prot · G409122 · 1980-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1980/81:122 Förhandlingarnaleddes till en början av tredje vice talmannen. 1§ Anmälan om kompletteringsval till utskott Anf.1 TREDJE VICE TALMANNEN: Centerpartietspartigrupp har som suppleant i lag- och kulturutskotten under anmält hans ersättare . Tredjevice talmannen förklarade vald till suppleanti lagutskottet () suppleanti kulturutskottet () 2§ Svar på fråga 1980/81:370 om viss yrkesutbildning i har frågat mig vilka initiativ som avses att vidtagasför att säkerställa en kvalitativ yrkesutbildning i efter1983, då enligt frågeställaren nedläggningen av Öresundsvarvet äventyrar enbetydande del av regionens yrkesutbildning. Inledningsvisvill jag nämna att inom gymnasieskolan får undervisning i arbetsteknik ellerannan utbildning med samma syfte helt eller delvis förläggas till arbetsställeutanför gymnasieskolan, s. k. inbyggd utbildning. Den inbyggda utbildningen ären del av gymnasieskolan, vilket innebär att skolstyrelsen har ansvaret ävenför denna del av undervisningen. Om viss yrkesutbildning i Den inbyggda utbildningen vid Öresundsvarvet svarar f. n.för nästan en tredjedel av intagningskapaciteten för den yrkesförberedandeutbildningen i kommuns gymnasieskola. Med anledning av en skrivelse från 40 i angående Öresundsvarvetsverkstadsskola besökte jag och träffade förträdare förÖresundsvarvet och kommunen. Jag informerades då om att skolstyrelsen iLandskrona har tillsatt en särskild arbetsgrupp som skall se överutbildningssituationen i kommunen. Arbetsgruppens uppgift är bl. a. att utredamöjligheterna till alternativ utbildning vid varvet och möjligheterna att ökakapaciteten på befintliga linjer och specialkurser. Jag finner det angelägetatt en lösning komrher till stånd, som ger Landskronaregionen fortsatt högstandard i fråga om yrkesutbildning. I avvaktan på resultatet av arbetsgruppensarbete är jag f. n. inte beredd att ta några särskilda initiativ. 3 (): Jag ber att fåtacka statsrådet för svaret på min fråga. Anledningen till frågan är att industriministern ivarvspropositionen, som om någon månad kommer att ta ställning till,har tagit upp frågan hur yrkesutbildningen på Öresundsvarvet skall kunna drivasvidare. Men industriministern presenterar enligt mitt förmenande inte någonlösning på problemet. Det enda jag där kan konstatera är att industriministernär beredd att låta skolan fullfölja sitt arbete beträffande de elever som redanär intagna. Men därutöver nämner han ingenting. Och jag menar att det är mycketangeläget att denna skola kan drivas vidare. säger statsrådet i sitt svar att hon finner detangeläget att en lösning kommer till stånd som ger Landskronaregionen fortsatthög standard i fråga om yrkesutbildning. Det är ungefär vad industriministernuttalar i varvspropositionen, när han säger att han finner det angeläget attden kompetens som finns inom verkstadsskolan även i fortsättningen tas tillvara. På den punkten är vi tydligen helt överens. Jag delar både statsrådetMogårds och industriministerns uppfattning i detta avseende. Men min fråga blir på vilket sätt detta skall ske. Snaraåtgärder behövs, så att intagningar till skolan kan äga rum också . Detgäller att bibehålla den höga standard på yrkesutbildningen som viuppenbarligen är överens om nu finns. Den utbildning som ges vidverkstadsskolan svarar också, som statsrådet säger, för en mycket stor del avregionens yrkesutbildning. Om vi inte skall skingra den kvalificeradelärarkader som finns på skolan, är det nödvändigt att den överenskommelse somstatsrådet talar om i sitt svar utformas så, att intagning till skolan kan skeockså nu . Det är på denna punkt som jag hoppas attstatsrådet kommer att medverka, så att intagning blir möjlig. Som jag sade i mitt svar besökte jagLandskrona och hade, som jag tycker, väldigt konstruktiva diskussioner medföreträdarna för både Jag fann kommunföreträdarnas idéer mycket intressanta, och jagförsäkrade dem att jag med glädje skulle försöka