prot · G409139 · 1980-12-31 00:00:00 — Diskussionen haralltså kunnat gå vidare, och den har givetvis noga följts av den kommitté somarbetar med dessa frågor enligt vederbörligt uppdrag. Mot denna bakgrund har jag, fru talman, inget annat attföreslå än bifall till utrikesutskottets förslag. Jag skulle möjligen kunna tillägga atf jag tycker atf herrSöderqvist har varit litet vanvördig mot . Enligt uppgifter som jaghar fått skall han nämligen ha läst upp sitt anförande ilokalradion i . Han skulle därvid också ha sagt att han redan hållitanförandet i - vilket han alltså gjorde alldeles . Det kanske varnödvändigt att säga så, för att få radioledningen att acceptera att anförandetsändes - det vet jag inte. är intevanligt att sänder anföranden innan de har hållits i Nr . Det är vanligare atf de sänds efter aff de har hållits här. Jag ber att få yrka bifall tillutrikesutskottets hemsfällan. 114OSWALD (vpk); Jag vill bara kort kommentera def som herrHernelius fog upp om de svenska lagarna. Det har funnits lagar, ochdet finns fortfarande lagar, kungörelser, riktlinjer och bestämmelser. Deskärptes , när vi hade de första stora skandalerna i den svenskaefterkrigs-debaf ten om vapenexport. Under de som har gått hardessa bestämmelser oupphörligt förbigåtts, kränkts och tillämpats på ett sättsom absolut inte har varit meningen. Det hjälper alltså inte med lagar, om maninte ser till att följa dem ordentligt. Det är vad jag har att säga om de svenskavapenexportbeslämmelserna. Den kritiken har jag också, som jag sade, framförttidigare vid många andra fillfällen. Det kommer inte heller att bli någon förbättring, så längelagar och bestämmelser icke anpassas till den verklighet som vi lever i. Mankan inte skriva lagar och förordningar i något slags idealistiskt tillstånd ochtro att verkligheten skall anpassa sig efter dem, för då kommer man ständigtaft bli överkörd av verkligheten. Vad beträffar det sista yttrandet av ommitt eventuella felsteg i fråga om att läsa upp ett anförande i radio, så ärjag tydligen i gott sällskap. Detta har ju gjorts åtskilliga gånger tidigare,både av partikamrater och av andra. Jag tror inte att densvenska yttrandefriheten tar någon större skada av def. 115 (): Nej, på den punkten är def en glädje attinstämma med . Def är ingen fara för yttrandefriheten när ochvar än talar i radio, det lovar jag. Jag skulle vilja tillägga atf de författningar som harfunnits på detta område har följts och iakttagits. Över deffa har riksdagensparlamentariska organ för kontroll, konsfitutionsutskoftet, vakat, ochkonstitutionsutskottet har behandlat dessa frågor. Iövrigt skall jag infe låta mig förledas av att ge mig in på ensakdebatt. Beträffande skall jag säga att jag inte känner fillden affären, annat än vad som har stått i tidningarna. Jag vet icke omförhandlingar pågår, om förhandlingar är avslutade, om tillstånd har sökts, omfillstånd har beviljats osv. Det är mig helt obekant, men är det någon som ärintresserad av detta går det väl atf via fåfram alla papper. Om det finns några papper i frågan - dvs. om affären kommerfill stånd eller inte - det vet vi inget om. 9 protokoll 1980/81:136-139 116OSWALD (vpk): Som jag sade fidigare finns def all anledningatt återkomma närdet gäller den sistnämnda affären, både till den avgåenderegeringen och till kommande regeringar. Här har nämligen, som jag sade förut,ett uppenbart brott mot de bestämmelser som ändå finns begåtts. kan ju försöka trösta sig med aft affärenkanske inte har kommit till stånd. Det är tydligen i varje fall så pass långtgånget aft räknar med denna stora order och också har gett publicitet åtden. Vi torde således få räkna med att ta upp frågan i konstitutionsutskotteteller i något annat sammanhang. 117 (): All diskussion är mycket välkommen, särskiltnär vi har lagt fram betänkandet från krigsmaterielexportkommittén, eftersomdet då finns ett faktamaterial att bygga på. Utskottets hemsfällan bifölls med 279 röster mot 16 förmotion 637 av m. fl., 3 ledamöter avstod från aft rösta. Utskottets hemställan bifölls. 