prot · G40934 · 1980-12-31 00:00:00 — reservationensexistens, men någon sådan grund har vi inte funnit. Vi trodde att vi underdebatten skulle få ett klargörande .Det tycker vi inte att vi har fåtthittills. vill jag alltså notera att vi från vår sida med stort intresse serfram emot nar inlägg. Det kan kanske på ett initierat sätt skingralitet av dimmorna i denna fråga. Jag yrkar bifall fill utskottets förslag i dess betänkande nr 6. Anf.62 () replik: sade i slutet av sitt anförande att han gärna vill ha enSaltsjöbadsanda. Då tänker han väl på det huvudavtal som skrevs i samband medSaltsjöbadsförhandlingarna. Det var just ett avtal som knäckte frågan om rätttill förhandlingar. En sådan rätt hade fidigare inte gällt på svenskarbetsmarknad. Vi har krävt sådana förändringar av MBL att man skulle kunnaträffa en överenskommelse om avtal som komplement till lagsfiftningen. Menmotståndet från SAF och ideologiska vänner har varit, för starkt,och därför har en uppgörelse inte kunnat träffas. Viförsöker inte skriva oss fria från vad vi alltid har tyckt i dessa frågor. Vihar, som jag sade fidigare, givit borgerligheten chansen att göra sig fri frånde felaktiga inställningar som den har haft tidigare, då de borgerliga varjegång har avvisat våra krav på detta område. Därför kanske våra förslag inte ärprecis likadant framtonade som . Men vi förklarar ireservatioren att vi inte på något sätt ger avkall på de direkt framfördakravens innebörd. sådan här debatt kan man naturligtvis referera till vem som helst, och dethar gjort. Jag förstår om en journalist tycker att det ärroligare att skriva tidningsreferat än att sitta i förhandlingar. Jag tror inteatt en förhandlare skulle vilja sitta och skriva fidningsreferat, för det ärhan inte utbildad för. Klart är ändå att vi har stora problem när detgäller medbestämmanderätten i arbetslivet. Vi vet att det är ni från moderathåll som reser motstånd mot de krav som vi ställer. Vi kommer säkert aldrigöverens med er i dessa vikfiga och fundamentala frågor. Någon av erinterpellerade i om åtgärder från regeringens sida motFrisörarbetareförbundet och dess fasthållande vid åsikten att lärlingsavtaletbör gälla som fidigare oavsett ungdomsproposifionen. Något sådant kan vinaturligtvis från socialdemokratiskt håll aldrig ställa upp på. Därför blirBengt Wittbom och jag aldrig överens. 63 ()replik: bör upplysas om att vad vi nu behandlar inte är någotutskottsinitiativ utan 17 motioner. Majoritetens skrivning gäller alltså bl. a.en socialdemokratisk motion. Sedanär jag litet fundersam. sade från dennatalarstol att han inte kan se någon skillnad på den socialdemokratiska reservationen och utskottsmajoritetens skrivning. sägerBengt Wittbom att reservationen är ett eländigt aktstycke som skulle kunnaäventyra enigheten. Är det samma reservation och samma utskottsbetänkande somde två herrarna diskuterar? Jag kan inte finna någon samstämmighet. De äröverens om den skrivning som finns i betänkandet, och de måste väl hadiskuterat vår reservation. Sedan säger att vi spolar enigheten. Vi haråldrigt räknat med att kunna bli eniga med när det gällermedbestämmanderätt i arbetslivet. Medbestämmandefrågor m. m. 64 () replik: Jag tror säkert, , att vi bådasom företrädare för socialdemokrater och moderater har svårt att komma överensi alla detaljer. Men från moderat sida har vi sett frågan från denutgångspunkten att arbetsrättslagstiftningen som den är utformad skaparen del irriterande problem i samarbetet mellan anställda och arbetsgivare påarbetsmarknaden, Det skulle vara värdefullt om de här problemen kunde lösas.Avtalsuppgörelser är ju, , resultatet av kompromisser. Det måstedet naturligtvis vara i det här fallet också. Vi hoppas från vårt håll på en stor vilja tillkompromisser mellan arbetsmarknadens parter, dels för att finna lösningar påexisterande problem beroende på den nuvarande lagstiftningen, dels för att fåtill stånd en vidareutveckling. Det är grunden för vårt agerande. Vi tycker attdet är ett rimligt