prot · G409131 · 1980-12-31 00:00:00 — 1960-talefs flyttningsförlusterpå ca 19 000 personer har visserligen lugnat av något i samband medlågkonjunkturen, men resultatet kvarstår, nämligen en mycket ogynnsamåldersfördelning, eftersom det mestadels var yngre personer som måste flyttafrån länet. Arbetslösheten växer, såväl öppet som dolt, och antaletförtidspensionärer ökar hastigt. Man kan här i hög grad tala om enomstrukturering i mycket oordnade former. Def är de spontana"självläkan-de krafternas" välkända ordning som driver utvecklingen. Den aktuella trenden pekar alltså på växande problem ilänet. har tvingats omarbeta prognosen över antalet sysselsattaoch minska den med 5 000. Byggarbetsmarknaden drabbas indirekt och hårt och enhel rad tillverkningsindustrier kommer att försvinna. Och allt detta i regionersom redan har en ensidig arbetsmarknad. Det finns t. ex. i ochKramfors ingen buffert som kan ta emot sådana stötar som NCB-nedläggningarnainnebär. Stora och svårlösta sociala problem följer med arbetslösheten. Defkänner både kommunerna och länet väl fill . Hur skall de lokalaoch regionala arbetsmarknadsmyndigheterna kunna klara förlusten av ytterligareett par tusen jobb i dagens ansträngda läge? Den Jungenfeltska utredningen har på ett övertygande sättvisat att de samhällsekonomiska kostnaderna för nedläggningen av Köpmanholmenoch är mycket stora. Värdet av de inkomstförluster som skulle uppståunder en treårsperiod på grund av nedläggningen av dessa bruk har i utredningenuppskattats till 150 milj. kr. Till detta skall också läggas de kostnader somlänsstyrelsen i beräknat för beredskapsinsatser ocharbetsmarknadsutbildning för att fånga upp den friställda arbetskraften. Dessakostnader beräknas till ca 500 milj. kr. Detta skall då jämföras med de investeringsbelopp somerfordras för atf genomföra redovisade utvecklingsalternativ för ochKöpmanholmen, ca 400 milj. kr. Jungenfelt drar också slutsatsenatt utvecklingsalternativen är såväl företagsekonomiskt som samhällsekonomisktlönsamma och aff de bör kunna genomföras utan statliga subventioner. Utskottet synes förorda att NCB noga prövar det av deanställda framtagna handlingsalternativet som innebär att skalldrivas vidare under ett parar-varefter framfiden är höljd i dunkel. Enligtvpk:s meningar detta alltför vagt. I vår motion föreslås atf beslutarhemställa hos regeringen om konkreta åtgärder för att under en övergångsperioddriva vidare i nuvarande omfattning och att redan nubeslutar om att NCB bör planera för den redovisade framtida ombyggnaden. Ettsådant beslut skulle ha en verklig substans i jämförelse med utskottetsförslag, som mera har karaktären av förhoppning - eller önskan om en formellprövning. Vad så gäller vpk:s syn på råvarusituationen har JohnAndersson redogjort för våra förslag. Enligt vpk;s mening är, förutom den nyssnämnda Jungenfeltska utredningen, den utredning som dels personalorganisafionerna,dels konsultfirman gjort heltäckande. Då Forss fabriker dessutomhar ett positivt kassatillskott anser vi att fabriken skall drivas vidare ochombyggnaden av massafabriken ske enligt plan. I gruppmotion 2028 föreslår vpk åtgärder för aff rusta uppoch modernisera sågverket i . Utskottet menar tydligen att detta objekt ärmera regionalpolitiskt än övriga i NCB-gruppen. Man anför också formellt skälför att avstyrka motionsyrkandet och framhåller att det "ankommer påregeringen - - - aft besluta om disposifionen av de ekonomiska resurser somriksdagen har anslagit för regionalpolifiska ändamål". Självfallet är detinte vår avsikt att knäsätta någon ny princip i detta avseende, men enligt vårbestämda mening utgör sågverket i en viktig del i hela NCB-problemafiken.Frågan om Väjasågens framtid kan inte skiljas från hela framtid. kom statens industriverk med rapporten , en mycket intressant skrift av vilken framgår att justvidareförädling av virke, där sågning bara utgör ett första led, är enindustriverksamhet med goda framtidsutsikter. Det är därför förvånande