prot · G4093 · 1980-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1980/81:3 1 § Upplästes följande inkomna ansökan; Undertecknad anhåller härmed om ledighet frånriksdagsarbetet på grund av tjänstgöring som statssekreterare fr, o. m. den 8oktober 1980 t. o. m. . Kammaren biföll denna ansökan. Talmannen anmälde att FilipFridolfsson (m) skulle tjänstgöra som ersättare för . 2 § Anmäldes och bordlades Proposifionerna och skrivelserna 1979/80:176om ändring i (spioneri m. 1979/80:179 med förslag till lag omändring i och jordabalken m. m. 1979/80:182om elevers och föräldrars medinflytande i skolan 1980/81:1om ändring i lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt, m. m. 1980/81:2 om ändring i lagen(1978:479) om försöksverksamhet med närradio 1980/81:3om handeln med skrot m. m. 1980/81:4om riktlinjer för det militära försvarets fortsatta utveckling 1980/81:5om ändring i läkemedelsförordningen 1980/81:6om utbildning av piloter för den civila luftfarten m. m. 1980/81:7 med redogörelse förverksamheten inom 1980/81:8med förslag fill utsökningsbalk 1980/81:9om regionsjukvården 1980/81:10om ändring i kreditupplysningslagen (1973:1173). m. m. 1980/81:11 med överlämnande av årsredovisning förStatsföretag 1980/81:12 med överlämnande av årsredovisning för Svenska VarvAB 1980/81:13 om polisens uppgifter, utbildning och organisation m. m.1980/81:16 om höjda räntesatser för den särskilda avgiften vid uppbörd av kvarstående arbetsgivaravgift 1980/81:18 med förslag tilllag om ändring i sekretesslagen (1980:100) m, m. 1980/81:19 om intrång i Stora Sjöfalletsnationalpark 3 § Anmäldes och bordlades Redogörelse 1980/81:1Justitieombudsmännens ämbetsberättelse 4 § Anmäldes och bordlades Förslagen 1980/81:4Riksdagens revisorers förslag angående affärsverkens intäkts- och kostnadsutveckling /81:5 Riksdagensförvaltningsstyrelses förslag till vissa ändringar i ersättningsstadgan(1971:1197) för ledamöter 5 § Anmälan av interpellationer Anmäldes och bordlades följande interpellationer som ingivits till kammarkansliet 1980/81:1 av (vpk) till kommunikationsministern om underhållet av SJ:s rullande materiel: De svåra järnvägsolyckorna ochtillbuden - nu senast vid - har ånyoaktualiserat frågan om säkerhet och resurser vid SJ. Det finns i detta sammanhang anledning att särskiltuppmärksamma underhåll och löpande översyn av lok och vagnar. Den fackligeombudsman vid , sektion 1, som handlägger deSJ-anställdas säkerhetsfrågor framhåller i en intervju i tidningen : "Det är helt klart att underhållet släpar efter. Detfinns både lok och vagnar som inte borde vara ute i trafik. Den ökadebelastningen på SJ i och med lågprissatsningen har lett till en hårdförslitning av materielet." påpekade i enskrivelse till chefen för : "SJ;s planering av underhållsarbetet har enligt våruppfattning försämrats. Orsakerna till det höga skadeläget får SJ-ledningenbära ansvaret för. Strukturförändringarna beträffande underhållet harvisserligen medfört övergångsvisa kapacitetsminskningar, men detta borde man haklarat med en bättre framförhållning. Vi tror också att en orsak tillsituationen kan vara ändrade översynsföreskrifter. Det tekniska samarbetetmellan trafik- och maskinavdelningen såväl centralt som regionalt/lokalt bordeundersökas. Vi anser inte att det fungerar . Det är angeläget att enekonomisk efterkalkyl på vidtagna rationaliseringsåtgärder inomunderhållsarbetet för lok och vagnar redovisas. Dessutom efterlyses SJ:smålsättning beträffande underhållet ." I skrivelsen, som i ytterligare fem punkter ger exempel påförsummelser och brister vid SJ, understryks SJ;s behov av kapital. Skrivelsenhar tillkommit efter påtryckningar från de fackliga lokalavdelningarna, somframfört allvarlig kritik mot SJ:s planering av trafiken, underhållet avmateriel och järnvägsnät samt personalsituationen. I motioner och interpellationer har vänsterpartietkommunisterna tagit upp dessa frågor i och då särskilt framhållitvikten av teknisk och personell förstärkning vid . Någon