9§ Föredrogs försvarsutskottets betänkande 1980/81:22 omplanering och anslag för civilförsvaret (prop. 1980/81:100 och 1980/81:124). Utskottets hemställan bifölls. 118 (): Socialdemokraternasreservation, som vi - på grund av tidigare behandling av försvarsutskottetsbetänkande 19 - inte kommer aft yrka bifall dll, har samband med vårprincipiella inställning till frågan om överföringsmöjligheterna. Vi har hävdatvad som bestämdes försvarsbeslut. Reservationen gällde underförutsättning av bifall till reservafion 8 i försvarsutskottets betänkande 19.Därmed, fru talman, får vi återkomma till den frågan i andra sammanhang. 119PER (): Vi behandlar nu anslaget till civilförsvaret.Def anslaget har fastlagts genom femåriga försvarsbeslut. EvertHedberg vet lika väl som jag att civilförsvaret under de här gångna fem åreninte har fått de resurser som vi avsåg när vi fattade försvarsbeslut.I fjolårets budgetbehandling yrkade socialdemokraterna på mer pengarfill civilförsvaret än regeringen gjorde. Även i den allmänna debatten harsocialdemokraterna anfört aft civilförsvaret egenfligen behövde mer resurser,och också försvarskommiffé har man från socialdemokratiskt hålluttalat sig för att man skall ge civilförsvaret ökade resurser. Det är därför överraskande att socialdemokraterna just nuvill minska anslaget till civilförsvaret, och var litet blygsam.Det är inte bara när det gäller överföringspengarna som socialdemokraterna haryrkat på mindre anslag. De har också velat sänka def totala anslaget med 5milj. Jag yrkar bifall till utskottets hemsfällan. Vissa arbetstidsfrågor m. m. 120 (); Vi har samma princip oavsett vilken del avtotalförsvaret det gäller. Vi håller beslut. Jag trodde aft det varnågot positivt atf stå fast vid detta beslut. Det borde vara skönt för enmoderat att veta atf socialdemokraterna står vid det försvarsbeslut som fatfas,dll dess vi hunnit fram till något nytt - och det tänker vi göra ifortsättningen också. Utskottefs hemställan bifölls. Punkterna 5 och 6 Utskottets hemställan bifölls. 1980/81:23om planeringssystemet inom civilförsvaret (förs. 1980/81:17) 1980/81:24om tilläggsbudget III till statsbudgeten för /81 såvittavser försvarsdepartementets verksamhetsområde (prop. 81:125) 1980/81:25 om tandvård i fred för värnplikdga m.fl. (prop. 1980/81:160) Utskottets hemställan bifölls. 11 § Vissa arbetstidsfrågor m. m. Föredrogs socialutskottets betänkande 1980/81:32 om vissaarbefsfidsfrågor m. m. Anf.121 (vpk): Den kapitalistiska produktionen kräver ju ökadeffektivitet. Arbetstillfällen tas bort.Antalet anställda skall vara så lågt som möjligt, som kraven ökar pådem som finns kvar på våra arbetsplatser, bl. a. genom ökad övertid. Stridsropmed den innebörden kommer främst från Svenska arbetsgivareföreningens olika Nr 139 propagandacentraler. Onsdaeenden " borgerliga regeringen följerSvenska arbetsgivareföreningen i spåret. 13 mai1981 ' '" därför inte hellermöjligt med någon arbetstidsförkortning enligt I stället inriktas politiken på åtgärder som skallunderlätta Vissa arh 'tstids- möjligheterna att utnyttja arbetskraften effektivare. Ett av de tunga fråeor argumenten imarginalskattesänkningsdebatfen har ju varit aft fler skall Som en följd av de här politiska vindarna har utredningenrörande vissa arbefsfidsfrågor kommit med förslag i ett betänkande, benämnt Nyarbetstidslag (SOU 1981:5). De förslagen är väl anpassade till näringslivetskrav. I dagens ekonomiska politik innebär def att den somarbetar skall arbeta mer, men allt fler ställs utanför arbetsmarknaden. De somarbetar skall då ytterligare belastas med övertid, medan andra ställs utanförarbetslivet. Det finns många välmotiverade krav på enarbetstidsförkortning. Arbetsmiljön kan förbättras. Jämställdheten har bättreförutsättningar, om arbetstiden förkorfas. Det finns också sociala skäl, bl. a.atf barnen skulle fä det bra mycket bättre vid en arbetstidsförkortning.Teknikens utveckling kräver atf också arbetarklassen