sätt för polifikerna att ta ansvar i denna fråga. Sedan vill jag till säga att utskottet pågrundval av 17 mofioner har tagit ett inifiafiv - det är den uppfattning jaghar. sade själv aft man hade skrivit mycket på densocialdemokratiska mofionen. Desto märkligare då att det finns en reservation! Jag menar att det i dagens situafion - i Krissverige, somvi talar så ofta om -är viktigt att demokratiska partier agerargemensamt där det finns en rimlig möjlighet fill det. I varje fall vi möteribland folk som säger till oss: Måste ni politiker käbbla så förtvivlat - kanni inte försöka komma överens? Jag är säker på att också möter demänniskorna. Här fanns ett utmärkt tillfälle attbli eniga om en utskottsskrivning som gav parterna möjlighet att företrädaolika intressen. Men inte ens det ville ni ställa upp på, ! 65SUNE () replik: Vilka avtal som än har träffats på svenskarbetsmarknad har de fackliga organisationerna aldrig kompromissat bortlagtextens innebörd i en underliggande lagsfiftning. Vi kan som exerripel tamånga sådana uppgörelser på arbetstidens och arbetsmiljöns område. Men det ärju det som man från moderat håll här vill åstadkomma! I de debatter, diskussioner och konferenser som förs om dehär frågorna framhåller alltid enligt referaten i borgeriig pressdet omöjliga i att driva ett företag med nu rådande lagstiftning. Man gerföretagen ett slags Medbestämmandefrågor m. m. depression,som gör att alla börjar gnola om gällande lagstiftning utan att egentligenkänna till dess innehåll eller konsekvenser. Det är på den punkten ni moderaterborde ta ett större ansvar, om ni vill ha fart på produktionen och få tillstånd ett bättre förhållande mellan parterna på arbetsmarknaden. Försök attgöra det, så kanske vi kan resonera på ett annat sätt . 66 () replik: kan säkert i kommaöver någon bok som gör klart för honom vad ett utskottsinitiativ är förnågonting. säger att vi inte skall käbbla utan komma överens,men inte ens i det här fallet kunde socialdemokraterna göra det. är det välinte direkt någon hemlighet, vare sig för svenska folket eller för moderatasamlingspartiet eller andra grupperingar, att socialdemokratin och moderatasamlingsparfiet står oerhört långt ifrån varandra i synen på demokrati iarbetslivet. Ta bara moderata samlingspartiets remissvar på nya arbetsrättskommitténsförslag! Vi kommer aldrig att dela den synen på de här frågorna. Vi kommer attförsöka se till att vi får verklig demokrati i arbetslivet. 67 () replik: Jag tycker inte att det lönar sig att i denhär debatten försöka markera att det på den eller den punkten finnsdivergerande uppfattningar mellan moderata samlingspartiet och socialdemokratin.Det väsentliga måste väl ändå vara att vi gemensamt försöker bidra till attlösa upp den låsta situationen i arbetsrättsfrågorna. säger att det är lätt att citera, som jaggjorde i mitt inledningsanförande, och visst är det lätt. Men för att inte takammarens tid alltför mycket i anspråk försökte jag begränsa antalet citat.Även de socialdemokratiska företrädarna måste vara medvetna om att det också iandra kretsar än företagarkretsar finns en ökad medvetenhet om att vissaanpassningar behöver göras i lagstiftningen. Frånvaron av ett avtal gör det jusvårt att fillämpa lagen i små företag och i situationer där helt olika villkorgäller. Jag konstaterar att det helt enkelt tycks vara så att nisocialdemokrater inte vill hamna i situationer där det framstår som om ni pånågot enda litet vis skulle vara (iverens med oss, om så bara i en formfråga.Som jag ser det är det nämligen till stor del en formfråga som vi diskuterar.Det reella resultatet av detta initiativ - ursäkta, , att jagkallar det så - hoppas jag skall bli förändringar och en utveckling somförbättrar förutsättningarna för ett bra samarbete i svenskt näringsliv och påarbetsplatserna. Jag och moderata samlingspartiet beklagar djupt attregeringen inte kunde få den styrka i ryggen som en enad riksdag skulle hainneburit i fråga om vår begäran om överläggningar. 