prot · G409145 · 1980-12-31 00:00:00 — Är det då såmärkvärdigt att vi socialdemokrater har följt denna linje, när vi kommit ioppositionsställning? Men vill man att vi skall ha ett annatgranskningsförfarande, att vi endast skall uppehålla oss vid sådant som ärpolitiskt okontroversiellt, får vi väl diskutera den möjligheten. Men dåförutsätter det säkert att alla partier slår in på den vägen. I vilken utsträckning vår kritik härvidlag är enhackspettspolitik, jämförd med den kritik som framfördes från borgerligt håll1975 och 1976, överlämnar jag åt den intresserade att avgöra. Vi tycker att vihar tagit upp stora ärenden, ärenden av principiell betydelse. Men jag förståratt man på borgerligt håll har en annan bedömning av dessa ärenden. Det gåröver huvud taget inte att resonera om detta. Man har frågat mig om jag anser att något brott harbegåtts mot bestämda paragrafer i grundlagen. Jag har aldrig riktat denanklagelsen när det gäller parlamentarismen. Vi får senare gå igenom deenskilda punkterna, och när vi Granskning av statsrådens tjänsteutövning m.. m. Granskningsarbetets omfattning och inriktning, m. m. har gjort det kommer vi att kunna konstatera om man harföljt grundlagen eller inte. I ett ärende som senare skall diskuteras kommer jag atthävda att man inte har iakttagit det remissförfarande som grundlagenförutsätter. Att man inte begår ett brott mot grundlagens bestämmelser omparlamentarismen hör samman med att vi inte har några detaljerade bestämmelserom den i grundlagen annat än på vissa punkter. Jag skall gärna säga att jag pådessa punkter inte kan se att man vare sig från regeringens eller frånriksdagens sida har begått några grundlagsbrott. Men nog är det märkligt menar att det för att kritik skall kunna anföras måste föreligga brott motbestämda paragrafer i grundlagen. Ja, lyckligtvis är vi häri i densituationen att vi uppehåller rättsstaten i så stor utsträckning att det sällanbegås några grundlagsbrott. Det vore ju förskräckligt om regeringen skulle görasig skyldig till en rad grundlagsbrott i sin gärning. Vi har att granska hur parlamentarismen har fungerat,därför att den finns inskriven i grundlagen. Här har vi en kritisk inställning,och vi har fört samman våra synpunkter i en reservation. Jag trodde att jagskulle bli påmind om att det här inte var någonting nytt, utan att detta var enupprepning av den kritik som jag har riktat mot det som jag kallarFälldinparlamentarismen. Nyss använde ett uttryck som jag fäste migvid. Han sade: Om regeringarna och II hade gjort det och det. Ja, men inte behöver vianvända om-satser när det gäller att konstatera att dessa två regeringar harfallit. Det är väl ändå ett faktum, om vilket vi kan vara överens. Spänningarnahar ökat i de båda ministärerna. Dessa har sprängts. Enligt parlamentarismen illa, om den leder till att socialdemokraterna kommertillbaka. Omvänt: Om det är borgerlig majoritet här i kammaren, då fungerarparlamentarismen bra. Jag delar inte den uppfattningen. Jag tror inte att detbehöver vara en dålig parlamentarism därför att det är borgerlig majoriteteller borgerlig regering. Men nog kan man väl från borgerligt håll kosta på sigatt erkänna att det kan finnas en parlamentarism även med socialdemokratiskaregeringar. Det ligger väl ungefär på samma plan som resonemanget att vårståndpunkt berodde på att vi inte vann misstroendevoteringen. Vår kritik motFälldinparlamentarismen är faktiskt äldre än så. AnL 19BERTIL FISKESJÖ (c); Det är så, , att det iriksdagsordningen finns angivet vilka regler som skall gälla för utskottsvalen,och de har legat till grund för det faktiska handlandet. Det verkliga läget ärdet att vpk som parti är för litet för att på egen hand kunna få representationi utskotten. Det krävs alltså samverkan av något slag. Det gick ju bra så längesocialdemokraterna ansåg sig ha nytta av kommunisterna somstödparti i . När behovet av ett sådant stödparti blev mindre,bortföll emellerfid välviljan från socialdemokraternas sida. Jag villalltså understryka