attindustriministern, som f. ö. ofta varit en förespråkare då det gäller sågverkoch förädlingsfrågor, inte ser den möjlighet som Väjasågen erbjuder. Vad gäller plywoodfabriken iJohannedal utanför är den aktuell för försäljning. Utskottetavstyrker vpk:s motion med motiveringen aft man inte skall ge "anvisningarom hur Ncb:s problem beträffande Johannedalsfabriken skall lösas". Menvpk har i sin motion tagit sikte på att klara så mycket som möjligt avsysselsättningen vid Johannedal. Detta är inte en fråga enbart om NCB;s problem- det är i minst lika hög grad en fråga om ortens och de anställdas problem.Def är också därför som facken har begärt atf få vara med vid förhandlingar medköpare, men de har vägrats deltaga. Enligt vår mening är det rimligtatt såväl facket som samhället har ett intresse av att målsättningen atf räddajobben är med i bilden vid en försäljning. Def är bl. a. av detta skäl som vi ivår motion hävdat angelägenheten av att den lokala fackföreningen på fabrikenfår ett ord med i laget vid försäljningen. Det finns ett par förhållanden som jag gärnavill markera då det gäller den nu aktuella frågan. Många förklaringar tordefinnas til) de problem som NCB fått. betonade i sittinlägg här i kammaren skillnaden i förutsättningar mellan olika delar av svenskskogsindustri. Men hon försökte inte analysera orsaken till denna skillnad. Låtmig därför säga följande: De stora privata skogsbolagen ,, och andra disponerar i jämförelse medNCB.enorma nationella resurser i form av profitabla vattenkraftverk. Enligt Affärsvärlden 14/15 uppgick börsbolagensvattenkraftstillgångar till ett samlat värde av 20 000 milj. kr., försiktigträknat. tillgångarär bokförda till mindre än 4 000 milj. kr. Det innebär en enorm dold reserv påminst 15 000 milj. kr. Den årliga vinsten uppskattas av tidningen till mellan 1200 och 1 700 milj. kr. Ja, fru falman, def är ställt utom allt tvivel affdetta förhållande skapar en finansiell uthållighet och en strategisk kapacitethos de privata skogsbolagen som ger alla möjligheter att utmanövrera NCB ochsvagare bolag. Detta var det ena jag ville framhålla. Det andra är följande: Såväl på NCB:s fabrik i på fabriken i har facket och de anställda spelat en ny ochintressant roll. Det är de anställda och deras ombud som själva tagitinitiativ, gjort omfattande utredningar om sina resp. företags situation ochframtidsmöjligheter. Det är arbetarpojkar som tillsammans med tjänstemän haranalyserat läget, greppaf tag i verksamhetsproblemen och tagit ansvar, medanföretagets ledning bokstavligen ryckt på axlarna åt situafionen. Vi har här attgöra med ett nytt grepp, som vi ser det, en ny stil i kampen för arbete ochutveckling. Och det finns flera liknande exempel i svenskt samhällsliv i dag.Inom kommunisterna följer vi denna nya faktiska tendens medstort intresse och vill värdera den som progressiv och lärorik. Jag hoppas attsocialdemokraterna gör samma värdering. Men då borde def vara angeläget attmöta detta nya med ett gensvar från oss i - att öppna möjlighetentill fortsatt prövning av de utarbetade förslagen, fill fortsatt utveckling.Som vi ser saken, fru talman, gör man det bäst genom att bifalla vpk;s motion1980/81:2028. Under detta anförande övertog förste vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 35RUNE ÄNGSTRÖM (fp): NCB, som är ett kooperativt företag, bildadesmed i huvudsak två motiv som de dominerande. Dels ville skogsägarna skaffa siginflytande över produktionsapparaten, dels ville man skapa en motpol ochkonkurrent till de storföretag som dominerade uppköpen av skogsråvaran. Utifrånmina egna värderingar anser jag att dessa syftemål är viktiga och riktiga. Jaganser också att NCB spelat en viktig roll då det gäller balansen påvirkesmarknaden. är NCB i ett ekonomiskt krisläge.Generellt kan man säga att den krisen varat . De första tecknenbörjade visa sig för ca fio år sedan, men en exceptionell högkonjunktur påvirkesmarknaden i början av 1970-talef gjorde atf de första hoten motföretaget kunde