prot · G409147 · 1980-12-31 00:00:00 — Med vad jag nu har anfört ber jag att få yrka bifall tillreservationerna 1 och 2 vid utbildningsutskottets betänkande nr 29. AnL 57 (): hade vi en ingående diskussion om dimensioneringen ochlokaliseringen av tandläkarutbildningen i . Resultatet blev enreducering av antagningen fill tandläkarlinjen för /81 från totalt500 till 400 platser. Beslutet innebar också att verksamheten vid vid i Stockholmskulle vara avvecklad vid utgången av /84. Antagningen avstuderande där har också upphört fr. o. m. innevarande budgetår. Vidare innebarbeslutet att planeringen för tandläkarutbildningen skulle inriktas på att ökaantagningen vid andra enheter för tandläkarutbildning med sammanlagt 60platser. Sedandess har bl. a. inträffat att UHÄ i en skrivelse till regeringen den 23 oktober1980 framhållit att stor försiktighet bör iakttas när det gällerdimensioneringen av tandläkarutbildningen och att en ökning av utbildningskapacitetenutöver den som planerades i bör prövas mycket noggrant. UHÄ avstyrkerutbyggnad i och . Detta har skett mot bakgrund averfarenheterna efter det beslut fattade . a. bakgrunden fill att det nu i budgetproposifionen föreslås att denfortsatta planeringen t. v. skall begränsas till att man under budgetåret1981/82 tillskapar 20 nya antagningsplatser i fr. o. m. höstterminen 1981.Samtidigt, sägs det, bör dock planeringen av lokaler för den ökadetandläkarutbildningen i bygga på förutsättningen att tillskottet skallvara 40 platser; var inne på detta. Det slås också fast ibudgetpropositionen att kapaciteten bör hållas uppe vid de enheter somdisponerar den modernaste uppsättningen av lokaler och utrustning. En eventuellytterligare minskning, sägs det, bör i första hand ske i . Utskottet föreslår attriksdagen godkänner dessa riktlinjer för planering ochdimensionering av tandläkarutbildningen. I den socialdemokratiska reservafionen nr 1 tasutbildningen vid upp; har utvecklat vad man sägeri denna reservation. Jag vill på den punkten påminna om att utskottet förraåret gjorde den bedömningen att ett fortsatt provisorium - det var faktisktfråga om ett sådant - vid inte kan accepteras. Utskottetframhöll att en fortsatt utbildning enligt den undersökning som utskottetgjorde skulle kräva en upprustning för mellan 27 och 32 milj. kr. Vi lade - detkommer säkert ihåg - ner mycken tid och mycken möda på att medexperters hjälp försöka göra en uppskattning av kostnaderna, och vi kom framtill den här summan. Jag tycker inte att det har inträffat någonting sominnebär en förändring i jämförelse med vad experterna då sade till oss.Ingenting nytt totalt sett har heller framkommit, enligt utskottsmajoritetensmening, som föranleder något ändrat ställningstagande. Det finns väldigt skilda bedömningar av vilkendimensionering man skall ha på tandläkarutbildningen. Många tycker att vi t. o.m. med utskottsmajoritetens skrivning har hamnat på en för hög nivå. Det vi nufår är alltså ett rådrum tills vi får fram ytterligare information för ettkommande ställningstagande. Men det är vikfigt, menar vi, att lagt kort liggernär det gäller och att man inte ändrar det beslut som riksdagentog . Den socialdemokrafiska reservationen nr 3 fill betänkande29 tar upp frågan om vidareutbildning för undersköterskor. Om detta kanföljande sägas: De undersköterskor som gått igenom vårdlinjen i gymnasieskolaneller motsvarande är behöriga att antas fill en avkortad variant av nuvarandesjuksköterskeutbildning. Efter sjuksköterskeutbildningen kan de sedan gå igenomnuvarande vidareutbildning för sjuksköterskor för ålderdomshem ochåldringsvård. I den nya studieorganisationen är de sedan behöriga att tas in påhälso- och sjukvårdslinjen, som i fråga om utbildning för hälso- och sjukvårdersätter nuvarande grundutbildning och nuvarande vidareutbildning försjuksköterskor i kirurgi, medicin och åldringsvård. Mot den bakgrunden anserinte utskottet att någon särskild utbildning, speciellt avsedd förundersköterskor med erfarenhet från långtidssjukvård, är