att vi inte har lyckats finna någon tillfredsstäl- lande lösning på den här frågan, och det kan mannaturiigtvis beklaga. Jag för min del gör det. Jag tycker att det är rimligtatt partierna representeras i utskotten. Jag vill gärna framhålla att jag saknarNils i . När det gäller det fortsatta arbetet med den här frågankan vi kanske gå vidare. Jag måste emellertid erkänna att jag personligenkänner en viss uppgiven trötthet vid tanken därpå. Till i vill jag säga; Beslut somfattas av ett statsråd är inte regeringsbeslut annat än i ett mycket litet välavgränsat antal fall. När ett statsråd får en förfrågan om vad vederbörandetycker om en sak och ger ett svar är det alltså inte ett regeringsbeslut. Regeringsbeslutblir det först när frågan tagits upp till behandling i regeringen vidregeringssammanträde. Jag uttrycker fortfarande skepsis mot tanken att statsrådsom flyger och far i alla riktningar, träffar alla möjliga människor ochständigt avkrävs snabba uttalanden, svar på frågor osv. skall ha en loggbok ifickan och varje gång notera vad de sagt och när de sagt det. I så fall fingede nog bära med sig denna bok i en liten ryggsäck. gläder sig över att jag instämmer i desynpunkter som han hade på granskningsarbetet 1974. Jag har konstaterat desynpunkterna. Jag hoppas att också känner sammatillfredsställelse över min anvisning på det illustrationsmaterial till de avhonom framförda teserna som jag använt för att exemplifiera hur profetisk hanvar i dessa avseenden. Parlamentarismen harinte fungerat, upprepar HildingJohansson ideligen. Jo, det har den. Den har t. o. m. fungerat bra. Vi harlyckats lösa uppkommande regeringskriser med en snabbhet som slår omvärlden medhäpnad och förvåning. De regler som vi har skrivit in i vår författning om hurregeringskriser skall lösas har alltså visat sig fungera alldelesutmärkt och inte på något sätt verkat fördröjande på tillkomsten av en nyregering när en fidigare har fallit. Detta är naturligtvis inte någon garantiför att systemet skall fungera tillfredsställande , menerfarenheterna är alltså positiva. Om man vill ha nya regler på dettaområde bör frågan utredas i behörig ordning. Vi har haft en utredningsom har grubblat över en del frågor med anknytning till denna problemställning.Vi kom inte särskilt långt i den utredningen och blev heller inte ense. Det ärgivet att man inte bara för att en viss situation kan vara besvärlig eller avvissa uppfattas som besvärlig skall rusa åstad och ändra lagstiftningen. Detvar med stor förvåning jag iakttog hur t. o. m. den socialdemokratiskepartiledaren menade att man i ett visst bestämt stämningsläge och i en vissbestämd situation skulle rusa i väg och ändra vallagen för att den bättreskulle passa de socialdemokratiska önskemålen. Jag förstår inte hur man överhuvud taget kunde komma på en sådan tanke. Jag utgår ifrån att HildingJohansson inte tillhörde de rådgivare som anlitade i detsammanhanget. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningsarbetets omfattning och inriktning, m. m. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningsarbetets omfattning och inriktning, m. m. AnL 20ANDERS (); påstod att jag hade sagtatt parlamentarismen skulle fungera illa, om socialdemokraterna kom tillbakatill makten, Hans ord föll så, herr talman. Något sådant har jag naturligtvisaldrig sagt. Men vad jag konstaterade var att vi hade enlotteririksdag i det här landet, 1973-1976, regerade socialdemokraterna i vadsom i utlandet skulle ha betraktats som en omöjlig parlamentarisk situation,tillsammans med och kommunisterna. Och det ansåg man urparlamentarisk synpunkt var helt korrekt, acceptabelt och t. o. m. av godo förlandet. har, herr talman, icke med ett ord kritiserat den typav lotteriparlamentarism som vi hade 1973-1976. Däremot har han ägnat sig åtatt kritisera sådant som ägt rum senare, när det ändå, under och II,har funnits en klar majoritet för de här regeringarna. Men om nuparlamentarismen fungerade så bedrövligt i det här landet som , herr talman, undrade