68FÖRSTE VICE TALMANNEN: Jag får meddela att anslag om kvällsplenum nu uppsatts. 69 (): har ett genomgripandereformarbete utförts på det arbetsrättsliga området. fattade underbred politisk enighet beslut på områden som har inneburit betydelsefullaförändringar av förhållandena i arbetslivet. Från sida såg vi det som helt naturligt att deanställda skulle få ett ökat inflytande på sina arbetsplatser. Ett utmärkandedrag för vissa lagar var att arbetsmarknadens parter i viktiga hänseendenskulle komplettera lagreglerna genom kollekfivavtal. För en lag var dettasärskilt viktigt, nämligen medbestämmandelagen. Trots att har gått sedan medbestämmandelagenträdde i kraft, finns fortfarande inget avtal tecknat på den privata sektorn.Detta är naturligtvis inte tillfredsställande. Därför måste man sätta sintilltro fill att LO, PTK och SAF omgående ånyo sätter sig vidförhandlingsbordet och förhoppningsvis åstadkommer konstruktiva resultat, såatt ett avtal kan bli verklighet. I arbetsmarknadsutskottets betänkande nr 6 behandlas ettflertal motioner som tar upp olika frågor om de anställdas inflytande påarbetsplatsen. De frågor som aktualiseras i mofionerna har i de flesta falltidigare behandlats av . Utskottsmajoriteten har tagit fasta på det yrkande i densocialdemokratiska parfimotionen - tidigare omnämnt i debatten - som innebären hemställan att regeringen skall ta upp överläggningar med arbetsmarknadensparter om inriktningen av reformverksamheten på det arbetsrättsliga' området. Vi beklagar att man från socialdemokratiskt håll inte harvelat ställa sig bakom den föreliggande skrivningen med tanke på dettillmötesgående vi gjort. Utgångspunkten för överläggningarna mellanarbetsmarknadens parter måste vara att man från olika håll på ett öppet sättnalkas de problem som finns och att det finns en vilja till samförstånd frånparternas sida. Med tanke omfattande reformverksamhet torde detvara rätt naturligt att man följer upp erfarenheterna av den nuvarandelagstiftningen och att man med utgångspunkt från dessa erfarenheter kan finnapraktiska och smidiga lösningar som aktivt kan medverka till att främjasamarbetsformerna på arbetsplatsen och vidareutveckla dessa till ett reellt ochmeningsfullt inflytande för de anställda. Det statliga utredningsarbete sompågår inom området får självklart inte - och det har utskottet understrukit -fördröjas på grund av dessa överläggningar. Regeringen har i proposition 1980/81:20 aviserat att manhar för avsikt att framlägga förslag på det arbetsrättsliga området,och då torde det vara värdefullt att överläggningar har kunnatgenomföras. Skillnaden mellan vad utskottet och reservanterna framfört ärnärmast att betrakta som en nödtvungen markering från socialdemokratiskt håll.I själva sakfrågan finns det enligt min uppfattning ingen egentlig skillnad somborde förorsaka en reservation. Jag skall inte ge mig in på meningsutbytet närdet Medbestämmandefrågor m. m. Medbestämmandefrågor m. m. gällerlikheten eller olikheten i majoritetens skrivning resp. reservationens, utanjag vill bara konstatera att det finns två olika aktstycken i detta aktuellabetänkande, som vi ju skall rösta om. Det finns, fru talman, ingen anledning att ytterligarefördjupa sig i dessa frågor utan jag får, fru talman, med det anförda yrkabifall till utskottets hemställan på samtliga punkter. 70 (): Som också sades inledningsvis i det förrainlägget omvandlades första del arbetsrätten i genomett målmedvetet reformarbete. Syftena var flera - att ge rätt fill medbestämmandeför de anställda, att skapa en god arbetsmiljö, att trygga anställningen ochsärskilt för vissa utsatta grupper skapa bättre möjligheter att över huvudtaget få anställning, att skapa en jämställd situafion för arbetstagare ocharbetsgivare när det gäller möjligheten att bedriva arbete i sina intresseorganisationerm. Reformarbetet hann aldrig avslutas innan de borgerligapartierna fick riksdagsmajoriteten och regeringsmakten . Redan underjämviktsriksdagen urholkades en del av den