behövlig och börövervägas. Det bör också sägas, när det gäller undersköterskors behovav kortare vidareutbildning som inte leder till kompetens som sjuksköterska,att man kan tillgodose uppkomna behov genom inrättande av enstaka kurser. Dettahar också utskottet slagit fast redan vid föregående . Detta är alltså bakgrunden fill att utskottsmajoritetenförordar att skall avslå yrkande 14 i mofion 973. Därmed har jagockså bemött den socialdemokratiska reservafionen nr 3. Trots att ingen motionerat mot den föreslagna professureni italienska föreslås i den socialdemokratiska reservationen nr 1 fillbetänkande 31 att förslaget fill en sådan professur skall avslås av riksdagen.Det är riktigt att en professur i italienska inte har föreslagits med prioritetav de anslagsäskande myndigheterna. UHÄ har dock i långstidsbedömningen ianslutning till Anslag tdl forskning och forskarutbildning, m. m. AnslagtUl forskning och forskarutbildning, m. m. anslagsframställningenfört fram italienska bland aktuella ämnesområden för högre tjänster budgetåren1984/85 och 1985/86. Behovet av resurser för en professur i italienska har frånuniversitetets i sida anmälts för /84. Enligtutskottsmajoritetens mening bör det utslagsgivande vara om förslaget avriksdagen bedöms angeläget att genomföra. Majoriteten delar föredragandestatsrådets uppfattning, att det är angeläget med en förstärkning av forskningoch forskarutbildning i italienska och tillstyrker att en tjänst som professori italienska inrättas. , vara möjligt att utskottet ochriksdagen gör en annan bedömning än vad de anslagsäskande myndigheterna gör närdet gäller själva tidpunkten för en tjänst. Det har f. ö. också skett tidigare. Densocialdemokrafiska reservationen nr 2 till betänkande 29 och desocialdemokratiska reservafionerna nr 2-8 i betänkande 31 har det gemensamt,att de föreslår ytterligare medel till forskning. Jag behandlar dem därför i enklump. Iföregående års budgetproposition förordades att resurserna för forskning ochforskarutbildning skulle förstärkas med totalt 70 milj. kr. för budgetåret1980/81. Samfidigt slogs det fast, att föredragande statsrådet räknade med attde följande två budgetåren förorda en förstärkning av motsvarande omfattning. Mangjorde alltså - vilket inte är alldeles vanligt - en bedömning som sträckte siglängre än det allra närmaste budgetåret och talade om en treårsperiod. Dettainnebär, att högskoleenheterna för /81 tillfördes sammanlagt 18milj. i ökade basresurser för forskning och forskarutbildning. Genomförslagen i årets budgetproposition tillförs ytterligare 12,5 miljoner förändamålet. Dessa belopp tillsammans med de övriga tillskott som föreslås förforskning och forskarutbildning uppgår också nu till sammanlagt ca 70 milj. kr.Det innebär en viktig förstärkning av forskningen vid universitet ochhögskolor. Manbör också, tycker jag, se den satsningen mot bakgrund av att man på en radandra områden tvingas till nedskärningar av den statliga verksamheten.Ytterligare tillskott som föreslås i de socialdemokratiska reservationerna kanutskottet inte fillstyrka. Det har i ett besvärligt ekonomiskt läge skettreella förstärkningar, och det sker reella förstärkningar . Ettpar ord också när det gäller inlägg. Detframgår på s. 15 i utskottsbetänkandet 29 att kommer att få iuppdrag att göra nya bedömningar av den långsiktiga tillgången och efterfråganpå tandvårdspersonal. har det skett enavsevärd förstärkning av just tandhygienistutbildningen. Med tanke på att dessanya bedömningar kommer att göras , anser inte utskottet att det behövs någotsärskilt uttalande om förstärkning av tandhygienistutbildningen. Vpk vill ha ytterligare 5milj. under anslaget medicinska forsknings- rådet,avsett fill preventivmedelsforskning. Visst är preventivmedelsforskningenviktig. Utskottet påpekar dock att medicinska forskningsrådet redan stödersådan forskning och att endast i undantagsfall gör prioriteringarmellan olika områden inom ett forskningsråds verksamhet. Det är av värde attforskningsråden