jag varför socialdemokraterna inte 1979 komtillbaka till regeringsmakten - om nu förfallet var så stort som . I själva verket lyckades ni varken 1976 - säkert som ett resultat avden dåvarande dåliga parlamentarismen - eller 1979 komma tillbaka tillregeringsmakten. Jag drar därav den slutsatsen att svenska folket har bedömthur parlamentarismen har fungerat eller inte har fungerat på ett annat sätt änHilding nu försöker göra. AnL 21 (vpk): Utgångspunkten för mitt resonemang omutskottens sammansättning är själva granskningsarbetet och de erfarenheter mandrar av att inte samtliga partier har möjlighet att deltaga. Därför skall jaginte heller utvidga det till någon debatt om olika möjliga lösningar. Jag skulle dock vilja säga till atthänvisningen till riksdagsordningen inte säger hela sanningen omutskottsproblemen just . Jag vill erinra om att arbetsformsutredningenförsökte nå en lösning på detta problem genom sin rekommendation att samtligautskottsplatser skulle fördelas i förhållande till partiernas styrka.Självfallet antog inte någon rekommendation som stod i strid medriksdagsordningen, det kan vi vara överens om. Som slutpunkt på dettameningsutbyte vill jag säga att jag hoppas att önskan atthitta en lösning skall vara starkare än hans trötthet inför uppgiften. AnL 22HILDING (): Vi får väl litet var försöka ge BertilFiskesjö nytt mod att som ordförande gripa sig an uppgiften att finna enlösning av problemen avseende utskotten här i . Vi har lagt framförslag, men det har inte vunnit gehör hos majoriteten. När det sedan gäller vad som är bra eller dåligparlamentarism har vi tydligen delade meningar. För är det enbra parlamentarism när regeringarna uppträder splittrade, när ärendena dras ilångbänk, när besluten improviseras och det brister iberedningen, när regeringsledamöter flyr från sitt ansvar, när riksdagsbeslutnonchaleras. Jag har en annan uppfattning Sedan må man tala hur mycketsom helst om att den ena regeringen har majoritet, den andra inte. Men när maninte har en majoritet som är så sammansvetsad att regeringen kan uppträda somen enhet, då går det som det har gjort för regeringarna och II. Vi får se vad det svenska folketdrar för slutsatser av detta i ett nyval - det kommer ju ändå ett val. Men låtmig gärna tillägga att det säkerligen mer är ekonomiska förhållanden än omtankeom parlamentarismen som bestämmer hur människorna röstar. Slutligen vill jag, för att det inte skall bli något somhelst missförstånd, säga att jag för min del tycker att det hade varit denbästa lösningen av den parlamentarismens kris som uppstått om man hade kunnatordna nyval . Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningsarbetets omfattning och inriktning, m. m. AnL 23BERTIL FISKESJÖ (c); Den överenskommelse som till står självfallet inte i strid med riksdagsordningen. Ingen harpåstått det. Vi har dessutom stått fast vid den överenskommelsen och vi harockså praktiserat den. Dess värre löser den inte det grundläggande problem somNils och jag har diskuterat. Den bygger på att partierna i sin turkan bli överens och anger alltså en viljeinriktning för detta. Lyckas inte detmåste man återgå till det regelsystem som finns angivet i riksdagsordningen. Bra och dålig parlamentarism har vi diskuterat. Det finnsolika former av parlamentarism, sade jag i mitt inledningsanförande. Hurförtroendeförhållandet mellan riksdag och regering skall regleras har mankommit fram till olika slutsatser om i olika länder. Vi har dragit våraslutsatser, som är litet originella - det skall villigt medges. Men de är rättnoga genomtänkta. Det har, som jag tidigare sade, i de praktiska fall dåbestämmelserna har satts pä prov visat sig att de har fungerat bra. kom sedan ånyo in på frågor som inte harmed parlamentarismen att göra. Han talade om statsråd som nonchaleratriksdagens beslut. Det kunde möjligen ha med parlamentarismen att göra om manhade funnit något sådant fall. Det har jag inte gjort. Han talade omregeringsledamöter som flyr från sitt ansvar - vilka då, skulle jag viljafråga. målade upp en bild som - om man drar dekonsekventa slutsatserna av den - utesluter varje annan typ av regering än enenpartiregering med majoritet i . Det innebär en insnävning av detpariamentariska systemet som jag inte tror att vid närmareeftertanke vill stå för. Vi måste ha författningen öppen för olika möjligalösningar. Det gäller i andra länder, och det gäller också hos oss. Sedan kanman naturiigtvis, beroende på politisk uppfattning, ha olika mening om detpolitiskt lyckliga med den ena eller andra lösningen. Men det är en helt annanfråga. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Sedan de under avsnittet Granskningsarbetets omfattningoch inriktning samt avsnitten 1-8 anmälda talarna nu haft ordet övergårkammaren till att debattera Behandlingen av skrivelser. AnL 25 (); Högt tekniskt kunnande i kombination medinhemska naturtillgångar har utgjort komparativa fördelar förvårt lands export i konkurrensen på världsmarknaden. I samband med en extrem nedgång i industrisysselsättningoch industriinvesteringar och en negativ bytesbalansutveckling - ettunderskott på ca - rapporterades stagnation och nedgång avforsknings- och utvecklingsarbetet inom företagen. Mot den bakgrunden lade socialdemokratin i partimotionerunder /79 fram förslag om aktiva, offensiva industripolitiskasatsningar. Därvid aktualiserades ånyo frågan om att inrätta särskildasamhälleliga utvecklingsbolag. I partimotionen underströks att den offentliga sektornutgör en allt viktigare marknad för industrin. Genom att beställa ny teknik kanden offentliga sektorn även stimulera till utveckling av produkter och systemsom senare kan finna avsättning på exportmarknaden. En sådan offentligteknikupphandling kunde dels tillgodose medborgerliga behov av angelägensamhällsservice, dels främja industrins utveckling och dess export. Genom inrättande av utvecklingsbolag kan en socialmålsättning kombineras med en utvecklingsinriktad näringspolitik. Kring dessa samhällsägda utvecklingsbolag har turernavarit många, Det började således med ett seriöst förslag vid 1978/79 årsriksmöte- ett av många konstruktiva socialdemokratiska förslag. Det var en välgenomtänkt och genomarbetad motion. Utvecklingsbolag skulle enligt motionärerna inrättas iförsta hand inom områdena energi, miljövård, transportsystem, utbildningsteknikoch medicinsk teknik. Bolagen skulle ha en samordnande funktion och bedrivaett nära samarbete med andra finansieringsorgan. beslöt under ministären attinrätta utvecklingsbolag inom de tre förstnämnda teknikområdena. Riksdagenanvisade 5 milj. kr. i aktiekapital för vart och ett av bolagen.Beslutet togs av en majoritet bestående av socialdemokrater och centerpartister. majoritet uttalade därvid bl. a.;"Vad beträffar utvecklingsarbetet på energiområdet bör uppmärksammas vadsom i motionen 1978/79:2406 anförs om utvecklingsarbete rörande skildaenergikällor och om bolagets uppgift att främja regionala och lokalainitiativ." Utvecklingsbolagen skulle vidare utgöra instrument för ettmera aktivt samhälleligt deltagande, även ägarmässigt, i helautvecklingsprocessen från idé till färdig produkt. Sedanbörjar de s. k, turerna. De visar hur en regering krossar ett seriöst förslag,som skall visa sig ha bärkraft. Från riksdagsbeslutet och fram tillseptember händer ingenting i ärendet. tillkallas en särskildsakkunnig inom industridepartementet att biträda med "vissaarbetsuppgifter rörande nationella utvecklingsbolag", som det heter. Så tillkommer då den andra trepartiregeringenFälldin och inom den omständliga och tidskrävande beslutsprocesser.Riksdagsbeslutet fastnar tydligen i något av den regeringenssamordningskanslier. Nästa fas i ärendets behandling är när regeringen i 1980års budget - en omfattande läsning - så att säga smyger in en uppgift om att"några nya utvecklingsbolag inte borde inrättas nu". Centerparfiet har här gjort en kovändning. Ioppositionsställning kan instämma i det socialdemokratiska förslaget. Iregeringsställning däremot