reellökning av SJ;s investeringsresurser har emellertid inte åstadkommits, trots att1979 års trafikpolitiska beslut starkt understryker det angelägna häri. Istället synes i det förberedande arbetet inför nästa års budget planerföreligga på en fortsatt nedskärning av anslagen. Motbakgrund av det anförda vill jag ställa frågan: Avser kommunikationsministern att låta närmare undersökaom resurserna för översyn och underhåll av SJ;s rullande materiel ärtillräckliga och om översynen och underhållet fungerar på ettursäkerhetssynpunkt betryggande säU? 1980/81:2av i (vpk) till industriministern om denmalmbaserade specialstålsproduktionen: De första varningarna omnedläggning av Spännarhyttan och stålverket i har bekräftats. ASEAplanerar att lägga ned en av modernaste anläggningar för framställningav järn. Detta innebär att man uppenbarligen inte tar någon hänsyn till landetsframtida behov av malmbaserad specialstålsproduktion. En grundlig analys av specialstålsindustrins framtidaråvaruförsörjning bör ligga till grund för beslut om Spännarhyttan ochSurahammar. Landets möjligheter att importera skrot kan allvarligtifrågasättas. Detta skall ställas mot våra rika tillgångar på malm. På sammasätt bör det stora behovet av ny processteknik för malmbaserad stålproduktioninom landet vägas in i beslutsunderlaget. De samhällsekonomiska konsekvenserna för de berördaorterna . och borde också föranledainitiativ från regeringen. Mot bakgrund av det anförda vill jag frågaindustriministern: Vilka initiativ har tagits från regeringen för att fä fram sådant beslutsunderlag somnyss nämnts? Vilka planerhar regeringen för att säkerställa en fortsatt malmbaseradspecialstälsproduktion inom landet? Har regeringennågon plan för att möta de problem som kommer att uppstå på de berörda orternaom en nedläggning blir verklighet? 1980/81:3 av () till statsrådet om ökad tillgång på utbildade klass- och ämneslärare; Innevarande läsår har andelenlärare som saknar formell behörighet ökat kraftigt på område.Detta gäller för många kommuner men synes vara särskilt besvärligt inom densödra . Enskilda skolor, rektorsområden och kommuner befinner sigdärmed inne i en negativ utveckling av karaktären ond cirkel. En stor andellärare utan behörighet innebär ökat ansvar och ökad arbetsbelastning för dekvarvarande behöriga, vilket i sin tur ökar benägenheten att byta till skoloroch kommuner där förhållandena är annorlunda. Inom kommunerna , Haningeoch tjänstgör 282 ämneslärare utan formellbehörighet. Detta innebär att andelen nu närmar sig på högstadiet i dessakommuner. Som en effekt av beslut om s. k. riktadämneslärarutbildning har nämnda kommuner tilldelats tillsammans 24utbildningsplatser. Endast var tolfte av dem som tjänstgör som obehöriga kandärigenom få behörighetsgivande utbildning. Situationen på låg- och mellanstadium är likabekymmersam som den på högstadiet. Effekterna hotar här att bli särskiltkännbara genom att klassläraren ansvarar för nästan hela veckotimantalet.Brister i elevernas förmåga att läsa, skriva och räkna påverkar också övriginlärning och kan vara svåra att reparera senare . Många av de klasslärare som tjänstgör utan formellbehörighet har en sådan studiesocial situation att de inte kunnat söka tillreguljär utbildning. De har också genom den allt större bristen på utbildadelärare utan svårighet kunnat fortsätta som oexaminerade lärare. De extraordinära utbildningsinsatser för obehöriga läraremed lång yrkeserfarenhet som beslutat om är mot bakgrund avden tilltagande lärarbristen klart otillräckliga. Medhänvisning till det anförda vill jag fråga statsrådet : Vilka ytterligare åtgärder avserstatsrådet vidta för att bryta den negativa utvecklingen avseende tillgången påutbildade klass- och ämneslärare? 1980/81:4av BerlU () till kommunikationsministern om tidigareläggning avvissa vägprojekt i ; I en skrivelse till regeringen den19 hemställde dåvarande Värmlandsdelegationen om statliga åtgärderför att förbättra sysselsättningsläget i länet. Bland åtgärderna ingicktidigareläggning av statliga anlägg- ningsprojekt, framför allt ett relativt stort antalvägbyggnadsobjekt. 