medverka till en bra lösningpå de problem som har uppstått. Jag tror att jag faktiskt skingrade derasoro i ganska stor utsträckning - det var i varje fall min avsikt. Jag räknar med att kommunen kommer att vändasig till regeringen med sina förslag. Arbetsgruppen har börjat arbeta ochvar inne i ett sådant skede att det vore olyckligt om jag tog några initiativutan att ha försäkrat mig om att mina idéer ligger i linje med kommunens idéer. Om viss yrkesutbildning i 5 (); Det är verkligen bråttom, som jag sade i mitt förraanförande, därför att en överenskommelse måste träffas så att kontinuiteten iskolan och skolans arbete kan fullföljas. Jag tar gärna med mig statsrådetsbesked att hon avvaktar vad den lokala kommittén, som samarbetar medlänsskolnämnden, kommer fram till. Jag vet att man har förslag till lösningar,och jag skall se till att kontakter nu kommer att tas. I det här sammanhanget vill jag också skjuta in en annanpropå, som jag tycker att man allvarligt borde pröva. Jag vill erinrastatsrådet om vad som gjordes , när vi beslutade att lägganer Mekaniska Verkstad och den varvsrörelse som då fanns påLindholmen. beslutade som bekant att släppa till - om jag minns rätt- 60 milj. kr. för att man skulle kunna driva yrkesutbildningsverksamheten där vidare.Den utbildningsverksamheten, byggnaderna och annat har sedan överförts tillGöteborgs kommun. Jag menar att detta är någonting som skulle kunna prövasoch tillämpas också i detta sammanhang. Det skulle vara värdefullt omstatsrådet delade min uppfattning på den punkten, därför att man då skullekunna ta itu med konstruktiva lösningar mer eller mindre . Jag delar uppfattning att detär bråttom, och det är också skälet till att jag besökte . Besöketlades in med ganska kort varsel, eftersom jag tyckte det var väl värt attförhöra migom hur det stod till där. I de diskussioner vi hade aktualiseradesockså . Om jag förstod saken rätt hade man från Landskronakommun besökt , vilket också jag har gjort. Jag tycker det är en mycket intressant idé som genomförtsdär, men min uppfattning är att den inte utan vidare kan överföras tillLandskrona. Jag tror emellertid att man skall tänka i de banorna. Det behövdejag i och för sig inte alls uppmana kommun att göra, för det gjordeman redan. Men jag tycker fortfarande att det är nödvändigt att avvakta vadarbetsgruppen kommer fram till innan regeringen gör någonting. Om intagningen till gymnasieskolan Anf.7 (): Det tycks vara på det sättet att statsrådet och jag ärskäligen överens om hur man skall tackla de här problemen. Jag har redantidigare sagt att jag skall medverka till att man från kommunens ochlänsskolnämn-dens sida tar de kontakter som är nödvändiga med statsrådet. Jagnoterar också med tillfredsställelse att hon i det sammanhanget är beredd attöverväga och pröva de erfarenheter som har gjorts i samband medLindholmenprojektet. Och i den mån det kan appliceras på lärlingsutbildningenvid Öresundsvarvet hoppas jag att man kommer att dra nytta av den erfarenhetenoch försöker omsätta den i praktiken. 3 § Svar på fråga 1980/81:375 om intagningen tillgymnasieskolan har frågat mig vilka åtgärderjag avser vidtaga för att pågående försöksverksamhet med slutlig intagning tillgymnasieskolan på höstterminsbetygen skall kunna genomföras . Frågan har föranletts av uppgiften att beslut omförändringar av gymnasieorganisationen med hänsyn till de sökandes önskemålfattas först sent i vår. Detta skulle enligt frågeställaren spoliera försökenmed slutlig intagning på höstterminsbetygen, då avsikten är att eleverna redani april skall få ett definitivt besked. Det ankommer på () att besluta omantalet intagningsklasser i gymnasieskolan och deras fördelning på studievägarinom de ramar riksdag och regering anger. SÖ har i skrivelse tillskolstyrelserna meddelat att framställningar om organisationsförändringar frånkommuner som deltar i försöksverksamheten med slutlig intagning på höstterminsbetygetkommer att behandlas i särskild ordning. SÖ har sammanställt