får sin del därav, bl. a.genom en arbetstidsförkortning. Fler skulle då få plats i arbetslivet, och defskulle på ett påtagligt sätt kunna bidra fill att minska arbetslösheten. Utskottet och regeringen har flera motiveringar för avslagpå förslaget om en förkortning av arbetstiden. Ekonomin är en - det finns ingenplats för reformer, säger man. En arbetstidsförkortning ses mera som enstandardförbättring, som inte ens är socialt nödvändig. De positiva effektersom en arbetstidsförkortning innebär bortser man tydligen från. Standardförbättringen,som man säger skall väljas av arbetsmarknadens parter, är den ståendeavslagsmotiveringen i vpk-kraven på arbetstidsförkortning. Avgörandet skallalltså enligt utskottefs och uppfattning inte ske iparlamentet. Men en arbetstidsförkortning måste enligt vår mening samordnas -ej splittras upp - och den måste genomföras någorlunda enhetligt. Därför kaninte ett avgörande överlämnas till arbetsmarknadens parter. En arbetstidsförkortning skall ej heller, enligt utskottetoch , användas för att dela upp arbetena så att många får en chans påarbetsmarknaden. Def är en mycket underlig inställning, tycker vi. när vi vetatt i runda tal en miljon människor fram på 1980-falet kommer att vara utslagnai någon form. I en inför kongressen beräknar man aft 400 000människor är förtidspensionerade är 1990. aff omkring 300 000 är långtidssjukaoch atf 300 000 är sysselsatta i skyddat arbete eller i beredskapsarbete ellergår arbetslösa. En arbetstidsförkortning skulle kunna vara en del iansträngningarna atf återföra vissa av dessa människor till arbetsmarknaden,men utskottet är kallsinnigt. Men hurskall vi klara jobben? Kan man använda arbetstidsförkortningen som ettmedel för atf lösa det problemet? Def kan man inte enligt utskottet. Min frågablir da: Hur skall man med bibehållande av dagens tekniska nivå kunna behålla full sysselsättningi landet, om man inte använder arbetstidsförkortning som ett viktigthjälpmedel? Jag tycker att utskottet borde besvara der) frågan ochinte bara bolla över den till arbetsmarknadens parter. Arbetstidsförkortningen kan alltså ur dessa synpunkterinfe vara en fråga för arbetsmarknadens parter, utan def blir en polifisktvikfig fråga. I kommer man aff kunna fa det övergripande beslutet vaddet gäller hela samhället. Skälen och motiveringarna för en arbetstidsförkortning ärvärda att beakta, säger nu senast arbetsmarknadsministern iproposition nr 126. Men man skall inte göra någonting! Ett av de skäl man bör beakta gäller jämställdheten. Mendet skjuts när det gäller arbetsddsförkortningen. Det falas om detta ute på fältet av kvinnorfrån olika partier. Jag har hört många socialdemokratiska kvinnor - även här iriksdagen - som intar en mycket negativ ställning till enarbetstidsförkortning. Men när de är representanter för sina organisationerskjuter de ofta fram arbetstidsförkortningen, som de röstar emotden. När man för en sådan polifik kan det uttryckas bara med ett enda ord, ochdet är falskspel. När det gäller att förkorta arbetstiden och verkligensätta sig ned och fundera på hur och i vilken takt det skall ske kan denborgerliga politiken infe vara med. Den är inriktad på att förlängaarbetstiden. Exemplen är många. Jag har tidigare pekat på aft skatterna skallutformas så aff man kan utöka överdden och att det skall bli en ekonomisk morotför en längre arbetstid. Inom näringslivet planerar man med övertid. I enkonflikt är en övertidsblockad eff kännbart och ganska effektivt vapen. Detvisar på den orimliga situation som råder på många håll inom arbetslivet, bl.a. inom processindustrin. Vpk och många fackliga organisationer kräver att övertidenskall begränsas eller åtminstone att den skall komma under de anställdaskontroll, t. ex. genom vetorätt. Motionerna i detta ärende är många fill defackliga kongresserna . har vpk:s yrkanden om en minskning avövertiden avslagits av under hänvisning till sittande utredning. Nuhar utredningen kommit med sitt förslag. Men övertiden begränsas