1 skrivelsen redovisades vägobjekt för sammanlagt ca 200milj. som kunde tidigareläggas för utförande . Ensådan tidigareläggning skulle innebära en direkt sysselsättning av drygt 300personer . Värmlandsdelegationen föreslog därför attlänet skulle erhålla ca 65 milj. kr. , utöver länets ordinarievägbyggnadsanslag, under de tre åren 1979-1981 för att kunna tidigarelägga detredovisade vägbyggnadsprogrammet. Sysselsättningsläget är fortfarande svårt i medett stort antal arbetslösa människor och en fortsatt minskning avtransportarbeten, vilket medför problem för åkeriföretagen. Genom beslut av regeringen erhöll länet 65milj. i extra väganslag. En tredjedel av vägbyggnadsprogrammet kunde därmedgenomföras. Fyra av de fem pågående vägföretagen färdigställs i början avhösten . Det femte vägföretaget drivs vidare genomordinarie vägmedel. Mot bakgrund av den positiva effekt för länet som de under1979/80 pågående vägobjekten medfört, såväl sysselsättningsmässigt som itrafiksäkerhets- och framkomlighetsavseende, är det angeläget att länettilldelas medel för att tidigarelägga vägföretag även /81. Värmlandligger väl framme i planeringen när det gäller vägbyggande. I en skrivelse till regeringen har iVärmland begärt att länet tilldelas 65 milj. kr. för att genomföratidigareläggning av vägobjekt. Vägobjekten bedöms mycket angelägna ur väg- ochtrafiksynpunkt, och de kan påbörjas med kort varsel. För att man skall kunnadisponera medlen på ett effektivt sätt, så att bästa effekt kan erhållas,förutsätter jag att ett positivt regeringsbeslut fattas med det snaraste. Med stödav det anförda vill jag fråga kommunikationsministern; Är statsrådet beredd att ställa medel till förfogande somlänsstyrelsen begärt? 1980/81:5av (vpk) till industriministern om sysselsättningen i Västerbottenslän: I finns många företagdär sysselsättningen är hotad. Detta gäller både små och stora företag.Framtiden för bl. a. NCB i är tyvärr ännu oviss. Att företag läggsner, att de går i konkurs och att inskränkningar sker i antalet anställda, dethör till den dagliga läsningen i ortstidningarna. Vi är på väg mot en katastrof om vi inte kan få flerarbetstillfällen till . Den kommande vintern kan bli den tid då det blirrekordfart på utflyttningen av ungdom från . De här dystra perspektiven ger LO-sektionen i . Mannoterar också att arbetslösheten inom kommunen uppgår till ca 6 %.Grannkommunen har en arbetslöshet på , och där finns en rad företagsom har problem. På arbetsförmedlingen i ser man mörkt . när det ena företaget efter det andra i kommunen fårsvårighefer blir inte bilden ljusare. Det är 1 1/något jobbförmedlades till de företag som finns inom kommunen. Man konstaterar också attalla säsongjobb snart är slutförda. Den här uppräkningen kan göras lång. Den allmänna bildenär att utsikterna på arbetsmarknaden i länet är mycket dystra. Klart är att härhjälper det inte med en tro på Smålandsanda och utvecklingsoptimism. Skalllänet komma upp till riksgenomsnittlig nivå. så krävs det ytterligare 8 400jobb. Till detta krävs det kraftiga statliga insatser, ett långsiktigt statligtindustriprogram. Att dessa insatser måste till konstateras också i Länsprogram80-detta föratt klarade regionalpolitiska målen, dvs. att ge människor i olikadelar av länet tillgång till arbete, service och en god miljö. Programmet pekarockså på en mängd konkreta förslag till åtgärder som. om de genomfördes, skulleinnebära en mycket positiv utveckling för länet. Uteblir dessa insatser frånstatens sida. ja, då kommer de flesta av länsprogrammets förslag att förvisastill drömmarnas värld. Slutligen måste konstateras att regeringensåtstramningspolitik självfallet inte förbättrar situationen, tvärtom,arbetslösheten kommer att öka ytterligare. Med hänvisning till det anförda ber jag att tillindustriministern få ställa följande frågor: Hur ser regeringen på möjligheternatill de kraftiga statliga insatser som efterlyses i länsprogrammet? Vilka åtgärder överväger i så fallregeringen att vidta för att uppfylla dessa önskemål? 