intagningsnämndernas rapporter omantalet sökande till gymnasieskolan och skolstyrelsernas framställningar tillSÖ om organisationsförändringar med hänsyn till bl. a. elevernas val. SÖ i framställning till regeringen begärt utökat antalintagningsplatser på de teoretiska linjerna. Jag räknar med att regeringen inomkort kommer att kunna besluta om en sådan utökning med ytterligare 2 000platser. Enligt vad jag har erfarit kommer SÖ att fatta beslut omorganisationsförändringar så snart och regeringens beslut omelevplatser i gymnasieskolan /82 fattats. SÖ kommer att behandlaframställningarna från kommuner med försöksverksamhet med intagning på höstterminsbetygetmed förtur. 9 (); Jag ber att få tacka statsrådet försvaret.Det är väl också ett svar som bör tillfredsställa de försökskommuner som harvarit bekymrade för huruvida de skulle få besked om sin gymnasieorganisation,så att de skulle kunna genomföra detta försök - ett försök som vi här iriksdagen i fullpolitisk enighet har beslutat skall sättas i gång. Det är ju viktigt att detta försök inte kommer att hämmaspå grund av att beslutsordningen stör den planering man gör i resp. kommun. Nuhar statsrådet hår försäkrat att SÖ har denna fråga under särskild behandlingoch i särskild ordning kommer att besluta om organisationen för just dessa försökskommuner.Jag tar detta till intäkt för en förmodan att vi inte behöver riskera attförsöket hämmas på något sätt genom åtgärder av SÖ eller på någon annan nivåinom skolorganisationen. Jag tackaråter för svaret. Om bilaterala avtal för att begränsa svavelutsläpp 4§ Svar på fråga 1980/81:365 om bilaterala avtal för attbegränsa svavelutsläpp har frågat mig varförregeringen dröjt till 1981 med att ta bilaterala kontakter om begränsning avsvavelutsläppen. Försurningen av mark och vatten, främst på grund avnedfall av svavel, är det allvariigaste och mest omfattandemiljöproblemet i . Den helt övervägande mängden svavel som faller neröver vårt land härstammar från utsläpp utanför våra gränser. En minskning avsvavelutsläppen i hela är nödvändig för att lösa försurningsproblemen iSverige. Genom omfattande förhandlingar inom ramen för FN:s ekonomiskakommission för , ECE, kunde konventionen omgränsöverskridande luftföroreningar arbetas fram. Konventionen undertecknadesav 33 stater vid ett miljöministermöte i . Under hela förhandlingsarbetet förekom också i olikaformer bilaterala kontakter och överläggningar mellan och de närmastberörda länderna. Dessa kontakter fördes i huvud.sak genom den särskildaförhandlare som lett arbetet från svensk sida. Att under detta intensivaförhandlingsarbete för att få fram en överenskommelse mellan alla Europasländer driva förhandlingar om en rad bilaterala avtal hade enligt minuppfattning inte varit möjligt. När nu konventionen undertecknats och arbetet med attuppfylla dessa krav påbörjats har jag funnit tidpunkten lämpHg att intensifierade bilaterala kontakterna på miljöområdet, och då särskilt beträffandeförsurningsproblemen. Jag kan därvid nämna att jag besöktFörbundsrepubHken och att jag avser besöka ett antalländer i Väst-och . Dessutom kommer den östtyske miljöministern attbesöka . 11 (); Jag ber att få tacka jordbruksministern för svaret. Självfallet delarjag jordbruksministerns uppfattning att försurningen av mark och vatten ärett av 1980-talets största miljöproblem. Om bilaterala avtal för aU begränsa svavelutsläpp jordbruksministernkommit fram till att det sedan konventionen blivit klar skulle vara värdefulltmed de bilaterala överläggningarna. Jag vill då erinra om att arbetet på att fåfram bilaterala avtal - i första hand med länderna runt - för att begränsaluftföroreningarna, ett arbete som jordbruksministern först nu finner detangeläget att påbörja, startades av den socialdemokratiska regeringen. Överläggningar med goda utsikter att få till ståndytterligare avtal hade förberetts, och ett samarbete med den norska regeringeni de här frågorna hade inletts. År har vi från socialdemokratins sida