själva inom givna ramar kan göra sina prioriteringar. Därmed, herr talman, har jag berört samtliga reservationersom fogats fill utbildningsutskottets betänkanden 29 och 31, och jag ber att fåyrka bifall fill utskottets hemställan på samfliga punkter. Anslag forskning och forskarutbildning, m. m. AnL 58STIG ALEMYR (s) replik: Jag sade i mitt anförande att det handlar omolika prioriteringar och att jag inte krifiserar utbildningsministern på denhär punkten, för jag är på det klara med att det har varit hårda bataljermellan och budgetdepartementet när det gäller anslagenfill forskning och utbildning. Vi har på socialdemokratisk sida prioriterat på ett annatsätt. Vi har velat att bl. a. skulle minska anslagen till detmilitära försvaret för att därmed få resurser till andra viktiga ändamål.Satsningen på forskning och utbildning inom universiteten, forskningsråden osv.anser vi så utomordentligt betydelsefull att vi vill gå längre än regeringspartiernavelat göra. Däremot kritiserar jag utbildningsministern när det gällerprofessuren i italienska. Det nu säger är ju inte något somhelst motiv för att inrätta denna professur. Han säger bara att utskottetfunnit det angeläget att inrätta denna professur än vadmyndigheten velat. Men vad är det som gör det så angeläget? Vilka är skälenfill att det är angelägnare att stödja forskning i italienska vid Stockholmsuniversitet än att göra de satsningar på utrustning vid de tekniska högskolornasom alla bedömer vara nödvändiga? Det är faktiskt så, , att det ärutomordentligt ovanligt att på detta sätt lyfta fram ett yrkande som liggerlångt fram i tiden. Jag kan inte erinra mig något enda fall där det har skett.Det har hänt att har beslutat om att inrätta professurer som inte harföreslagits av regeringen, men det har då varit ärenden som harbehandlats och som har arbetat länge med. Jag medger att vi inte motionerade på denna punkt, därföratt vi inte hann granska alla professurer under den allmänna motionstiden. Detär ett hårt arbete, och det var först senare under resans gång som vi kom pådetta. Jag är medveten om att det hade varit bättre om vi haft en motion frånbörjan. Men när vi kom på det orimliga i att i detta besvärligaprioriteringsläge lyfta fram denna professur, kom vi med vårt avslagsyrkande.Jag väntar faktiskt på att skall ge något rimligt motiv tillatt just denna professur har prioriterats av majoriteten. Detta har inte sketti utskottet. Anslag tdl forskning och forskarutbildning, m. m. 59LARS () replik; sade att det hade lagts nermycken tid och möda på att få en uppfattning om kostnaderna för verksamhetenvid när vi behandlade den frågan . Det är riktigt attdet lades ner ett visst arbete på det, men jag vill erinra om att tiden för attdiskutera just kostnaderna var ganska knapp. Och de siffror som kom fram varicke övertygande - det gjordes mycket olika bedömningar av siffermaterialet.Vi är från vårt håll inte alls övertygade om att de speglade verkligheten pånågot särskilt bra sätt. Det finns en annan aspekt på detta, och det gäller de s.k. övertalighets-kostnaderna, som inte alls berördes i sammanhanget. Det är enfaktor som man också får ta med i bilden. När sedan säger att det finns de somtycker att t. o. m. utskottsmajoritetens förslag ligger för högt kanske man kanerinra om ett par saker. Då vi diskuterade denna fråga vid förraåret hade vi fillgång till förslaget från tandvårdspersonalutredningen, TPU.Där föreslogs en neddragning i antagningen av antalet studerande från 500 till400. Det var utredning, men tillstyrkte intesjälv denna neddragning utan krävde att få ytterligare kunskap om relationenmellan utbud och efterfrågan på tandvård innan ställning togs. Det tyder väl påatt man skall vara försiktig på denna punkt, och man skall ha handlingsutrymmeåt båda hållen. Det är det vi socialdemokrater eftersträvar genom att viljahålla möjligheten att fortsätta utbildningen vid öppen. Det måste vara rimligt att inta den positionen, när manvet att tandvårdsutredningen arbetar. Det