socialdemokratiskaregeringens proposifioner på området. har reformarbetet stannat av. hararbetsgivarna förhalat förhandlingarna om ett medbestämmandeavtal på denprivata sektorn, vilket var en förutsättning för att medbestämmandelagensambifio-ner skulle kunna förverkligas fullt ut. SAF har velat framställa detsom om LO och PTK ställer orimliga krav. Men det enkla faktum att vi nu haravtal på hela arbetsmarknaden utom SAF-området visar väl vem det är sombromsar. Parallellt med detta har SAF gått i spetsen för en alltmer intensivpropaganda för att krossa idéerna bakom arbetsrättslagsfiftningen och urholkalagarnas innebörd. De mest konkreta ambitionerna har gällt urholkningen avledighetslagstiftningen och de s. k. Åman-lagarna. mening är att verkligt inflytande iarbetet inte bara är en lagstiftningsfråga. Det är framför allt en fråga om hurman i det dagliga arbetet kan uppnå arbetsformer som demokratiserar företagen,hur man kan aktivera anställda och fackliga organisationer och ge dem sådankunskap att de verkligen kan utnyttja lagarnas möjligheter och filiföraverksamheten nya, positiva idéer och engagemang. Men lagarna skapar en absolutnödvändig grund för att kunna nå dessa mer långsiktiga mål. Arbetsgivarnas målär uppenbarligen det motsatta: att föra tillbaka rättsläget och opinionsbildningentill det mer patriarkaliska läget före arbetsrättsreformerna. I ett läge där de ursprungliga tankarna bakomarbetsrättsreformerna inte har genomförts fullt ut, anser vi att det vorerimligt att regeringen tog upp överläggningar med arbetstagarorganisationernaför att höra deras mening om hur man bör gå vidare och utveckla arbetsrätten. Vad är då skälet till att socialdemokraterna inte harkunnat enas med utskottsmajoriteten om skrivningarna när det gäller sådanaöverläggningar? Jo, orsaken är självfallet att vi har en annan uppfattning omvad sådana överläggningarbör grundas på. Vår mening är att arbetsrätten måste fortsätta att utvecklas,medan de borgerliga partiernas företrädare inte är beredda att ge någragaranfier för att man inte syftar till att försvaga arbetsrättslagstiftningen. Ett mycket konkret tecken på hur regeringen behandlardessa frågor är den översyn av ledighetslagsfiftningen som man har satt i gång.En åtgärd som visar hur okänslig man är för de fackliga organisationernas sättatt se på dessa saker är den fullkomligt unika idén att lägga en viktig del avöversynen i händerna på och Samhälle, SNS. Även omSNS inte är en arbetsgivarorganisation, är dess koppling fill företagen sådanatt det står utom allt tvivel att SNS icke kan betraktas som en opartiskorganisafion. Under sådana former kan LO självfallet inte delta i översynen.Intrycket att hela översynen i själva verket syftar till direkta försämringarförstärks ochså av diverse uttalanden av olika ledande borgerliga politiker. Grunden för vår inställning är bl. a. att vi vill nå framtill jämställda förhållanden mellan fackliga organisationer och arbetsgivare.Därför är det för oss ett viktigt krav att det nu begravdaförslaget om en utveckling av förtroendemannalagen grävs upp igen ochförverkligas. Framför allt handlar det här om att förbättra förhållandena föranställda vid små företag, där man i många fall inte har några reellamöjligheter att förverkliga intentionerna bakom de lagar som redan är i kraft.Och det måste väl ändå ha varit tanken även för de borgerliga när man anslötsig till arbetsrättsreformeringen att lagarna skulle förverkligas för alla ochinte bara stanna på papperet för vissa grupper. Vi syftar inte alls fill att skapa krångliga ochbyråkrafiska metoder för medbestämmandet, men för att metoderna skall kunna blismidiga och effekfiva behöver vi dels en förbättrad förtroendemannalag, delsförstärkta möjligheter för de fackliga organisafionerna på små arbetsplatseratt svara upp mot de krav som ställs på dem och de rättigheter som ges dem avlagarna. Och framför allt: ett bra medbestämmandeavtal. Men vi accepterar inte att löntagarnas rättigheterkonjunkturanpassas, inte