1980/81:6av (vpk) till statsministern om tekopolitiken: Grundlinjerna i den svenskatekopolitiken var senast föremål för beslut i under den liberalaminoritetsregeringen. Dess proposition i ämnet reviderades pä flera centralapunkter av . Bakom den sålunda reviderade politiken kom att stå enbred majoritet inom kammaren. Även vpk stödde dessa revideringar, om ocksåpartiet hade krav på betydligt längre gående förskjutningar i samma riktning. haren egenartad situation uppstått. En ledamotav den sittande regeringen har offentligt deklarerat att en av de centralariktpunkterna för tekopolitiken kan anses aktuell. Detta uttalande- som icke upprepats av något annat statsråd - väcker två frågor. Den ena frågan är industripolitisk. Det måsteovillkorligen klarläggas vad som ligger bakom statsrådets uttalande och i vadmån detta är tecken på en ändring i tekopolitiken. En sådan ändring som här kankomma i fråga är alldeles för vittgående för att vara en tillämpningsfråga förregeringen. Den måste rimligen bli en riksdagsfråga. Det måste naturligtvisockså klarläggas för alla dem som på olika sätt påverkas i sin tillvaro avtekopolitikens inriktning vad som här verkligen gäller. Den andrafrågan är konstitutionell. Kan ett statsråd som fått uppdrag att genomföra ett industripolitiskt principbeslutplötsligt säga att detta beslut inte längre skall tillämpas i grundläggandedelar? Och kan ett statsråd som är ansvarig endast för delar av tekopolitikensjälv göra sådana deklarationer utan hänsyn till ministärens kollektiva ansvar? Mot denna bakgrund vill jag till statsministern framställa följande frågor: Vilken äregentligen regeringens tekopolitik? Vilkaslutsatser drar statsministern av att ett enskilt statsråd framträtt i polemikmot tekopolitiska riktlinjer? 1980/81:7 av (vpk) till handelsministern om prispolitikenpå livsmedelsområdet; Konsumentpriserna i harunder stigit med . Trots att prisstoppgällt för mänga baslivsmedel har livsmedelspriserna stigit med . Dettahar sin grund i kraftigare höjningar på icke prisstoppade varor samt iförsämrade livsmedelssubventioner och höjningar genom jordbruksavtalet. Vi har således, trots prisstoppet, haft starkaprishöjningar också på livsmedelsområdet. Slutsatsen av detta borde vara attprisstoppet skall göras effektivare. Det handlar ju om det nödvändigaste. Regeringen har uppenbarligen dragit omvänd slutsats.Utöver den höjda momsen, som ökar också livsmedelspriserna, avser den, enligtpressuppgifter, att slopa prisstoppet på samtliga baslivsmedel utom mjölk.Motiveringen påstås vara att prisstoppet rubbar prissättning ochkonkurrensförhållanden mellan olika varugrupper. Regeringen vill släppa de s.k. fria marknadskrafterna ännu friare också på detta område. Den annonserade"anmälningsplikten" för prishöjningar kommer inte att förhindra änstarkare prisökningar också på livsmedel. Regeringens fördelningspolitik slår hårt mot landetslåginkomsttagare och mot alla som måste använda en stor del av sina inkomstertill livets nödtorft. Politiken på området borde ta en helt motsatt riktning.Momsen på livsmedel borde slopas som prisstoppet på livsmedel görs äneffektivare och vidgas till flera varugrupper. Mot bakgrund av def anförda vill jag till handelsministernställa följande frågor; Anserregeringen principen om de fria marknadskrafternas spel vara viktigare än atthela befolkningen skall ha råd att hålla en god koststandard? Avserregeringen att tillmötesgå det alltmera brett omfattade kravet på attmervärdeskatten på livsmedel skall slopas? Har regeringenhelt uppgivit den i uttalade målsättningen om jämnareinkomstfördelning och levnadsstandard? Vad iregeringens prispolitik pä livsmedelsområdet främjar en jämnare fördeladlevnadsstandard? Nr 3 1980/81:8 av ()till kommunikationsministern om ökad den ""'"" f"'' tågtrafiken; i samband med det trafikpolitiska beslutet underströk