prot · G409121 · 1980-12-31 00:00:00 — Det är vi naturligtvis tacksamma för, och det är också medstor tillfredsställelse som vi konstaterar att samtliga partier i riksdagennumera är överens om en grundläggande reformering av sjukvårdens inriktning ochinnehåll. Menjag vill också påstå att de förändringar som har fattatbeslut om och som utskottet räknar upp inte automatiskt kommer att Hälso- och sjukvården m. m. medföra de förväntade förändringarna. Det framgår f. ö. avutskottsskrivningen att man inte heller i utskottet är så säker på den saken.Man räknar med att den epidemiologiska statistiken skall byggas ut. Men det kanvara så att man räknar fel. Ingenting sägs heller i utskottsbetänkandet ommiljömedicinska laboratoriets eller institutets för psykosocial miljömedicinfaktiska inriktning och resurser. Jag tycker att det finns all anledning attprecisera sin politiska viljeinriktning, och jag yrkar bifall tillvpk-motionen. Anf.116 () repHk: Det är riktigt att jag ställde frågor pånågra avsnitt när vi förra gången diskuterade vpk:S partimption, och jag serdet som ett framsteg att man nu har tagit bort de avsnitt som var svåra attbegripa. kanske en del av det som finns med också kan utgå,eftersom det är svårt att förklara. Jag hänvisar till punkten 3 i yrkandet, somjag faktiskt trots bemödanden inte förstår vad ni menar med. Jag vet inte omnågon kan ge en förklaring till det som jag läste upp här. Jag tycker attdet är utomordentligt oklart. Sedan vill jag understryka: Jag har aldrig sagt att detinte är några problem i den svenska sjukvården. Tvärtom betonade jag att detfinns stora problem. Vad jag började med att säga, och det tycker jag ärriktigt att framhålla för att få rimliga proportioner på detta, var att iinternationellt perspektiv har vi en bra sjukvård i , och det berorframför allt på de insatser som personalen gör. Att det svenska folket ocksåuppskattar den sjukvård vi har visar alla undersökningar som görs. Även om detfinns problem och saker som inte fungerar så är sjukvården på det hela taget ensamhällssektor som man tycker är bra och är villig att satsa mer på för att fåden ännu bättre. Sedan finns det, som sagt, stora problem, och jag var inne pånågra av dem. Man kan fråga sig varför sjukligheten i vissa sjukdomarhar ökat. Det är inte så lätt att förklara det som vpk vill göra i sin motion,där det bara pekas på miljöfaktorer, alltså faktorer utanför den enskildeskontroll. Det är litet betecknande att vpk, när man talar om cancer, nämner enrad faktorer i omgivningen som kan förorsaka cancer men hoppar över denviktigaste cancerframkallande faktorn, nämHgen tobaksrökningen. Det kanske ären slump, men det är ju den faktor som den enskilde lättast kan kontrollerasjälv. Det skall visst läggas ansvar på myndigheter, företag och andra, men vikan inte komma ifrån att den enskilde själv har ett ansvar för sin hälsa. Ochnär det gäller cancer är det numera allmänt accepterat att den viktigastecancerframkallande faktorn faktiskt är tobaksrökningen, som den enskilde alltsåkan kontrollera själv. Jag hoppas att det inte är symtomatiskt för vpk:s syn påde här frågorna att man hoppat över just den. Vidare är det paradoxalt nog så att en del sjukdomar somvi nu har är välståndssjukdomar i den meningen att de är en direkt följd av attvi har fått ökade konsumtionsmöjligheter i om vi ser situationen på 10,20 eller . Därmed inte sagt att vi skall återgå till ett fattigaretillstånd -men det ärnågot av en ironi att när vi har fått det bättre har vi samfidigt dragit på Nr 121 oss ökadesjukdomar just som en följd av det. Det är också någonting att Onsdaeen den fundera över, hur vi skall komma till rätta med det. 117INGA (vpk) replik: är det säkerställt att man hittaravgörande orsaker till sjukdom och ohälsa just i den sociala miljön. När detgäller cancerfall är det väl ingen som har sagt att inte cancer hänger sammanmed rökning, men det finns också andra omgivningsfaktorer-radon i bostäder,bekämpningsmedel inom jordbruk och skogsbruk och