avvärjas. Sedan dök hotet upp igen 1975-1976 - då med förnyadstyrka. Orsakerna till NCB:s svårigheter kan i korta ord uttryckasså här: Man har köpt gamla enheter, där problemen redan fanns - fullt synligaeller dolda under ytan. Man kan säga att NCB under sin expansionsperiodfungerade som städgumma åt de etablerade storföretagen. Vid flera av denuvarande krisanläggningarna hade man väl ändå haft en chans att klara situationen,om man hade haft fillgång fill det kapital som behövs för en sådan häroperation. Man hadeväl inte heller i alla delar den mänskliga kapacitet som behövdes. NCB omfattar enheterna , , Dynäs-Väjaoch . Dessutom finns enheten Johannedal med boardtillverkningen. Vallvikligger inom virkesområde 2, och jag lämnar därför den enheten i stort utanförmitt resonemang angående strukturplanen, som jag nu tänker gå in på. De olika företag som jag då tänker granska har ungefärföljande situation; har en massakapacitet på ca 90 000 årston, ochman fillverkar ca 30 000 årston papper. Papperstillverkningen består avfinpapper, gjort på kemisk massa. Fabriken är en gammal anläggning, som dockgår aft köra vidare under en rätt lång övergångsperiod med mycket måttligainvesteringar, också med hänsyn tagen fill miljöpåverkan. anläggning är starkt nedsliten, även om manhar en bra panna. Fabriken har en massakapacitet på mellan 130 000 och 140 000årston. För att få en rationell drift och för atf def skall gå runt ekonomisktpå en enhet som måste man nå upp i en årskapacitet på ca 300 000ton. har en nedkörd massalinje, som det krävs stora investeringarför att rusta upp. Det finns två pappersmaskiner för säckpapper. Skall man fåen stabil enhet i behövs investeringar i storleksordningen 1 miljardkronor. NCB;s produktionsenheter i , ochVallvik, inom virkesområde 2, är alla förlustkällor , i främsta hand pågrund av för dåligt kapacitetsutnyttjande genom brist på råvara. Denna brist påråvara är en sjuka som går igen i hela . Vi har brist på råvara iförhållande till skogsindustrins kapacitet. Detta gör det angeläget med enstrukfurplan för hela området. Av konkurrensskäl, för att man skall klara sig iden internationella konkurrensen, är det också nödvändigt med stora ochrationella enheter. De anläggningar man bör satsa på bör också -detvill jag starkt understryka - vara naturligt försörjda genom ett lokaltupptagningsområde, där råvaran finns tillgänglig. Att jag betonar synpunktenom ett lokalt upptagningsområde beror på aft utan ett sådanttransportkostnaderna kommer att bli betydande för den produkfion som bedrivsvid anläggningarna och också belastande för de skogsägare som kan ansesmotiverade att ta ut skog. Råvarusituafioneninom de olika regionerna ser ut på följande sätt: har ett överskott på råvara iförhållande fill industrins kapacitet. I har vi ocksåanläggningarna , MoDos Bureanläggning, Liner board,och . Det är de stora delarna av skogsindustrin. Som känt ärfinns problem vid . Det är problem vid Bureanläggningen, och detsignaleras också vissa problem vid , och så har vi Hörnefors.Det finns alltså anledning till oro för näringsliv, dåskogshanteringen och därmed förbundna industrier är en grundpelare i detta. Detkan bli mycket bekymmersamt om skogsråvaran från måstetransporteras lång 4 protokoll 1980/81:131-132 väg föratf förädlas. Det är en svår belastning ekonomiskt både för förädlingsindustrinoch, som jag nämnde tidigare, för skogsägarna. I är det alltså ingen överkapacitet inomindustrin. Det liknar ett hål i def området. I Örnsköldsviksområdet och är det däremot enbetydande överkapacitet hos industrin. Om man ser frågan övergripande är detfrämst inom det området som nedskärningarna måste göras. I Örnsköldsviksområdetmåste man göra en bedömning av de gängse företagsgränserna och behålla denindustri som är mest konkurrenskraftig, både nationellt och internationellt. I Väjaomrädet är det också naturligt med hänsyn fillvirkesfånget att se en samordning mellan och . När man gör en strukfurplan för skogsindustrin gäller detatt