärna säga, att jag instämmer i uppfattningen alt läkemedelsreklamen har en utformning och en omfattning som inle är fillfredsstäl-lande. IngaLantz frågade: Skall delta skötas som ? Mitt svar är: Nej, det skall inteskötas som . Jag kan i det här fallet inte tala för utskottet, eftersom vii betänkandet bara vill avvakta vad rådet kommer fram till. Men för minpersonliga del vill jag gärna tillägga - och det kan och börläkemedelsindustrin ta som en varning - att om man inle själv kan sanera iläkemedelsreklamen så kommer det att behövas ett ingripande. Atl salsa såmyckel pengar på en så föga saklig information och argumentation som man gör iläkemedelsreklamen är inte tillfredsställande. Med detta ber jag att fåyrka bifall till utskottets hemställan. 61 (): Att jag inte yrkat bifall till motionens alt-satser beror på atl deolika remissinstanserna har pekat på vissa åtgärdspaket med åtgärder som manhar påbörjat eller ämnat påbörja, och detta ger mig anledning att tro att debör få den lid som behövs för atl se om de verkligen kommer alt kunna angripade här problemen. Utskottetstalesman verkar emellerfid inle riktigt övertygad omutskottsbetänkandéts styrka, därför atl han tror inle på del här. Han säger attom man skall lösa problemen, då måste man nog gå över läkemedelsersättningen.Följakfligen ställer sig utskottets talesman inte bakom utskottets förslag, ochdet är i sig märkligt. Jag tror emellerfid att man kan lösa dessa frågor påannat sätt än genom att ändra läkemedelsersätl-ningen. Ivår motion pekar vi i några punkter på hur lätt det är för dem som vill att fåstora mängder läkemedel, t. ex. genom att de uppsöker flera olika läkare. Detfinns alltså ingen samordnad kontroll på det här området. Apoteksbolaget harnu sagt att man har börjat en försöksverksamhet med dalorruliner för att på såsätt försöka få kontroll. Överkonsumtionen av läkemedel är en myckel allvarligfråga, och jag tycker att på något sätt har missat den undersökningsom länsläkare har gjort på uppdrag av ochtillsammans med representanter för Apoteksbolaget,