gifter i arbetsmiljön - somframkallar många typer av cancer. Det finns ett samband mellan ryggsjukdomaroch tunga lyft, det finns ett samband mellan självmord och alkohol- ochnarkotikamissbruk, som i sin tur ofta hänger samman med den sociala miljön. Detfinns ett samband mellan trafikolyckor och trafikpolitik. Det finns ett sambandmellan luftföroreningar och lungskador, och luftföroreningar kan ocksåförorsaka cancer och hjärnskador hos barn. Det finns alltså säkerställdaorsaker till sjukdom och ohälsa. När det gäller lättförståeligheten har vi ju inte avståttfrån att använda vissa formuleringar i årets motion för att den skulle varalättförståelig för , och inte kommer vi att ändra på vår sjukvårdspolitiskauppfattning bara för att skall förstå den. Det vore ändå välmycket begärt, tycker jag. Hälso- och sjukvården m. m. Anf.118 () replik; Nej, jag begär inte att ni skall ändra pånågonting för att det skall bli lättare för mig att förstå, men det är möjligtatt det är fler än jag som är i denna situation, och det kan ju vara önskvärtatt man kan förklara vad man menar för en större krets. Låt mig säga så här: Jag har tolkat utvecklingen så har tagit bort de bitar som var svåra att förklara just därför att de varsvåra att förklara. Jag skulle vilja föreslå att man antingen formulerarpunkten 3 på ett sådant sätt att den blir lättare för oss andra att begripaeller också stryker även den till nästa gång. Men kanske kanförklara för oss vad som avses med yrkandet nr 3. Jag tror inte att det ärnågon utanför vpk som begriper vad det syftar på. Sedan vill jag understryka att det är viktigt att vihåller efter sjukdoms-alstrande faktorer i miljön. Vi har ett helt ämbetsverk,arbetarskyddsstyrelsen, som sysslar med det när det gäller arbetsmiljön. Vimåste gå igenom alla de här faktorerna - trafik och annat. Men om man talar omorsakerna fill cancer borde man, tycker jag, om man skall få respekt för sinanalys inte hoppa över den viktigaste faktorn, och det är väl nu en allmäntetablerad sanning att tobaken är den viktigaste cancerframkallaren. Då var minfråga om det var en olyckshändelse att den inte nämns eller om det beror på atttobaken är den faktor där den enskildes ansvar för sin egen hälsa kommer i denallra klaraste belysningen. Det är väl ändå så att vpk håller med om att denenskilde har ett ansvar för sin hälsa? 11 protokoll 1980/81:119-121 Hälso- och sjukvården m. m. 119 (): I det betänkande nr 25 från socialutskottetsom vi behandlar ingår en av fyra centermotioner som har ett gemensamtnamn, nämligen Hushållning för livskvalitet. Vi har anledning att återkommatill själva principfrågan . Jag vill därför nu bara helt kortkommentera delmotionen - den del som går under , därvi kräver "att beslutar att hos regeringen begära utredningbeträffande det långsiktiga vårdbehovet i landet och hur tillgängliga resurserfördelas mellan olika vårdformer med en organisatorisk och ekonomisk inriktningmot öppnare vårdformer". Utskottet har med anledning av den här delmotionen gjorten mycket ambitiös inventering av pågående arbete i regeringen och pekat påområden som är aktuella för utredningar och beredningar angående hemsjukvård,förebyggande hälsovård, stöd för vård av barn i hemmet osv. Man hänvisar äventill äldreberedningen. Det finns alltså några mycket informativa sidor ibetänkandet, och vi mofionärer anser att man där pekar på åtgärder som är stegi rätt riktning. Det är givet att slutprodukten av allt detta arbete ger ossmöjligheter att bevaka frågorna och dessutom att återkomma till en ny debatt.Därför har jag inget yrkande utöver utskottets vad gäller dagens betänkande. Men jag ville med mitt inlägg här peka på att detinte räcker med utredningar. Vi måste också arbeta för ändrade attityder, föröppnare kontakter mellan oss själva som individer mot andra individer. Vi måsteåterupptäcka bl. a. vårt förtroende för vår egen förmåga att ingripa tillandras hjälp - innan isolering och främlingskap har gjort att ensamheten grävtsig för djupt och kanske