järnvägensstrategiska betydelse i den framtida trafikutvecklingen. Anmälan aviiiter- kollektiva persontransporter ökar, och det är ett starkt uttalatönskemal att pellationer föra över godstrafik från landsväg till järnväg. SJ har på ett mycket föredömligtsätt sökt svara mot dessa förväntningar, inte minst genom den Mot den bakgrunden har vi socialdemokrater krävt enlångsiktig investeringsplan för SJ och en upprustning och utbyggnad avbannätet. I det kärva ekonomiska läget har vi också påvisat hur man genomomprioritering-ar skulle kunna frigöra medel för att skaffa nya lok och vagnar. Regeringen har emellertid valt en traditionell investeringsordningoch har dessutom kraftigt prutat ned de krav på nya insatser som SJ framställt.Såväl från de anställda vid som i den allmänna debatten har uttalatskraftiga varningar för riskerna med en sådan investeringspolitik. Varningarna har gällt att utbyggnaden av säkerheten hargått för långsamt, bl, a. med hänsyn till de nya krav som ställs på SJ att ökatrafiken. De har gällt underbemanningen som har inneburit svårigheter attutbilda berörd personal, t. ex. för det nya säkerhetssystemet ATC. Bristen pålok och vagnar, särskilt godsvagnar, har likaså påtalats. Vagnar och lok slitshårt och ersätts inte i tillräckligt snabb takt. De senaste månadernas tragiska olyckor har på ett flagrantsätt understrukit allvaret i de varningar som framförts. Läget vid SJ är nu.trots att företagsledning och anställda gör sitt yttersta för att mötaallmänhetens behov av tjänster, mycket bekymmersamt. Det finns också tecken påatt allmänhetens förtroende för SJ har rubbats. Det gäller den mycket dåligaregulariteten i tågföringen men också tilltron till järnvägen som ett säkerttransportmedel. Snabba åtgärder måste därför vidtas för att förstärka SJ;sresurser, personellt och materiellt, som arbetet intensifieras föratt säkra järnvägens anseende som en trygg och tillförlitlig resandeform. En första åtgärd är att noga pröva orsakerna till densenaste tidens allvarliga olyckor och öppet redovisa resultatet förallmänheten. Det bör ske genom att en opartisk kommission tillsätts. Kommissionenbör ha parlamentariskt inslag. Den bör utöver en genomgång av olyckorna harätt att föreslå skärpta insatser för säkerheten. Mer långsiktigt bör SJ:s investeringsbehov noga gås igenomav statsmakterna. Företagets egen investeringsplan är en bra grund för ensådan genomgäng. Särskilt viktigt är det därvid att uppmärksamma personalbehovet,säkerhetsinvesteringarna och det framtida behovet av rullande materiel. Ävendenna långsiktiga prövning behöver ske snabbt för att inte en bra utvecklingskall äventyras. Jag vill därför till kommunikationsministern riktaföljande frågor: -, 1. Är regeringen beredd atttillsätta en opartisk kommission för att kartläggaden senaste tidens järnvägsolyckor och föreslå skärpta säkerhets- Nr 3 åtgärder? Är regeringen beredd att i den kommande budgetpropositionen redovisa en konkret plan för SJ;s framtida långsiktiga behov av personal och materiella investeringar? 6 § Meddelande omfrågor Meddeladesatt följande frågor framställts 1980/81:1 av (vpk) till industriministernom fortsalt verksamhet vid i : Det hot mot sysselsättningen somlänge vilat över de anställda vid i harblivit akut. Det multinationella företagets ledning har bestämt sig för attavveckla fabriken och därmed ställa 700 personer utan arbete i en avindustrinedläggningar redan hårt drabbad kommun. Regeringens insatser har varit för passiva för attförhindra nedläggningsplanerna. Vid tidigare riksdagsbehandling av situationen inomgummiindustrin har anförts att en kartläggning av den svenskagummivaruindustrin genomförs av statens industriverk. beslutföregriper denna kartläggning. Ett minimikrav bör vara att ingen nedläggningfår ske innan kartläggningen är klar. De tidigare framförda kraven på en utvecklingsplan förgummiindustrin och en nationalisering av de multinationella gummiföretagensfabriker i har fått ökad aktualitet. Läget kräver beslutsamma åtgärderfrån regeringens sida. Med hänvisning till det anförda vill jag tillindustriministern ställa frågan: Vilka åtgärder är regeringen beredd att vidta för att säkrafortsatt verksamhet vid i ? 