beror väldigt mycket på hur manbedömer vad man skall göra med tandvårdsförsäkringen , hur den skallutformas och vilka ändringar man kan komma att göra. Det är en faktor att tahänsyn till när man skall bedöma det framtida behovet. Sedan skall man också ta ställning till den regionalaobalans som fortfarande finns när det gäller tandläkare i landet. Det kan kommaatt krävas ytterligare insatser. Vi menar därför att när man tar hänsyn till defaktorerna är det rimligt att man behåller handlingsfriheten åt båda hållen.Det vill uppenbarligen inte den borgerliga utskottsmajoriteten göra. AnL 60JÖRGEN () replik: Får jag först vända mig till ,Det är riktigt att man i och för sig kan diskutera kostnaderna, men det är heltuppenbart att det är fråga om betydande kostnader för att behålla utbildningenvid , De experter som utskottet hade kontakt med uppskattadedessa kostnader till mellan 27 och 32 milj, kr. Det är ett faktum som det integår att komma runt. Det som har hänt efter riksdagsbeslutet sedanär att UHÄ redovisade att det skett en avsevärd förbättring avvakansläget i distriktstandvården, UHÄ anser mot den bakgrunden att det finnsanledning till stor försiktighet när det gäller dimensioneringen avtandläkarutbildningen. Det är självklart att en ansvarig regering måste tahänsyn till att ett ämbetsverkuttrycker sig på det sättet. Det är det som är bakgrunden till de justeringarsom har gjorts i propositionen och som utskottsmajoriteten alltså ställer sigbakom. Till Sfig Alemyr vill jag säga att jag är förvånad överdet socialdemokratiska motståndet mot förslaget om en professur i italienska.I finns ett antal professurer i skandinaviska språk. I finnsingen professur i italienska. Vi har omfattande kommersiella och kulturellarelationer med . Detta är en bakgrund till förslaget från regeringenssida om den här professuren. Låt mig tillägga att vi i vissa av de modernaspråken har mer än en professur i vårt land. I italienska har vi alltså ingen. Jag vill också, eftersom Sfig Alemyr tog upp det, påminnaom att vi har fört fram förslag om professurer som inte har tagitsupp i aktuella petita från UHÄ och som inte heller har förts fram i propositionfrån regeringen. uttalade vi oss i enighet för enprofessur i reumatologi. Den professuren fanns inte med i UHÄ:s petita detåret. I betänkande 1977/78:22 uttalade utskottet att det varangeläget att en professur i onkologi i skulle komma till stånd.Förslag om en sådan professur fanns inte med i UHÄ;s petita för . och socialdemokraterna har alltså själva vidtidigare tillfällen medverkat till att har gjort en självständigbedömning och beslutat att beställa professurer som icke har föreslagits ipetita. Det är ju precis det som sker nu också, fast socialdemokraterna intevill ställa upp på just den här professuren. : Trots en mycket besvärlig ekonomisk situationhar vi klarat forskningen. Vi har klarat en reell ökning på forskningsområdet.Jag tycker det är viktigt att ha det ekonomiska läget i bakgrunden när man gören bedömning av vilken nivå man har lagt sig på. Anslag tiU forskning och forskarutbildning, m. m. 61STIG ALEMYR (s) replik: Det är inte så, att vi socialdemokrater ärmotståndare till en professur i italienska, utan vi är motståndare till att enprofessur i italienska inrättas det kommande budgetåret, i ett läge då vi harfått avslå så många andra av myndigheterna prioriterade yrkanden. Jag minns mycket väl diskussionen om reumatologin ochonkologin, . Det var inte alls något uppslag som kom utan förberedelse.Vi höll på och diskuterade i utbildningsutskottet, och vi fickskrivelser från reumatikerorganisationerna osv., innan beslutet fattades. Detvar ett långvarigt arbete, där utskottet avslog förslagen ochhänvisade till pågående utredningsarbete innan vi beslöt att den härprofessuren skulle komma till stånd. När det gällde onkologin var det så att säga inte en likalång resa, men den frågan behandlades också vid flera fillfällen. Att man utan föregående varning bara kastar fram förslagom en professur