skjuter man verkställigheten av riksdagsbeslutet påen obestämbar framtid. Beror detta på doktrinärt motstånd från de övriga tvåregeringspartierna -vid den här fidpunkten och - motsamhällsinflytande? Men den socialdemokratiska motionen lämnar regeringeningen ro. Man vet att det är realism i förslaget. I ett interpellationssvarsäger statsministern att tanken på utvecklingsbolag som sådan inte varavskriven. Sedan följer fjolårets och årets dechargegranskning, därvi socialdemokrater har påtalat förhalningen av detta ärende. Ettriksdagsbeslut har alltså inte expedierats av regeringen. I ett parlamentariskt statsskick förutsättsatt en minoritetsregering följer , riksdagsmajoritetens beslut, ävenom den vid beslutets fattande har motsatt ståndpunkt. Likaså har den regeringsom följer efter en sådan minoritetsregering att följa de beslut som riksdagenhar fattat. Exemplet med de nationella utvecklingsbolagen visar enhäpnadsväckande nonchalans från borgerlighetens sida gentemot ochparlamentarismens principer. hade att i regeringsställning verkställariksdagsbeslutet. Att partiet senare går in i en flerpartiregering frånhänderdet inte ansvaret för att fullfölja de riksdagsbeslut som fattades när partiethade fillvällt sig minoritetsregerandet. ömsar skinn allt efter växlingar iministärer. Utanför regeringen intar man en ståndpunkt, i regeringsställningenannan. Exemplet visar äventyrligheten med de skiftande regeringskonstellationervi upplevt . Det har gått utan att riksdagsbeslutetverkställts. Utskottsmajoriteten finner "inte skäl till någon kritik motregeringens handläggning av detta ärende". Om man tar bort"inte" och "någon" ärmeningen acceptabel. Menutskottsmajoriteten framhärdar envist. Ärendebehandlingen i regeringen vittnar om denhandlingsförlamning och de motsatsförhållanden som sedermera har fåttregeringen att vittra sönder inifrån. Enligt den ursprungliga motionen ochriksdagsbeslutet skulle utvecklingsbolagen inrättas utan dröjsmål. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Det behövdes energiska åtgärder med tanke på den negativautvecklingen . - tillbakagången - inom industri och sysselsättning. Här finnsexempel på ett konstruktivt och framåtsyftande förslag från oppositionen tillutvecklingsarbete, men t. o. m. beslut desavoueras i frågan. Det ärett egenartat förhållande som måste påtalas. och 1981 aktualiserar socialdemokratinfrågan på nytt. Det som hänt i det här ärendets gång är att i mars månadkom en proposition om industripolitiken som tar upp förslaget omutvecklingsbolag. Den socialdemokratiska motionen har följaktligen visat sig habärkraft. Men propositionen har ännu inte behandlats i . Idén om utvecklingsbolag vinner emellertid gehör ävenbland de borgerliga, och man läser i tidningsreferat från en moderatståmma attutvecklingsbolag bör bildas. Det tyder på sinnesändring. Men hur länge skall vivänta? Dör kon medan gräset växer? Det hade i hög grad varit önskvärt, att den samordning ochstimulans av utvecklingsinsatser inom de områden som utvecklingsbolagensverksamhet syftar till hade kommit i gång . Jag yrkar bifall till socialdemokraternas reservation nr 2. AnL 26BRITTA HAMMARBACKEN (c): När man läser socialdemokraternas reservationnr 2, skulle man faktiskt kunna tro att regeringen helt nonchalerat denriksdagens skrivelse som handlade om de nafionella samhällsägdautvecklingsbolagen. Som mycket riktigt påpekar, skulle de haomfattat områdena energi, miljövård och transportsystem. Men, som är reservanternas talesman, någonnonchalans är det verkligen inte fråga om i det här fallet. Som statsministern tidigt påpekade i ett frågesvar här ikammaren, råder det inga delade meningar om det angelägna i att satsa på de härangivna teknikområdena. Men ibland kan det vara klokt att vänta litet för attse till att de konkreta förslagen uppfyller just precis de förutsättningar somriksdagsmajoriteten har tänkt sig och som riksdagsbeställningen ocksåuttrycker. Det finns skäl att påminna om att somKerstin ironiserade över var en