att förbättringarna urholkas innan intentionerna enshar hunnit genomföras. Vi accepterar absolut inte försämringar som skulledrabba redan svaga grupper som äldre arbetstagare och anställda med alkoholproblem,vilket antyds i dunkla skrivningar i en moderatmotion, och vi accepterardefinitivt inte den sociala nedrustning som skulle bli följden avinskränkningar i alla de väl motiverade ledigheter som finnslagreglerade. Låt mig bara ta studieledigheten som exempel. Omarbetsrättslagarnas intentioner skall kunna förverkligas, är det heltnödvändigt att de fackliga företrädare som skall använda sig av lagarna ocksåfår möjligheter till utbildning på området. De måste få tillräckligamöjligheter till utbildning för att kunna mäta sig med arbetsgivarna, som juinom ramen för den ordinarie verksamheten med full betalning och på arbetstidkan skaffa sig allt det kunnande och all den expertis man anser nödvändig. Medbestämmandefrågor m. m. Medbestämmandefrågor m. m. också för de anställda blir arbetsrättslagarna direkturholkade, vilket framför allt drabbar de anställda som redan har de sämstaarbets- och utbildningsförhållandena. Från sida är vi fulltberedda att ta upp diskussioner med regeringen om en fortsatt utveckling avarbetsrätten, inte minst det undanstoppade förslaget om förbättringar avförtroendemannalagen. Den stora konflikten har också aktualiserat en delnya diskussionsfrågor, som direkt har försämrat läget för de anställdagentemot arbetsgivarna. Det gäller den obegränsade lockouträtten, somförstärker den redan starka parten på arbetsmarknaden, och det gäller denorimliga AD-domen om arbetsgivares rätt att under konflikt innehålla redanintjänad lön. Men för att vi skall ställa upp för överläggningar och föratt vi skall vara beredda att diskutera en översyn av redan genomförda reformer,måste vi få garantier för att regeringen inte är ute efter att försämra ochurholka reformerna. Med sådana garantier är vi beredda att gå in i överläggningar. Därmed yrkar jag att den socialdemokratiska reservationentill arbetsmarknadsutskottets betänkande nr 6 bifalles. 71MARIE-ANN (vpk): I mitt anförande skall jag behandla tre av devpk-motioner som tas upp i utskottets betänkande, nämligen motion 577, somhandlar om förändringar i förtroendemannalagen, och mofionerna 398 och 569. När det gäller förändringar i förtroendemannalagen ställervpk en rad krav, som skulle underlätta för de fackliga organisationerna attbedriva sin verksamhet och i någon mån göra dem jämställda med arbetsgivarnasorganisationer. Utskottet säger så här om denna motion - det är så kortfattatatt jag tänker citera direkt ur betänkandet: "Utskottet går i detta sammanhang inte in pådetaljförslagen i motionen utan hänvisar till vad tidigare föreslagits omöverläggningar mellan regeringen och arbetsmarknadens parter omreformverksamheten på det arbetsrättsliga området. Motionen avstyrkssåledes." Ja, det är ju att göra det väldigt enkelt för sig att pådetta sätt avspisa vår motion. Också socialdemokraterna gör det enkelt för siggenom sin reservation, där man i några få ord anger inriktningen av dessasamtal. De skall enligt reservationen vara inriktade på "en strävan attfördjupa arbetsdemokratin". Tror socialdemokraterna att regeringen vid dessaförhandlingar skulle agera så mycket annorlunda, om denna ganska vagtformulerade reservation skulle bifallas här i kammaren? Skulle intefackföreningarna få en mycket starkare förhandlingsposition, om riksdagenbiföll de motioner som stärker fackets möjligheter? Naturligtvis skulle de fådet. Vpk-motionen om förtroendemannalagen omöjliggör inte i ochför sig förhandlingar mellan regeringen och de fackliga organisationerna - omman nu skulle se ett värde i förhandlingar. I stället skulle de fackligaorganisa- tionernas position i sådana förhandlingar stärkas.Motionen ställer krav som ställts av de fackliga organisationernapå både lokal och central nivå. Jag skall kort gå igenom vpk-motionens krav och motiveradessa. Jag vill än en