på det här sättet har jag inte varit med om tidigare, och jagefterlyser motivet. Detta att det i finns professurer i skandinaviskaspråk och att vi i när det gäller andra språk har mer än en professurär inte tillräckligt Anslag tdl forskning och forskarutbildning, m. m. motivtill att det hux flux blir sä enormt viktigt att före andra avmyndigheterna begärda professurer inrätta just denna professur, AnL 62 () replik: säger att det medförbetydande kostnader att ha kvar vid , Detberor litet grand på vilka tidsperspektiv man har - hur länge man tycker kan ha intagning på institutionen vid , Vi har därvidlag intebundit oss för någon speciell period. De borgerliga tycks bara vilja väljamellan att antingen absolut avveckla verksamheten eller att ha den kvar under,som man säger, överskådlig tid. Det finns ju - som jag sade i mitt tidigareanförande -mellanlägen, och om man söker sig mot dem minskar man radikalt dekostnader som redovisats. Vi tyckte då ätt de kostnaderna inte var särskiltövertygande framtagna, och det tycker vi fortfarande. Sedan har åberopat UHÄ:sskrivelse av - alltså efter den debatt som vi hade här förett år sedan. Han tar upp vakansläget, UHÄ redovisar som ett motiv till att mankan gå ner i dimensionering att det nu har blivit så mycket bättre. Vid en frågestund tog , som dåvar socialminister, upp frågan om hur man skall mäta bristen,'Vi var överens omatt antalet vakanser inte är ett särskilt bra mått på bristen på tandläkare. Omvakanserna går ner får man alltså se litet närmare på det. Man kan inte tasådana trender rakt upp och ner, , som då alltså var ansvarig fördetta område, sade att vakansbegreppet som underlag för bedömning avtandläkartillgång och tandläkartäthet är svårt att använda över huvud taget närdet gäller tjänster inom folktandvården. Man får således se sig för, , om man skallanvända vankansbegreppet som mått i det här sammanhanget. Det kräver åtskilligtmer än den redovisning som UHÄ lade fram i sin skrivelse och som sedan flitigthar åberopats. AnL 63JÖRGEN () replik: vill jag hävda,, att vi hade den avgörande debatten och attdet som har tillkommit inte ger underlag för en förändring avbeslutet från . Man kan diskutera vilken relevans vakansbegreppethar, men kvar står det faktum att det ansvariga ämbetsverket efter det aktuellabeslutet har sagt att vi bör iaktta stor försiktighet. Jag hävdar bestämt attvi får det handlingsutrymme som vi behöver på det här området genomutskottsmajoritetens skrivning. till : Det är fel att säga att dethux flux kommer en professur i italienska, UHÄ har i sin långtidsbedömningföreslagit en sådan professur. Ett sådant förslag har också - även om detgällde en senare tidpunkt - förts fram av . Förslagetredovisades på vanligt sätt i budgetpropositionen. Ingenting hände, ingenmotion väcktes. Och sedan behandlades frågan i utskottet. Jagtycker att det är helt felaktigt att säga att det hux flux kommer ett förslagom en professur i italienska, om det förehåller sig på detta sätt. Utskottethar tidigare i stor enighet - jag håller med om att det i ett fall var efter långvarigadiskussioner men i ett annat fall enligt min minnesbild efter kortadiskussioner - gått ifrån propositionen och den prioritering som ämbetsverkethar gjort. Jag tycker att detta är riktigt, och jag tror att vi är överens påden punkten: måste förbehålla sig rätten att göra så. Dååterstår frågan om hur man bedömer värdet av en sådan professur, och på denpunkten har vi alltså från majoritetens och minoritetens sida hamnat i olikauppfattningar. Anslagtdl forskning och forskarutbildning, m. m. AnL 64 (): Den nya studieorganisafion som beslutat om för vissamedellånga och korta vårdyrkesutbildningar beräknas börja fillämpas fr, o, m.den 1 juli 1982, När den utbildningen får fullt genomslag kommerbasutbildningen inom sjukvården, efter genomgången gymnasieutbildning påvårdlinjen, att vara undersköterskeutbildning. För dem som genomgått dennautbildning finns det sedan möjligheter att antas till avkortad variant