också lett till ett vårdfall. Generationer kan umgåsutan - men för all del också med - släktskap, och vi har pekat på att t. ex.ett Grand parents-program av engelsk modell kan vara ett naturligt sätt attnärma generationer till varandra. Jag tror att jag kan vara kategorisk när jag påstår att vialla ställer upp på att visa vår solidaritet via skattsedeln och via samhälletsolika åtgärder. Men vad vi vill peka på i den här motionen är att det finnsbehov av insatser utöver detta. Vi måste börja våga att bjuda på vår egenpersonliga resurs. Då får vi en ny dimension i samvaron - i samhället - somstår friare gentemot ekonomiska fakta än vad vi är vana vid och som kaninnebära ökad livskvalitet både för oss själva och för andra. Man kan som bekant inte lagstifta om varsamhet ellerreglera omsorg och inte heller skriva paragrafer om att bry sig om. Icke förtyär det väldigt viktiga saker. Många känner det behovet i dagens samhälle, ochdet samhället riskerar att bli mer och mer anonymt. Därför måste vi tänka omoch ta med den mänskliga resursen i all framtida samhällsplanering. Omsorg och vård i olika former kräver förvisso experteroch specialutbildade, men även amatörer kan vara experter i människokunskap.Det är detta vi motionärer har velat peka på, och det är av stor betydelse attvi här i kammaren som normgivare är öppna för alternativ och också för olikaexperiment. Det är bara att hoppas på att man iallt pågående arbete kommer att ge Nr 121 nytänkandet en chans, I avvaktan på allt det får vi alltså ge oss till tåls,och vi den förbehåller oss, herr talman, rätten att återkomma om så behövs, Utskottets hemställan bifölls. Utskottets hemställan bifölls med 288 röster mot 17 förmotion 1086 av m, fl. Föredrogs trafikutskottets betänkande 1980/81:22 omflottning (prop, 1980/81:100), 120OLLE ÖSTRAND (s); Det betänkande vi nu behandlar är en följd aven socialdemokratisk motion som berörde flottningen i Ångermanälvensflodsystem. Med anledning av den föreslog trafikutskottet att frågan omkonsekvenserna av en nedläggning av löstimmerflottningen i landet skulle bliföremål för en allsidig bedömning på sätt som förordades i motionen. Först sedanfrågan analyserats med beaktande av särskilt sysselsättningsintressen,energiintressen och trafikpolitiska intressen torde man, ansåg utskottet, haerforderligt underlag för att kunna välja den samhällsekonomiskt lämpligastetransportlösningen. Det borde enligt utskottets mening ankomma på regeringenatt i samråd med berörda parter skyndsamt finna en lämplig form för denfortsatta behandlingen av frågan. Vad utskottet sålunda hade anfört borde avriksdagen ges regeringen till känna. Detta blev också beslut. Granskar man nu de studier som de fyra berördalänsstyrelserna utfört, så ger de ett klart besked om att en nedläggning avflottningen skulle få svåra konsekvenser för sysselsättningen i älvdalarna. Motden bakgrunden är det anmärkningsvärt att utskottsmajoriteten anslutit sig tillkommunikationsministerns uppfattning, nämligen att flottningens framtid i detre älvar det fortfarande flottas i - , och älv -skall avgöras av de berörda flottningsföreningarna. Samhällsansvaret lyser somvanligt med sin frånvaro. Om man litet mer ingående granskar länsstyrelsernasutredningar, kan man dra följande slutsatser; När det gäller finner i sinutredning att löstimmerflottningen är ett klart företagsekonomisktfördelaktigt alternativ. Även samhällsekonomiskt ter sig löstimmerflottningenmer gynnsam än landsvägstransporter, genom den högre sysselsättningsandelen. Enövergång till landsvägstransporter beräknas för del medföra ett sysselsätt- ningsbortfallpå 50 arbetstillfällen, Flottningen är också en förutsättning för att norsktvirke skall kunna tillföras detta område. Här är alla parter överens om attbibehålla löstimmerflottningen. När det gäller så har utredningen, för attfå en rättvisande samhällsekonomisk kalkyl i jämförelse mellan olikatransportalternativ, analyserat förutsättningarna för dels en flottningsmängdpå , dels en