i motionertill begärt att det här arbetet skulle fullföljas vid sidan avarbetet med konventionen. uttalade också sitt stöd fördessa krav. säger jordbruksministern att det inte har varit möjligt attagera förrän konventionen blivit klar. Jag delar inte denna uppfattning. Attdet hade varit möjligt bevisas av det avtal som vi träffade med ochav att vi hade en överenskommelse om en överläggning, som skulle ske på hösten1976. Jordbruksministern hade bara haft att fullfölja det program som vi lagtupp. Därmed hade han, därom är jag övertygad, kunnat tillgodoräkna sig ytterligareett värdefullt avtal. Jag vill bara slå fast attjordbruksministerns svar till mig är ett besked om att han och regeringeni utan någon godtagbar motivering fördröjt de här angelägna åtgärdernanär det gäller att komma till rätta med ett av 1980-talets allvarligastemiljöproblem - försurningen av mark och vatten. 12 Jordbruksministern : Herr talman!Jag vill med bestämdhet tillbakavisa vad sade. har vi lyckats få till stånd enkonvention, som 33 länder anslutit sig till. Detta är förvisso en större ochviktigare sak än att med något enstaka land sluta ett bilateralt avtal. Jag harhelt enkelt ansett det viktigast att få fram den stora konventionen för attdärefter ta de bilaterala kontakterna. Jag kan beträffande det bilaterala avtalsom 1976 slöt med nämna att det avtalet förSveriges del följts till punkt och pricka. undertecknades medÖsttyskland ett nytt arbetsprogram . Ingenting harmissats i den här delen. Tvärtom måste jag nog säga att jag tycker att vi harvarit framgångsrika. 13 (): Det är naturligtvis värdefullt att vi harfått fram konventionen. Det var också vår uppfattning att man skulle jobba pådet. Men jordbruksministern vet att det i praktiken är svårare att snabbt fåresultat genom en konvention än vad det är om land efter land kan träffabilaterala överenskommelser. Bara för att åberopa det avtal som vi träffade medÖsttyskland vill jag läsa upp artikel 2 i det avtalet: "Båda sidor kommer i respektive stater att vidtagaåtgärder för att minska luftföroreningar, såsom svavelutsläpp från fossilabränslen och avgaser. genomtunga metaller, partiklar, aerosoler, kväveoxider, och att verkainternationellt för detsamma. De kommer att informera varandra omvidtagna åtgärder." Nog måste det ha varit oerhört värdefullt, jordbruksministern,om vi hade kunnat fullfölja det socialdemokratiskaprogrammet och med länderna runt fått denna typ av överenskommelse,så att vi direkt aktivt hade kunnat angripa de här problemen tillsammans meddessa länder. Jag ser inte jordbruksministerns motivering förfördröjningen som något annat än en undanflykt. Jag vidhåller min uppfattningatt här har regeringen försummat en möjlighet aft aktivare och effektivarekomma till skott i de här frågorna. Man borde ha kunnat fullfölja det programsom den socialdemokratiska regeringen hade utarbetat. Om bilaterala avtal för att begränsa svavelutsläpp Det bilaterala avtal som slötmed ett land skall ställas mot den konvention som omfattar 33 länder och somSverige har anslutit sig till. 15 (): Här rör det sig inte om ett antingen-eller. Visocialdemokrater jobbade på samma sätt för att man skulle komma fram till enkonvention. På den punkten är jordbruksministern och jag helt överens. Men detgäller icke ett antingen-eller utan ett både-och. Vi hade alltså hunnit träffa en avtal, med . Vihade samarbetet med norrmännen. Vi hade en överenskommelse med ett annat stortÖstersjöland om att få möjlighet till en överläggning. Tack vareatt vi fick denna överläggning kunde vi bedöma att det skulle vara möjligt attfå ett avtal även med det landet. Vi hade gjort förberedelser för att kunnaträffa motsvarande avtal med de övriga länderna. Det är alltså icke fråga omett antingen-eller, utan det är ett både-och. Jag vidhåller att det är synd att regeringen inte haragerat på bägge fronterna . Det skulle ha stärkt möjligheteratt uppnå de resultat som vi alla önskar i det här avseendet. 