man har en total bild klar för sig. Då ställs inför detta problemär det vår skyldighet som ledamöter att se övergripande på de förslag tilllösningar som finns, över gränserna mellan regioner och bolagsbildningar. Om man gör denna övergripande bedömning är det naturligtaft argumentera för en överlevnad för . ligger i ett områdemed överskott av skogsråvara. Det är kanske det viktigaste lokala skälet föratt satsa på , om man ser företagsekonomiskt på det hela. Hörneforshar en kemisk massaproduktion på 90 000 årston vid full kapacitet och enintegrerad papperstillverkning på ca . Ett överlevnadsalfernativ för ser ut på följandesätt: en bantning av massatillverkningen till ca 60 000 årston och en ökning avpapperstillverkningen till med inriktning på det sortimentsom redan nu går bra, dvs. bokpapper, blanketter och visst annat finpapper.Hörnefors är konkurrenskraftigt med den produktionen på grund av de storapappersmaskiner man har. Det gäller också om man gör en jämförelse med deninternationella marknaden. De investeringar som behövs för att göra Hörneforskonkurrenskraftigt är också mycket måttliga; man skulle behöva ettlokaliseringsstöd på ca 90 milj. kr. Det här har varit utgångspunkten för det utredningsarbetesom den s. k. Hörneforsgruppen utfört. I denna ingår representanter förlänsstyrelsen, , kommun och facket. Dessutom ingår tvåriksdagsledamöter, nämligen och jag. Som konsult har anlitatsCellpapp AB, ett välrenommerat företag i branschen. Det förslag som redovisatsför industridepartementet och för näringsutskottef innebär den produkfionsom-läggningsom jag redogjort för. Det medför en nedskärning av antalet anställda frånca 500 fill ca 320. Men med den operationen - en omställning av produktionenoch en minskning av arbetsstyrkan - får man en konkurrenskraftig anläggning i ettområde som har överskott på råvara. En sådan anläggning skall enligt min meninginte läggas ned. Tvärtom bör den utvecklas. Om man gör de nödvändigainvesteringarna kan man få ett positivt kassaflöde redan under det tredjeverksamhetsåret. Jag framhåller ; Avsättningen Det är en av de viktigaste faktorerna i detta avseende. Jag vill i det här sammanhanget också nämna fackens och deanställdas insatser för att rädda sitt företag. De ser med öppna ögon aft ca200 personer måste friställas. Det är ett svårt beslut, Enbart nedskärningen iHörnefors kommer atf skapa stora problem. De anställda har lovat att arbeta påövertid utan extra ersättning, om man bara kan nå ett positivtförhandlingsresultat. De har ställt i utsikt att de skall arbeta underlånghelger, så att verksamheten kan bedrivas även då. Det är en betydelsefullkapitalinsats som därigenom tillförs företaget. De anställda har också lovatatt satsa av egna medel i aktier i företaget. Jag tycker att det här är en exemplarisk insats, och denvisar vilken stark vilja som präglar de anställda och även deras familjer närdet gäller satsningen på . i har också ställt iutsikt att man skall leverera ca 225 000 m-* virke fill anläggningen. Eftersomdenna kommer att kräva ca 275 000 m"* kan man säga att virkesförsörjningendär i det närmaste är tryggad. Def är också att märka att skogsägarföreningen iett tioårsperspektiv till NCB har gjort leveranser i storleksordningen nära400 000 m från . Låt mig så granska de olika förslagen. I propositionensägs att man skall ge utrymme för regionala initiativ, och det harHörneforsgruppen tagit fasta på. Men om NCB inte medverkar i den operationen ären sådan målinriktning meningslös. Det krävs alltså ett besked från riksdagenssida för att man skall kunna göra nödvändiga operationer. Jag vill också i det här sammanhanget säga något omsocialdemokraternas reservation. Om man betraktar Hörneforsanläggningenisolerat, finner man en samstämmighet mellan kravet på utvärdering av fackensförslag och möjligheterna att göra en rekonstruktion. Beträffandevoteringsordningen föreligger dock ett underligt förhållande.Socialdemokraterna har i sin reservation nämligen inte tagit ställning