särskilt tillkallad sakkunnig iindustridepartementet fullt sysselsatt med att arbeta med frågan. Och under denhär tiden, treårsperioden /79 t, o. m. 1980/81, anvisades 835 milj. kr.till energiforskning. För forskning och utveckling inom transportmedelsområdetavsattes bara 44 milj. kr. Det senaste beslutet togs underinnevarande budgetår, och det innebar att 40 milj. kr. Det är ändå bara en liten del av den totala satsning somstaten gör på det här området. Det är litet andra summor än de 15 milj. kr. somskulle ha anvisats, om socialdemokraterna hade fått sin mening igenom. Eftersom tydligen både och jag ärintresserade av att själva sakfrågan får en tillfredsställande lösning, bör viväl nu i konsekvensens namn också båda två vara nöjda med regeringenssatsningar då frågan bereddes. Mina konstateranden, herr talman, skulle kanske egentligenha gjorts i en annan debatt än dagens, eftersom den ju skall handla enbart omutskottets granskning av statsrådens ämbetsutövning. Men debatten tenderar sålätt att halka över till de politiska sakfrågorna, hur det nu kan komma sig,och man har ju en ambition att bemöta de synpunkter som kommer till uttryck ireservanternas anföranden. Jag vill knyta an till det som vi egentligen skulledebattera , nämligen den konstitutionella aspekten. Där konstaterarutskottet i dagens betänkande på s. 26: "När det gäller regeringens åtgärder med anledning avriksdagens heslut vill utskottet först erinra om att regeringen enligt 8 kap.19 § regeringsformen (RF) skall utfärda beslutad lag utan dröjsmål. Endast idessa fall, dvs. då riksdagsbeslutet har formen av lag, är regeringen iformellt konstitutionell mening skyldig att verkställa beslutet." Detta äringen lagfråga. I fråga om övriga riksdagsbeslut uttalar utskottet litetlängre ner på sidan följande; "I vissa fall, särskilt då regeringen anseratt någon åtgärd inte behöver vidtas, bör ett beslut att lägga skrivelsen tillhandlingarna vara fillräckligt. I andra fall, t. ex. då regeringen har kommittill en annan uppfattning än står det bäst i överenstämmelse medparlamentariska principer att frågan underställs ." Så skedde också. Både i budgetpropositionen 1980 och vidytterligare tillfällen fick möjlighet att ta upp frågan på nytt.Riksdagsmajoriteten har vid alla de tillfällena ställt sig bakom regeringensställningstagande. Om visheten i detta må och jag ha olikameningar, men sakligt sett är det beslut som gäller och inte enavslagen reservation. Regeringens beredning av frågan är nu slutförd.Remissinstanserna har sagt sitt om förslaget, och man har lagt fram enproposition i ärendet. Föredragande statsrådet säger i den propositionen;"Jag finner det angeläget att inom de områden som har angivitsöka stimulera den process som teknikupphandlingen kan sägas utgöra på ettsådant sätt att internationellt konkurrenskraftiga och lönsamma produkter,processer och system utvecklas och marknadsförs," Efter vad jag har yttrat i ärendet och medanledning av att frågan nu har fått en slutlig lösning finner jag det intemeningsfullt att argumentera mera, utan vill enbart yrka bifall till utskottetsskrivning i denna del. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. AnL 27KERSTIN (): serverar förskönandeomskrivningar av regeringens handläggning av den här frågan och hänvisar tillandra anslag. Meningen med inrättandet av utvecklingsbolagen var ju att deskulle ha en samordnande effekt och samla ihop kunskap på de olikateknikområdena. Konsekvenserna av förhalningen på det här området liksom påandra områden blir, tillsammans med alla exempel jag sett, en defensiv näringspolitik.I stället för att i rätt tid sätta in konjunkturstimulerande åtgärder. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. förhalarman beslutet så att de inte kommer att få någon effekt. Vi har sett följdernahärav på landets finanser. Om vi går till den konstitutionella aspekten är det,, så att i ett parlamentariskt land är ministären bärare avden exekutiva makten, den verkställande makten över huvud taget.