gång beklaga att utskottets ledamöter - bådesocialdemokrater och borgare - inte gett sig tid att sakligt behandla dessakrav. Man får hoppas att utskottets ledamöter har läst motionen. Av ElverJonssons inlägg kunde man få intrycket att de i stället ägnat sig åt attstudera förhållandena i . Vårt första krav i motionen gäller enutvidgning av förtroendemannalagens omfattning. gäller att facket påarbetstid endast får syssla med frågor som rör förhållandet till arbetsgivaren. Detta får orimliga konsekvenser för fackets möjligheteratt arbeta. Exempelvis kan inte fackligt förtroendevalda som sysslar med ickekollek-tivavtalsreglerade frågor bedriva sitt arbete på arbetsplatsen, därmedlemmarna finns. Det har länge varit svårt att driva jämställdhetsfrågor påarbetsplatserna, eftersom dessa frågor tidigare inte var avtals- ellerlagreglerade. drabbar dessa problem sådana fackföreningar som hars. k. ungdomsombud, vars uppgift är att aktivera unga medlemmar till fackligtarbete. Den uppsökande verksamhet och de kontakter dessa ombud skulle behöva taförhindras, just på grund av förtroendemannalagens snäva innebörd i dessafrågor. Ett annat exempel är fackliga kongresser och andrasammankomster på central nivå. Här måste den fackligt förtroendevalde sökatjänstledigt, och de fackliga organisafionerna får betala för förloradarbetsförtjänst. Man kan jämföra med hur den andra parten har det. Är det någonsom tror att någon av de direktörer som deltog i förra veckanbegärde tjänstledigt och fick löneavdrag? Naturligtvis inte - trots att dennas. k. kongress behandlade snart sagt alla samhällsfrågor och långt ifrån enbartdem som berör arbetslivet. Nej, det har alltid varit direktörernas rätt att påföretagets bekostnad bedriva sin föreningsverksamhet på arbetsfid. Vi anser att också fackets möjligheter måste vidgas, såatt man på arbetstid har möjlighet att ta till vara medlemmarnas intresse imera allmänna samhällsfrågor. Det krävs också möjligheter att arbeta medinterna föreningsangelägenheter liksom att bedriva polifisk verksamhet.Polifisk verksamhet går inte att särskilja från annan; visst var det politiskverksamhet som bedrevs i - för pengar från produktionen.Med vårt förslag till ändring blir facket suveränt att avgöra vilka frågor manskall arbeta med på arbetstid - precis som arbetsköparna allfid har varit. Som konsekvens av detta kräver vi också att den fackligaorganisationen skall ha självständig rätt att bestämma omfattningen av ochtiden för det fackliga uppdraget. Också det kravet blir självklart om manjämför med arbetsköparens möjligheter. Vi kräver i mofionen också rätt till fackliga möten påbetald arbetstid. Det är ett krav som drivits mycket länge av de fackligaorganisationerna, och då främst av kvinnorna. Det är ett mycket viktigt kravsett ur jämställdhetssynpunkt - alla måste få jämställd möjlighet att bedrivafackligt arbete och att Medbestämmandefrågor m. m. delta i fackligverksamhet. vet vi att kvinnorna, och en del män också för den delen,hindras på grund av att de har omsorg om barn och måste gå hem från arbetet vidarbetsdagens slut. Vi menar också att det är facket som skall avgöraomfattningen av och fidsåtgången för dessa möten. Vi tror att man kan överlåtadetta åt facket utan att driften vid ett företag för den sakens skull blirlidande. Som vi skriver i mofionen har det visat sig attfacket värnar mera om sysselsättning och företag än vad arbetsköparna gör. Enfråga som inte finns reglerad i lagstiftningen, men som vpk tar upp i sinmotion, gäller den fackliga organisationens rättigheter under konflikt. Påsenare år har de fackliga organisationernas rättigheter, liksom andra överenskommelsermellan företag och fack, använts som ett stridsmedel från arbetsköparens sida.Man har möjlighet att hindra facket från att använda arbetsköparnas lokaler,vilket ju förtroendemannalagen ger facket rätt till. Man har också hotat medatt inte dra in fackföreningsavgifterna via företagets datasystem, och man harinnehållit lön under konflikt.