16 Jordbruksministern : Herr talman!Jag har inte sagt att det gällde antingen-eller. Jag har gjort prioriteringenatt det var viktigare att nå en överenskommelse med 33 länder, för att sedan tabilaterala kontakter. Det har vi fortsatt med på alla dessa områden. Jag kannämna att vi kommer att ha kontakter med för att förhandlafram ett nytt tvåårsavtal på olika områden. Så kommer det att bli land efterland. fråga, herr talman, påminner mig omfabeln om räven som inte nådde upp till rönnbären, och då konstaterade att devar sura. 17SVANTE (): Eftersom jordbruksministern i sin sistareplik vidhöll att det var mindre angeläget att försöka att snabbt komma framtill en överenskommelse med de länder som vi direkt har att göra med i de härsammanhangen, vill jag erinra honom om gumman som sade till gubben, när han komlitet sent hem och försökte komma med undanflykter: Förklara dig inte, det blirbara sämre! 18 Jordbruksministern : Herr talman! Idet här fallet tycker jag att förklaringen är god, eftersom vi har nått enöverenskommelse med 33 länder - emot tidigare med ett. 19 (); Jordbruksministern vill fortsäUa attframhärda i uppfattningen att det här gäller två i och för sig olika åtgärdersom icke kan åstadkommas vid sidan av varandra. Jag menar attjordbruksministern borde såväl ha kunnat arbeta för en överenskommelse inomramen för konventionen med de 33 länderna som fullföljt de initiativ som skallge oss effektivt resultat så snabbt som möjligt. 5 § Svar på fråga 1980/81:377 om lantbruksnämndernasrådgivningsverksamhet har frågat mig om jag ärberedd att medverka till en omprioritering av anslagen till lantbruksnämndernaså att rådgivningsverksamheten inte missgynnas. För att underlätta en på jordbrukarnas egna initiativgrundad rationalisering av jordbruksnäringen behövs vissa statliga insatser.Lantbruksnämndernas rådgivningsverksamhet är därvid ett viktigt medel. De besparingar som har ålagts de statliga myndigheternainnebär att en noggrann bedömning måste göras så att tillgängliga resurseranvänds till angelägna ändamål. När det gäller lantbruknämndernasrådgivningsverksamhet utgår jag från att lantbruksstyrelsen, som ansvarar förden närmare fördelningen av resurserna till nämnderna, gerrådgivningsverksamheten förutsättningar att bedrivas med tillräckligeffektivitet. Något särskilt initiativ från minsida i den aktuella frågan anser jag inte vara påkallat. 21STINA (): Jag ber att få tacka jordbruksministern försvaret på min fråga. Den främsta anledningen till att frågan ställdes är att omreseanslaget skårs ner , så innebär det en risk för att resor inte kanföretas i samma utsträckning som . Jag är välmedveten om det svåra ekonomiska läge som vi befinner oss i. och jag vill gärnaframhålla att jag inte ifrågasätter de besparingsåtgärder som vi behöver vidtapå olika områden, men i det här fallet år det fråga om huruvida det går attgöra vissa omprioriteringar. Att anslagen reduceras innebär ju inte attdet blir en nedskärning med exakt , utan nedskärningarna blir t. o. m. störrepå grund av de kostnadsfördyringar som inträffat i olika avseenden. Det är,herr jordbruksminister, här som det faktiskt finns en viss oro ute på fältet. Rådgivningentill de enskilda företagarna är oerhört viktig - det säger ocksåjordbruksministern i svaret. Detta gäller inte bara inom lantbruket, utanexempelvis skogssidan har också sin rådgivning. Å andra sidan kan det inte varariktigt att ifrågavarande tjänstemän i stället kanske - jag säger kanske -skall ägna sig åt att vända papper på kontoret, vilket kan bli en eventuellföljd av besparingarna. Rådgivningen till de enskilda företagarna är nu kanskeviktigare än , bl. a. med hänsyn till den nya inriktningen avjordbrukspolitiken som jordbruksminister så positivt företräder och pågrund av den nya energipolitiken, för att nämna ett par exempel. Isvaret säger jordbruksministern bl. a. att han utgår från "att lantbruks styrelsen, som ansvarar för den närmare fördelningen av resurserna till nämnderna, ger rådgivningsverksamheten förutsättningar