flottningsmängd på 805 000, Utredningenfinner att löstimmerflottningen är väsentligt dyrare än andra transporter.Direkttransport och lastbil-järnväg anses likvärdiga, medan buntflottningenenligt utredningen är avsevärt billigare än andra transportalternativ.Utredningen, som har gjort, föreslår därför att investeringargörs för buntflottning. Det gör man med hänsyn till att man ur såvälsamhällsekonomisk som företagsekonomisk synpunkt finner att buntflottning ikombination med direkttransport är det bästa alternativet. i ser som sin främsta uppgiftatt slå vakt om sysselsättningen såväl i ett kortsiktigt som i ett långsiktigtalternativ och förordar därför buntflottning, som efter lösflottningen har denstörsta sysselsättningseffekten. Till bilden hör att flertalet remissinstanser avråder frånatt staten med stöd av befintligt underlag medverkar i finansieringen av enbuntflottled i . Även transportrådet anser i sitt yttrande att etteventuellt beslut om en investering i en buntflottled i inte kanfattas innan det närmare utretts bl. a. till hur stor del de föreslagnaväginvesteringarna bör belasta transportkostnadskalkylen för virkestransporter. Mot den bakgrunden, herr talman, finns det all anledningatt utreda denna fråga ytterligare före ett slutligt ställningstagande om eneventuell buntflottled i . Detta föreslår vi också i densocialdemokratiska reservationen. När det slutligen gäller älv så har ju länsstyrelsenundersökt alternativet lösflottning mot direkttransport med lastbil tillindustrin. Enligt uppfattning är det också ur företagsekonomisksynpunkt något gynnsammare i ett kortare perspektiv att flotta, medan det i ettlängre tidsperspektiv är fördelaktigare att köra virket med lastbil tillindustrin. Men ändock är det enligt utredningen samhällsekonomiskt motiveratmed fortsatt flottning i älv, framför allt med hänsyn till flottningens positivasysselsättningseffekter. Vid en övergång till lastbilstransporter kommersysselsättningsbortfallet att röra sig om ca 60 årsarbetare. Med tanke på detsvåra sysselsättningsläget i är detta en mycket betydelsefull faktori sammanhanget. Men till bilden hör också, om man skall vara rättvis, attdomänverket anser att fortsatt flottning är otidsenlig och klart olönsam. Kvarstår dock det faktum att utredningen trycker hårt på att det ärsamhällsekonomiskt motiverat med fortsatt flottning på älv. En annan mycket viktig fråga är också vilka konsekvenserför råvaruförsörjningen en övergång från flottning till landtransport får föralla tre älvarna tillsammans. Det är nämligen ett faktum att en nedläggning avflottningen får till följd att ca 300 000 m nitvirke blir praktiskttaget oåtkomligt. dessavirkesknapphetens tider är också detta en betydelsefull faktor som närmarebehöver analyseras. Konsekvenserna för sysselsättningen i inlandet vid ennedläggning av flottningen har heller inte belysts i utredningarna. Det finns alltså en rad frågetecken sombehöver rätas ut, innan man kan ta slutlig ställning till flottningens framtidi de här tre älvarna. Det är mot den bakgrunden vi i vår reservation kräver enallsidigare bedömning än den regeringen redovisat för att bl. a. möjliggöra valav den samhällsekonomiskt mest lämpade lösningen för timmertransporter i Västernorrlandsoch . En sådan bedömning bör även innehålla ytterligare underlagför ett ställningstagande till frågan om införande av buntflottning påÅngermanälven samt närmare belysa i förslag omåtgärder från samhällets sida, som jämställer konkurrensförhållandena mellanflottning och lastbilstransporter. Konsekvenserna för råvaruförsörjningen vidlandtransporter har heller inte, som jag tidigare redovisat, blivittillräckligt belysta. Detta anser vi bör ägnas särskild uppmärksamhet vid enförnyad bedömning. Man bör också titta på möjligheterna att skapa en statligkollektiv organisation för virkestransporter. Och i avvaktan på en allsidigarebedömning och utredning bör enligt vår åsikt åtgärder vidtas som syftar tillatt förhindra en nedläggning av flottningen i flodområde ochPite älv. Med detta, herr talman, vill jag yrka bifall till densocialdemokratiska reservationen. vill jag också poängtera att vi inom utskottetär helt överens när det gäller bandelen . Den bör enligt vårmening rustas upp, oavsett vad som händer med flottningen. 