till minmofion under mom. 2, där den återfinns på den lista enligt vilken vi skallvotera, utan under mom. 5, som gäller fortsatt drift av vissa NCB-enheter. Jagkan inte stödja aft här sker ett kapitalutflöde av den storleksordningen -omkring 75 milj. kr. Då försämras läget när def gäller hela NCB-ärendet på ettmycket drastiskt sätt. Jag har pekat på det faktum att intar ensärställning i det här fallet. Jag önskar att ett rådrum kunde ges så atf mankunde göra lämpliga utvärderingar och så att man fick tid att ta olikakontakter och i övrigt kunde utveckla den företagsrekonstruktion somutredningen har arbetat fram. I den Jungenfeltska utredningen sägs också aftundanträngningseffekferna företagsekonomiskt är minst då det gäller ,dvs. det blir den minsta negativa effekten på andra, livskraftiga företag iområdet. Beträffande den socialdemokratiska reservationen, punkten5, kan jag alltså inte rösta på atf hela ärendet läggs på is . Jagönskar att utvärderas och får en särställning i det fallet. gångorsaken: NCB skulle annars blöda alltför mycket, och kostnaderna förstatsmakterna skulle bli alltför stora. I motionen har jag begärt rådrum för . Vid enutvärdering har jag också funnit att utredningsalfernativet är starkt ochrealistiskt. Utredningen visar också att vissa villkor måste uppfyllas, varförtidsfristen eller november är nödvändig. Utredningsresultatetbestyrker de slutsatser som den s. k. Jungenfeltska utredningen har kommit framtill. För att rätt kunna bedöma möjligheterna för är det nödvändigtatt fabriken avskiljs från NCB och får juridiska möjligheter att träffa avtalm.m. och framlägga de kompletterande fakta som behövs för att man slutgiltigtskall kunna fatta beslut om fabriken skall läggas ned eller leva vidare.Resultatet av utredningen är, enligt min mening, så intressant aff Hörneforsbör få de månader på sig som begärs för att ett slutligt förslag fillrekonstruktion skall kunna framläggas. Jag har i detta sammanhang inte tagit upp frågan om desamhällsekonomiska konsekvenserna. En rad talare har bekräftat att desamhällsekonomiska konsekvenserna skulle bli utomordentligt svåra i Hörnefors.Här finns det ingen annan sysselsättning än den vid NCB:s fabrik. Frågan har också andra djupa dimensioner.Anläggningstillgångar av betydande storlek blir värdelösa, försörjningen för entrevlig och välplanerad ort försvinner helt och näringslivsbalansen iVästerbotten rubbas på ett oroväckande sätt. I jämförelse med realismen iNCB-ärendet i dess helhet är realismen i Hörneforsalternativet av mycket högkvalitet. Jag yrkar bifall till min motion 2033. 36 () replik: Jag har lyssnat mycket uppmärksamt på RuneÅngströms inlägg. Hans motion överensstämmer med vårmotion när det gäller målen och också beträffande det tillvägagångsätt som böranvändas. Därför har vi i vår reservation yrkat bifall till hans motion. Jagtycker att vi borde kunna komma överens, eftersom vi är överens om just målenoch tillvägagångsättet. Av hans inlägg har jagockså förstått aft han har sammaambition. Jag skulle vilja ställa en konkret fråga till ; Om vi ärberedda att dela på reservation nr 1, mom. 5, i två delar-dvs. en del, denförsta delen, enbart om och den andra delen om övriga enheter - är dåRune beredd att rösta på den första delen av vår reservation 1, mom.5? Jag skulle önska få ett klart ja eller nej på den frågan. 37JOHN (vpk) replik; har under sitt anförande radatupp mängder av argument för atf skall räddas. Jag har ingen anledningatt ifrågasätta riktigheten i dem. Jag tvivlar infe heller på atf gjort allt för aft påverka en lösning av den här frågan i rätt riktning.Rune har ju själv skrivit en motion i stort sett i enlighet medförslaget om ett utvecklingsalternativ för , och han har varit med i Hörneforsgruppen.Jag har också sett namn under ett flertal skrivelser, bl. Men om vi inte får igenom vår vilja , dvs. omriksdagen inte beslutar att nu ge klartecken för , måste väl ändåRune tillstå att man - om man vill göra allt för att rädda -måste inta