att bedrivas med fillräcklig effektivitet". Då utgår jag för min del från attlantbruksstyrelsen ansvarar för fördelningen. Men jag skulle vilja fråga; Kommer direktiven om en nedskärning direkt från ? Och i vilken utsträckning kan man tänka sig att jordbruksministern prioriterar rådgiv ningsverksamheten - trots det litet kyliga beskedet i sista meningen i svaret? Omlantbruksnämndernas råd-givn ings verksamhet 22 JordbruksministernANDERS : Herr talman! Jag har i mitt svar har sagt att något särskiltinitiativ från min sida i den här frågan inte är påkallat, och det beskedet ärgrundat på att lantbruksstyrelsen har utfärdat anvisningar filllantbruksnämnderna, där det bl. a. sägs att resursminskningen i första handskall avse myndighetsutövningen och den administrativa verksamheten. Det sägsvidare att det är viktigt att den nuvarande ambitionsnivån för rådgivningen kanupprätthållas. De riktlinjerna ligger helt i linje med de uttalanden som jagförut har gjort i den här frågan. Anf.23 (); Jag får tacka jordbruksministern för det kompletterande svaret. Detinnebär, om jag fattade det rätt, att den nuvarande ambitionsnivån när det gällerlantbruksnämndernas rådgivningsverksamhet skall ligga fast. Nr 122 6 § Svar på fråga 1980/81:369 om åtgärder för att förhindra den nedläggning av glasbruk O °to" d f" Herr talman! harfrågat mig om regeringen är beredd att nttf" I ' d d förhindra nedläggning av glasbruk innan riksdagenfastställt ett industripo- ... , litiskt åtgärdsprogram för den glasindustrin. läggningav glas- & f & & , Regeringen har förelagtriksdagen ett förslag om ett treårigt åtgärdsprogramför den glasindustrin (prop. 1980/81:89). Förslaget omfattar ettfortsatt och förstärkt industripolitiskt stöd till branschen, med tyngdpunkt iökade exportfrämjande åtgärder. Ramen för programmet är totalt 36,5 milj. kr.,vartill kommer särskilda strukturgarantier på 25 milj. kr. Bakgrunden till fråga uppges varakonkursen vid Pukebergs Glasbruk i . Pukebergs Glasbruk är ett av demindre, fristående glasbruken i branschen. Jag vill erinra om att i denproposition med förslag till åtgärder som jag har nämnt har betonatsangelägenheten av att de små enheternas existens tryggas. Förslagen ipropositionen syftar också till att stärka fortlevnaden av dessaenheter vid sidan av de större glasbruksföretagen Riksdagenkommer att behandla regeringens förslag. Beträffande Pukebergs Glasbruk vill jag påpeka att statensindustriverks ställningstagande inte innebär ett ovillkorligt avslag till enlösning av företagets kris. vill emellertid inte acceptera enlösning som skulle gynna en enskild fordringsägare på bekostnad av statensfordringar. I stället vill industriverket åstadkomma en mer rimlig fördelningmellan fordringsägarna. Enligt vad jag har erfarit kan tillverkningen vidglasbruket, som f. n. ligger nere, komma att tas upp igen . 25 (vpk): Jag tackar industriministern för svaret, somjag tycker uttrycker en positiv syn. Det behövs emellertid ytterligarebelysning av den här frågan. 1979 beslutade att en samlad plan förglasindustrin skulle utarbetas. fick regeringens uppdragatt utarbeta en sådan plan, med målsättningen att bevara branschens långsiktigakonkurrenskraft och konstnärliga kvalitet och med bibehållensysselsättningsnivå, som det hette. Men som gått sedan detta beslut fattadeshar flera glasbruk lagts ned och antalet anställda minskat i accelererandetakt. Enbart har hundratals glasarbetare mist sina jobb, och gäller detytterligare 35 anställda vid , som på ett anmärkningsvärtsätt varslats om avsked, Alla vetockså, industriministern, att en bibehållen sysselsättningsnivå är förutsättningenför att man skall nå målet om bevarad konkurrenskraft och '2 konstnärlig kvalitet. Jag anser attriksdagen inte kan tolerera en fortsatt utvecklingmed en krympande glasindustri innan den begärda planen Nr 122 förelagts och behandlats, något som industriministern talar om den sitt svar, IPukebergsaffären finns det många oklarheter, som de anställda väntar