infe. Denallmänna övertiden skall fortsätta. Arbefarskyddsstyrelsen skall ha räff atf beviljaytterligare övertid. Endast den föråldrade paragrafen om förberedelse-ochavslutningsarbete skall utgå. lövrigt är def fritt fram för extra övertid,exakt på det sätt som den borgerliga polifiken syftat till. Tvåhuvudfrågor finns att besvara för utskottet: Skall för det första de som arbetar inte få någonarbetstidsförkortning , samfidigt som andra slås ut ellerblir arbetslösa? Ingår inte en förkortning av arbetstiden i någon del avåtgärderna för atf minska arbetslösheten? Skall för def andra de som arbetar belastas med övertid,som allt fler försvinner från arbetslivet? Vissa arbetstidsfrågor in. Vissa arbetstidsfrågor m. m. Jag yrkar bifall fill vpk-motionen 227. där vikräver att hemställer hos regeringen om förslag om att 10 § om allmänövertid och extra övertid samt 9 § om övertid för förberedelse- och avslufningsarbeteskall utgå ur arbetstidslagen och atf övertid endast skall fillåtas förnödfallsarbete, där överhängande fara för liv, hälsa eller egendom föreligger.Jag yrkar vidare bifall till mofion 375, där vi föreslår aff riksdagenhemställer hos regeringen om en tidsplan för en generell nedtrappning avarbetstiden fill med bibehållen lönestandard, så atfsextimmarsdagen kan genomföras . Jag yrkar även bifall tillvpk-motionen 945. 122MARIE-ANN (vpk): Sex timmars arbetsdag för alla - def har varitett mål som allt flera slutit upp bakom alltsedan framför allt olikakvinnoorganisationer väckt detta förslag om en rättvisarefördelning av arbetstiden, framför allt då för aff främja jämställdheten. Enenig jämställdhefskommiffé visar t. ex. i sitt betänkande Steg på väg hurvikfig en sådan reform skulle vara för jämställdheten. Det borde därför, som vi skriver i vår mofion 375, vilkenbehandlas i det betänkande som vi här diskuterar, nu pågå ett intensivt arbeteför att genomföra denna reform. Såärnuinteallsfallef-det vet vi alla i den här kammaren.Alla de kvinnor som knutit förhoppningar till reformen sex timmars arbetsdagför alla får skrika högre och argumentera mera för aft få majoriteten iriksdagen aft inse aft det är handling som krävs och inte välvilligauttalanden; atf man vill aft politikerna skall lösa den här frågan i ställetför att sätta upp nya hinder. Inte heller i det här utskoftsbetänkandef saknasvälvilliga uttalanden. a. citeras följande uttalande avarbetsmarknadsministern: "De mofiv som fålar för en fortsatt sänkning avarbetstiden är emellerfid mycket viktiga att ta fasta på - ökad jämställdhetmellan kvinnor och män i såväl yrkesliv som hemarbete, tid för engagemang isamhällsarbetet etc. En arbetstidsförkortning ställer krav på en långplaneringsperiod om den skall kunna genomföras utan allvarligare störningar ibalansen på arbetsmarknaden. Enligt min mening är def därför vikfigt affregeringen tillsammans med arbetsmarknadens parter kontinuerligt följer frågan,även om tidpunkten för en kommande arbetstidsförkortning nu synes ligga långtfram i fiden." Jag vill dra en annan slutsats än arbetsmarknadsministernav hans konstaterande att jämställdhetsaspekterna är viktiga att ta fasta påoch att denna reform far dd aft genomföra, nämligen aff def faktiskt är dagsaft börja planerandet av och genomförandet av denna arbetstidsförkortning,precis som vi kräver i modonen. Och jag tror atf jag har väldigt många kvinnormed mig i det kravet. Det räcker infe aff, som arbetsmarknadsministernuttrycker det, följa frågan - hur man nu gör det; def kanske utskottetstalesman kan upplysa om. Utskottetkommenterar i sin behandling av vår mofion det betänkande som delegationen för arbelstidsfrågor (DELFA) lämnadesommaren , Arbetstiderna inför 1980-talet. Jag vill gärna göra någrakommentarer till delta. För det första har man i denna kommitté utgått från atfalla skall sänka sin arbetstid, alltså även deltidsarbetande. Def är en heltannan utgångspunkt än vad vi har. Vi menar atf man i stället måste få enutjämning av arbetstiderna - i stället för