1980/8U2 av (vpk) till utrikesministern om svenskt regeringsinitiativ med anledning av förhållandena iBolivia: Militären har på nytt tagit makteni . Den lagligt valde presidenten, som stöddes av en bred folkligkoalition, har hindrats att tillträda sitt ämbete och tvingats gå under jorden.Denna militärkupp skiljer sig på ett avgörande sätt från tidigare sädana iBolivia. Det enda den kan jämföras med är kuppen i . Precis som dåhar stora delar av den politiska oppositionens och Nr 3 fackföreningarnas ledarskiktfängslats, dödats och torterats. Tisdaoenden övriga reaktionära krafter i Boliviavisste att Folkfronten. 7 oktober198(1 '' deras maktställning, och därförmåste den krossas. Med anledning av detta vill jagfråga utrikesministern: Meddelande om Vilka initiativ har den vidtagit för att fördöma fråsnr militärkuppen i och stödjaden lagligt valde presidenten? 1980/81:3 av () till statsrådet om åtgärder för att garantera invandrare medborgerliga fri- ochrättigheter: förekom det ettreportage i Radio om hur en jugoslavisk invandrare i ochmedarbetare i lokalradions jugoslaviska sändningar utsatts för kravet att trädai den jugoslaviska underrättelsetjänstens tjänst. Kravet åtföljdes avförstuckna hotelser. Vad som gör händelsen så allvarlig är att det inte ärfråga om någon enstaka händelse. Det förekommer ytterst sällan att den hotadevill framträda - detta kräver mod som i det här refererade fallet. Det måstefinnas anledning för svenska myndigheter att kraftigt reagera mot att denintegritet kränks som en person åtnjuter både i egenskap av journalist och sominvandrare. Det traditionellt goda förhållandet mellan ochSverige tål rimligen inte i längden så här flagranta kränkningar av de medborgerligarättigheter som i vårt land är självklara. Med hänvisning till det anförda vill jag tillinvandrarministern ställa följande fråga: Är statsrådet beredd att vidta åtgärder som tillförsäkrarjugoslaviska invandrare de fri- och rättigheter utan inskränkning som våralagar tillförsäkrar människor i vårt land? 1980/81:4 av () till utrikesministern omsvenskt regeringsingripande till förmån för etiopisk kyrkoledare: Enligt uppgifter från AmnestyInternational är generalsekreteraren för den etiopiska MekaneYesus-kyrkan, Gudina Tomsa. har en medlem avEtiopiens regering till en svensk journalist sagt att Gudina Tomsa lever ochatt ett möte mellan honom och representanter för svenska myndigheter kanarrangeras. och hans kyrka har haft intimarelationer med svensk mission, och den svenska kristenheten känner oro för hansöde. Är utrikesministern villig att närmare undersökamöjligheten att få visshet om Gudina Tomsas läge? 1980/81:5 av () till statsrådet om sjukskrivning i förebyggande syfte: En kvinna som arbetar i en industrimed stora miljöproblem blir gravid. Det visar sig svårt att omplacera henne såatt hon omgående kommer ifrån sin farliga arbetsmiljö. Företagsläkarensjukskriver henne för att inte riskera hennes eller fostrets hälsa. Trotsläkarintyg vägrar betala ut ersättning, då sjukskrivningenskett i förebyggande syfte och patienten enligt tolkninginte har rätt till sjukpenning. Anser statsrådet det befogat med sjukskrivning iförebyggande syfte? Om svaret är ja, vilka åtgärder ämnar statsrådet vidta föratt sjukpenning skall utbetalas? 1980/81:6 av () till justitieministern omtillämpningen av kvacksalverilagstiftningen: Länsåklagaren i länföranstaltade om polisförhör i förebärande attbön för sjuka som förekommit i i skulle kunna stridamot den s. k. kvacksalve-rilagen. Med anledning härav ber jag att få ställa följande fråga tilljustitieministern: Vilka åtgärder anser justitieministern nödvändiga för atti fortsättningen förhindra liknande generande ingrepp i religionsfriheten? 1980/81:7 av (vpk) till statsministernom åtgärder mot registrering av politiskt medlemskap;