121SVEN (vpk): Det är nu länge sedan man flottade t. o. m. ibäckarna i våra norrländska trakter, de trakter som jag bäst känner till.Tidigt pä våren, när snösmältningen kom, började man flotta virket ner i debredare åarna att sedan vidarebefordras till älvarna. Det har ägt rum enprocess där denna flottning efter hand har avvecklats. bar flottningbara förekommit i några av de närmast havet belägna delarna av älvarna. Då det gäller , och Umeälvenhar inom tre stora virkesfångstområden systemtransporter, dvs. en kombinationav bil-och tågtransport, börjat tillämpas. F. n. flottas, som , endast i , och älv. I de två sistnämndaälvarna har flottningsföreningarna beslutat att upphöra med flottningen inomett par år. Skogsindustrierna är ju organiserade i flottningsföreningar, ochdet är dessa som bedriver flottning. I fortsätter flottningen, ochdetta anses som en förutsättning för att norskt virke skall tillföras området. Så till frågan om flottningen i Ångermanälvenshuvudgrenar, och . Flottningen i Ångermanälvenhar'minskat kraftigt . 1965 flottades av virkesfångsteni , medan landtransporterades. 1980 var siffrorna helt omkastade - flottades,och transporterades med bil. Avvecklingen av flottningen har alltså skettefter hand fram till beslutet att den skall upphöra 1980. I delav har flottningen redan upphört. I utredningen flodområde föreslås som ett alternativ övergång tillbuntflottning av de 400 000 m som återstår sedan 2,1 miljoner av totalt 2,5miljoner m landtransporterats. Det är dessa som flottas. Buntflottningenär avstyrkt av de flesta remissinstanser. I likhet med måste manbetona vikten av att de berörda företagen är eniga om en övergång tillbuntflottning. Så är tyvärr inte fallet. Det är endast mindredelen av företagensom är intresserade av att ställa upp för buntflottning. Det rör sig ändå om eninvestering på över 60 milj. kr. i ett exklusivt transportsätt, dvs. ett sättatt transportera som endast lämpar sig för ett varuslag och går i en riktningunder en del av året, nämligen . I nyssnämnda utredning fastslås på s. 5:22 följande;"Byggs buntflottled kan man inte räkna med också ombyggdForsmo-Hoting-bana." Detta är en helt riktig slutsats! Forsmo-Hoting-banansexistens sammanhänger med banans möjligheter att få ett stabilt trafikunderlaggenom virkestransporter. Man får inte underskatta en upprustad järnvägsbetydelse för en regional utveckling i detta område. Råvaror kan fraktas medjärnväg utmed till inlandet, och inlandets industrialisering kanstimuleras. En nedläggning av banan skulle vara en klar försämring då detgäller regional utveckling. Och förhåller det sig verkHgen så att denna bana föratt kunna fortleva behöver det underlag som dessa timmertransporter skulleutgöra. På denna bas kan banan rustas upp och utvecklas. Det finns ändå nu en viss tendens till industriellutveckling av sågverksnäringen i inlandet. Enligt industridepartementetsutredning, som kom för någon tid sedan, är just sågverksnäringen basen förstora framtida möjligheter till förädlingsindustrier. S-reservationen förordar ytterligare utredningar, som minföreträdare här i talarstolen sade. Enligt vår uppfattning skulle etteventuellt beslut om ytterligare utredningar av flottningen i ochFjällsjöälven enbart fördröja en nödvändig upprustning av järnvägen och medföraatt ytterligare virkesmängder överfördes till lastbilarna och vägtrafiken. Beträffande är det inte samma situation där somnär det gäller . Där har man ju ingen järnväg som går parallelltmed älvsträckan. I motion 1980/81:985 har jag pekat på att den verkstad somflottningsför-eningen driver i utmed Forsmo-Hoting-banan nu skall drasin. Då flottningen skall läggas ned och satsning i stället skall ske påtimmertransporter med järnväg