att några arbetar mycket, andralitet och en del inte alls borde man fördela arbetet på alla, och då skulle manungefär, med det samlade antalet arbetstimmar som utförs , hamna på enarbetstid om och per arbetande. En poäng med atf föra fram kravet på sextimmarsdagen urjämställdhets-synpunkt är ju atf man skall kunna sköta hem och barn samt ha effheltidsarbete och vara självförsörjande. De flesta som arbetar deltid gör def därför att de inte klarar av både hemarbete och heltidsarbete - med delånga arbetstider man har och den restid som oftast tillkommer utöverarbetstiden. löser familjerna det så ätten part-oftast kvinnan-arbetardeltid och då oftast ungefär , medan den andra partenarbetar heltid, , och dessutom i många fall dess värre ocksåövertid. Undersökningar har visat att småbarnsfäder arbetar förhållandevis meraövertid än män i allmänhet och att övertidsutfaget fakdskt ökar med antaletbarn. Vad vi vill med sextimmarsdagen är ju att det skall blimöjligt för både kvinnan och mannen att arbeta heltid och ändå klara hem ochbarn. Och många deltidsarbetande kvinnor skulle nog också vilja gå upp iarbetstid, om deras män finge kortare arbetstid och därmed mera tid atf fa sindel av hemarbetet. Def är därför beklagligt att DELFA utgått från andrapremisser, nämligen atf alla skall förkorta sin arbetstid. Man får då heltfelaktiga utgångspunkter för vad som kommer att hända i samhället och vad somkommer aff behövas av ytterligare arbetskraft för att täcka behovet. Utskottet skriver också: "Vidare anser delegationenaft arbetstidsförkort ningar inte skall användas för att bekämpa arbetslöshet och undersysselsätt ning---- ." Man frågar sig då om delegationen inte inser att enförkortning till sex timmars arbetsdag faktiskt kommer atf innebära flerarbetstillfällen. Man undrar om denna delegationens uppfattning - enuppfattning som ibland också förs fram från olika håll i den allmänna debatten- innebär att man anser att en arbetstidsförkortning av dessa skäl infe kangenomföras förrän vi har full sysselsättning och ingen arbetslöshet alls. Detvore ju i så fall litet bakvänt. Vi i vpk menar att en arbetstidsförkortningbehövs framför allt av jämställdhefsskäl. Den ökning av antalet arbetstillfällensom skulle bli konsekvensen anser vi vara en positiv bieffekt i ett läge däröver 100 000 människor går öppet arbetslösa, där över 300 000 kvinnor vill haett jobb, om def funnes något, och där vi har en mängd människor iarbetsmarknadsutbildning. Ett genomförande av sextimmarsdagen kommer aft ställa kravpä samhället. Det är vi medvetna om i vpk, och därför menar vi också att en Vissa arbetstidsfrågor m. m. Vissa arbetstidsfrågor m. m. sådan arbetstidsförkortning bör ske lagstiftningsvägen. Avnågon underlig anledning pläderar utskottet emot detta. Hela betänkandet andasju annars uppfattningen aff denna arbetstidsförkortning kommer aft ställa kravpå samhället som helhet och inte bara på arbetsmarknadens parter. Def finns även andra skäl som talar för lagstiftning. Detvore inte bra om denna reform först kom dem fill del som har lättast atf kommafram i en avtalsförhandling. Historien visar aft alla arbetstidsförkortningarav denna omfattning faktiskt har genomförts med lagstiftning. Om vivill ha en arbetstidsförkortning, får vi nog också räkna med atf beslutetkommer atf fattas här i - om inte så , hoppas jag. Med detta vill jag instämma i yrkande ombifall till de vpk-motioner som finns upptagna i det föreliggande betänkandet. Anf.123 (): De motioner som vi nu behandlar har tagits upp tidigare,senast i ett betänkande från socialutskottet . Jag skall därförförsöka fatta mig kort. Den första mofionen handlar om överfidsreglerna. Där har,som påpekade, ett betänkande lagts fram av den utredning somsocialutskottet begärde i samband med att antog arbetsmiljölagen. Detbetänkandet håller nu på att remissbehandlas. Därför föreslår utskottet atfriksdagen inte nu tar något initiafiv utan avvaktar behandlingen avutredningsbefänkandet. Jag kan bara tillägga aft