avnuvarande sjuksköterskeutbildning och i den nya studieorganisationen tillhälso- och sjukvårdslinjen. Utskottsmajoritetenhar i sitt yttrande över mofion 973 yrkande 14 hänvisat till dessa förhållandensamt till att vård av åldrande människor kommer att belysas inom alla demedellånga och korta utbildningar som berörs av den nya studieorganisationen.Därmed kringgår utskottsmajoriteten de problem som motionen egentligen tarupp, nämligen dagens problem. Detallvarligaste problemet inom vården den stora personalomsättningen,ofta med personal som helt saknar yrkesutbildning. Det måste vara en primäruppgift att minska personalrörligheten och bl. a. genom utbildningsinsatserförbättra kunskaperna för den outbildade arbetskraften. Förhoppningsviskommer den nya utbildningen att genom ett sammanhållet basblock gestörre förutsättningar för en ändrad attityd till de områden inom vården somframför allt bygger på gedigna kunskaper i omvårdnad, habilitering ochrehabilitering. Ett utvecklingsarbete pågår nu på många håll för att inomnuvarande ramar för personalbemanning, men med en förändring avvårdorganisationen, se över arbetsfördelning och arbetsmetoder. Spri bedriverflera intressanta försök på detta område. Trotsen väl utbyggd och medicinskt-tekniskt framstående sjukvård upplever pafientenofta brister i vården. Han eller hon upplever inte alltid medkänsla och förmågatill inlevelse i sin situation. Patienten får ibland en känsla av att den egnapersonligheten inte värderas och beaktas. Samtidigtupplever personalen sin situation som svår och påfrestande. Påfrestningarnaskapar en ond cirkel. Inom vissa delar av vården, bl. a. långtidssjukvård ochåldringsvård, är personalomsättningen särskilt stor, och 6Riksdagens protokod 1980/81:147-149 Anslagtill forskning och forskarutbildning, m. m. andelenoutbildad personal blir också högre än inom akutsjukvården. Inom vårdområdendär utsikterna till förbättring är små, eller där förbättringarna sker mycketlångsamt, är kunskaper om de mänskliga förutsättningarna och en skickligomvårdnads möjligheter särskilt viktiga. Att uppleva resultat och framgång avarbetsinsatserna ger tillfredsställelse och stimulans för såväl patienter ochanhöriga som personal. En förändring av vårdtänkandet och vårdarbetet ärnödvändig. Samtliga personer på en vårdavdelning, såväl personal som patienter,har en rad inneboende resurser, som i dagens sjukvård tas till vara i mycketbegränsad omfattning. Exempel på sådana resurser är förmåga till inlevelse ochengagemang, förmåga att ta såväl jämställd som överordnad och underordnad rollsamt förmåga att känna samhörighet och solidaritet. Vårdarbetet måste i större utsträckning än nu bygga påinlevelse. Vårdaren måste kunna leva sig in i och förstå den vårdbehövandessituation men också få stöd att bearbeta sina egna reaktioner. Arbetsformernamåste utvecklas mot ökat lagarbete inom hela hälso- och sjukvården. Enförutsättning för att medlemmarna i ett vårdlag skall kunna dela påarbetsuppgifterna är att samtliga medlemmar har erforderliga kunskaper ocherfarenheter. Personalen bör få möjligheter att arbeta med målet för vården - hur manser på denna - och få möjlighet att göra en utveckling till sin egen. Utifrån dessa utgångspunkter skulle den humanistiska synenpå vården i samspel med forskning och utvecklingsarbete kunna tillföralångvård, åldringsvård osv. specifika kunskaper, som därifrån kan komma ävenall övrig sjukvård till godo. Man skulle mera kunna balansera den iblanddominerande naturvetenskapliga synen på vården. Det vore en möjlighet tillpositiv rekrytering till dessa områden. På grund av svårigheten att rekrytera utbildadesjuksköterskor till de delar av vården som inte tillhör akutvården uppehållermånga undersköterskor tjänster som tillförordnade sjuksköterskor. Genomden långvariga bristen på utbildade sjuksköterskor har dessa förordnandenibland sträckt sig över . När sedan behörig sjuksköterska sökt och fåtttjänsten har situationen upplevts som djupt otillfredsställande och orättvis.