den ståndpunkten att ärendet kan prövas på nytt? Då måste deflogiska vara, att om vi förlorar omröstningen om våra motioner om åtgärder förHörnefors -vilket vi troligen kommer att göra- får vi i andra hand accepterauppskovet, den socialdemokratiska reservationen. kan vi användaalla våra krafter för att övertyga både regeringen och socialdemokraterna omdet riktiga i Hörneforsalternativet, så atf de sedan slutgiltigt kan taställning. Jag tror att det är den enda riktiga väg som vi har aft gå i ettsådant läge. 38SVEN () replik: Med anledning av inlägg villjag påstå att det skapar vissa svårigheter i arbetet här i kammaren när manunder pågående debatt för fram andra yrkanden än vad som anges i reservationen. Den väsentliga skillnaden mellan socialdemokraternasreservation och utskottsmajoritetens uppfattning är följande. I den omnämndamotionen 2033 sägs det i motiveringen att åtgärderna för utveckling avHörnefors skall rymmas inom de ekonomiska ramar som anges i propositionen. socialdemokratiska reservafionen säger man emellertid att hosregeringen bör begära att det skall anvisas pengar för merkostnaderna. Dettahar legat bakom utskottets skrivning. Jag finner att det är en väsentlig skillnad mellanmotionen och den socialdemokratiska reservationen, och def är def förhållandetvi utgått ifrån under arbetet och i den debatt som varit. 39 FÖRSTE VICE TALMANNEN; Jag får meddela att den medgivna repliken skulle ha avsettRune anförande. 40 () replik: Jag vänder mig först till . Detär alldeles riktigt att jag har arbetat mycket starkt för aft vinna gehör förden uppfattning som kommit fram i den utredning som gjorts av den s. k.Hörneforsgruppen. Om jag inte haft för avsikt att göra det skulle jag hameddelat mina kamrater i utredningen att jag inte kunde ställa mig bakom denvid en riksdagsbehandling. Jag harfört diskussioner med företrädare för både socialdemokraterna och minns säkert den informafionsfräff jag ordnade i detta ärende, därjag hade en föredragande som talade om vad förslaget innebar i alla detaljer.Jag har naturligtvis också försökt bilda opinion för Hörneforsgruppens förslagbland partikamrater och representanter för övriga regeringspartier.Ställningen är den att det är ett mycket begränsat antal som sluter uppbakom förslaget att ge en verklig chans. Jag vill något rekapituleravad som står i min motion. Jag begär där ett Jag har naturligtvis också försökt bilda opinion för Hörneforsgruppensförslag bland partikamrater och representanter för övriga regeringspartier.Ställningen är den att def är ett mycket begränsat antal som sluter uppbakom förslaget att ge en verklig chans. Jag vill något rekapitulera vad som står i min motion. Jagbegär där ett rådrum framåt. Jag föreslår aft staten skallgöra en kapitalinsats på 10 milj. kr. Om man gör enutvärdering och då finner att det inte år möjligt att genomföra Hörneforsgruppensförslag, kostar deffa statsmakterna ungefär den kapitalinsats som staten gör,ca 10 milj. kr. Det finns alltså faktiskt en finansiering av detta projekt, omdet så att säga skulle hamna på en negativ kurs. har frågat mig hur jag ställer mig fill attsocialdemokraterna särar ut Hörneforsärendef och i den saken yrkar på detuppskov som jag har begärt i min motion. Jag anser att saken då kommer i ettnytt läge. Det innebär ett tillgodoseende av syftet med min motion, och ettsådant initiafiv har jag i så fall anledning aft stödja. 41 () replik; Efter denna bekräftelse från berjag att få yrka att reservation 1, mom. 5 delas, så aft kammaren först tarställning fill enheten i och därefter de övriga enheterna, och attfru talmannen utformar voteringspropositionen i enlighet med detta yrkande. Låt mig sedan slutligen säga att jag inte vet hur SvenAndersson kom in i debatten, men jag skall respektera kammarens debattregleroch icke kommentera inlägg. 42 (vpk) replik: , försökt ta reda på omdet äger sin riktighet atf ett uppskov skulle kosta 75 milj. kr. Enligt vad jaghar erfarit är det svårt att uttala sig om def.