till skillnad från Lars-OveHagberg tycker jag atf motionärerna har fått eff visst medhåll av utredningen.Men om man inte är nöjd finns ju allfid möjligheten aft återkomma närutredningsresultatet skall behandlas. När det gäller den sfora frågan om övergång till sextimmars arbetsdag för alla har vi konstaterat här i attvi är eniga om målet, att den normala arbetstiden skall vara och attdetta är viktigt, bl. a. därför att sex timmars arbetsdag skulle göra detmöjligt för de flesta att ha eff heltidsarbete också när de har små barn. Sålångt är vi överens. Däremot tror jag aff vpk går en aning längre än vi andranär def gäller likformigheten. De flesta av oss andra tycker nog aft det skallfinnas en betydande valmöjlighet aff ha en arbetstid som avviker från dennormala, i synnerhet om den normala arbetstiden är . Man måsteacceptera aff människor är olika, aft deras livssituation skiljer sig åt, atfvissa kan vilja arbeta och atf andra kan tycka att det ärbättre för dem att arbeta . Del bör de då hamöjlighet alt göra. Men målet är att den normala arbetsdden skall vara sextimmar . Vi vet emellertid att det inte är realistiskt att genomföradetta , om man, som vpk säger, skall ha oförändradreallön. Det är självklart att arbefstidslagstiffning är en frågaför . Men i synnerhet när man kommer ned till arbetstidsförkortningarsom ligger under rena skyddslagstiftningen är det rimligt atf man tar hänsyntill i vilken utsträckning parterna, framför allt löntagarnas organisationer,vill ta ut ett ökat löneutrymme i form av arbetstidsförkortning. arbetstidsförkortning med bibehållen lön, betyder deffanaturligtvis aff man på det sättet tar ut löneutrymmet. Och eftersom vi vet aftdet kommer aft vara utomordentligt besvärligt aft ens behålla reallönerna underde närmaste åren, betyder en sådan kraftig arbetstidsförkortning som vpkföreslår helt enkelt en sänkning av reallönestandarden för de flesta löntagare.Det vore ärligast, om vpk medgav detta. Jag tror, att om man framställerproblemet pä det sättet för löntagarna, vill de infe taut arbetstidsförkortningen på det sätt som vpk önskar. Eftersom beslutet juskulle vara fill för löntagarna, blir det litet bakvänt. får man nöja sig med att ha devalmöjligheter som vi i stor utsträckning infört, nämligen att de som bästbehöver en arbetstidsförkortning får möjlighet att förkorta arbetstiden. Men dåkan de å andra sidan inte räkna med oförändrad reallön. Sedan är detnaturligtvis också så - och det kan kanske låta paradoxalt när vi är bekymradeöver sysselsättningen - aff om vi beslutar aft generellt förkorta arbetstidenpå alla yrkesområden, kommer vi att få utomordentligt svårt att klara vissauppgifter i samhället, t. ex. inom vården, där vi redan har ont om utbildadpersonal. där vi förutser ökande behov och där vi då skulle ha nyarbetskraft för en fjärdedel av arbetstiden. Def finns helt enkelt ingamöjligheter att klara detta. Det är också en sak som vi måste fa hänsyn till.Därför finns def för dagen ingen möjlighet att göra sådana uttalanden som vpkföreslår, även om vi, som sagt, skall hålla målet levande. Slutligen den tredje frågan - frågan om skydd motlönebortfall vid veckovila. Utskottet konstaterade att dettaär en fråga som det är naturiigt atf parterna på arbetsmarknaden löser genomaff anpassa anställningsvillkoren till arbetsmiljölagens regler. Vi har ingenannan mening utan tycker fortfarande atf det är rimligt att parterna påarbetsmarknaden löser denna fråga. Med det sagda ber jag aff få yrka bifall tillutskottefs förslag. Vissa arbetstidsfrågor m. rn. Anf.124 (vpk): sade att utredningens förslagom ny arbetstidslag skulle ha tillfredsställt vpk på några punkter. Menar manaft detta tillfredsställer mycket av de krav som vpk har framfört, måste mannog läsa väldigt snällt. Def tillåts fortfarande övertid i mycket storutsträckning, och man far bara bort en enda form av övertid, nämligen sådan somgäller förberedelse- och avslufningsarbete. Det är alltså i fortsättningenfritt fram för övertid.