borde möjligheten prövas att på basis avtillgängliga lokala verkstadsresurser- det finns också andra verkstäder påorten - skapa en reparationsenhet för främst de timmervagnar som går i omloppetoch den terminalutrustning som måste finnas när man skall skapa terminaler ianslutning till järnvägslastningen. Utskottet synes ha tagit fasta på mittförslag och framhåller därvid det regional- och sysselsättningspolitiska intressetför en sådan lösning. Jag betraktar min motion som i verkligheten tillstyrkt. Med det anförda ber jag att få yrka bifalltill utskottets hemställan i mom. 1 vad gäller flottningen i samtlikaledes bifall till min motion 985. Vad gäller mom. 1 i övrigt, som bl. a.berör flottningen i älv, yrkas bifall till reservationen. 122BERTIL (): Flottningen är ett gammalt beprövat sätt attfrakta virke. Den gav möjlighet att utnyttja den råvarutillgång som våra skogarkunnat producera. Genom järnvägsbyggande samt landsvägsbyggande har mycket avtransportarbetet gått över dels på järnväg, dels på lastbilstransporter.Flottningen har alltmer blivit betraktad som ett transportsystem eller enkvarleva som är på avskrivning. Att utan vidare hänge sig åt ett sådantresonemang är fel. Vid bedömning av lönsamheten måste såväl de direkta som deindirekta ekonomiska verkningarna tas in i helhetsbilden. När detta har gjorts har vi i , som jag förstskall tala om, kommit fram till att innebär ett modernt ochenergibesparande transportsätt för virke. Flottningen är där lönsam. Enligtuppgifter från flottnings-chefen i , som är en drivande man,är medelkostnaden för flottat virke från Femunden i till i Värmlandinte mer än /m-*. I den summan ingår då kostnader för vältplaner,snöröjning, ivältning och flottningsarbete. Kostnaden vid skiljet är /moch för bogsering ner till industrin i ca /m. Detta gör totalt20:85 kr./m. Avståndet från Femunden till är närmare . Om mankan lösflotta virket till industrin kan kostnaderna avsevärt minskas. En sådanövergång planeras också. En fördel för och sysselsättningen liksom förvåra skogsindustrier är att vi från får in ca 100 000 m-* virke underbark . Det bör ge ca pappersmassa eller i pengar räknat ca100~milj. Det innebär också ett gott sysselsättningstillskott förVärmlandsindustrin. Ser vi på sysselsättningseffekten för flottningen, kan detnämnas att den sysselsätter 93 årsarbetare, varav 11 på den norska sidan och 82på den svenska. Om transporterna skulle utföras med lastbil skulle det inte blimer än 25-30 man som hade sysselsättning. Ser vi på lastbilstransporterna kan vi urnationalekonomisk synpunkt konstatera att för sträckan från i Värmlandsnordspets till skulle det nu flottade virket kräva 10 000lastbilslass. En lastbil skulle passera i endera riktningen med 7 1/2 minutersmellanrum under de ljusa timmarna alla arbetsdagar . Lastbilarnaskulle förbruka 2 1/dieselolja . Det är kostnader somytterligare försvårar handelsbalansen. Vägslitaget skulle stiga med mer än 2milj. kan någon invända: Flottningen kräver mycket vatten,som skulle kunna användas till elenergi vid kraftstationerna. Ja, visserligen,men i de biflottleder till som finns kan man restaureradammarna och reglera vattentillflödet därifrån och på så sätt få fram vattensom väl motsvararåtgången för själva flottningen i övrigt. Rätt skött kan dämningen ocksåinnebära ett gott tillskott för fiskodlingen. Och detta kan vara bra för bådeortsbefolkning och turister. Vad säger nu detta? Jo, att flottningen iKlarälven år lönsam och att innebär ett modernt och energibesparandetransportsätt för virke som vi bör utnyttja. Med hänsyn härtill bör viobservera och slå vakt om flottningen på . Utan krumbukter skall vierkänna den. Vi behöver stödja denna verksamhet, exempelvis med uppröjning avstränder, vilket kan ske . Även i detta ligger det godekonomi. Härigenom kan vi också få ytterligare råvaror för vårt energibehov. De siffror som jag redovisat säger vidare att vi intebehöver ytterligare utreda flottningen, i varje fall inte den i , sommofionärerna här kräver.