prot · G409146 · 1980-12-31 00:00:00 — Det kan vara en faktor av betydelse också för den svenska ammoniaktillverkningenpå . Vi är från försvarsutskottets sida mycket angelägna om attbetona betydelsen av den här inhemska tillverkningen. Givetvis kan vi inte göraoss helt beroende av import. Men vi måste också komma ihåg att den tillverkning som sker i är mycket förlustbringande. Om manskulle fortsätta den nuvarande framställningen av ammoniak, skulle det medföraen förlust på 30 milj. kr. går vi in och täcker större delen av denkostnaden fram till utgången av . Det huvudavtal som föreligger klartför undertecknande så snart har fattat sitt beslut säkerställeralltså den svenska försörjningsberedskapen på ett mycket tillfredsställandesätt , och den fiden skall användas för att utreda allt detsom bl. a. motionärerna men också överstyrelsen för ekonomiskt försvar och jordbruksnämndenär så angelägna om att vi får klarhet i. AnL 181 (); Jag hoppas att har rätt när hanförsöker trösta mig i min tveksamhet och försöker göra mig mera positiv tillförsvarsutskottets betänkande. Min tveksamhet grundar sig på propositionen, som enbarttalar om hur vi skall klara vår ammoniakförsörjning i en avspärrningssituation.Den grundar sig också på att de 45 milj. kr. som satsats enbart skall täcka detunderskott som Supra f. n. har; det är enligt avtalet, och det står ingentingom utredningen. Vidare grundar den sig på att man hänvisar till kommande avtalmed för att trygga vår ammoniakförsörjning under en eventuellavspärrning. Men har varken eller inom överskådlig tid framövernågon ammoniak att leverera till . Därför har vi i vår motion pekat påen rad punkter som mycket seriösa utredningar har arbetat fram och som visaratt vi med en riktig industripolitisk satsning förmodligen skulle kunna görafabriken konkurrenskraftig. Vi skulle också bli betydligt mindre beroende avutlandet när det gäller råvaror för framställning av ammoniak i och med att viskulle gå in och forska om ammoniakframställning ur inhemska råvaror. Men jag hoppas att har rätt och att fabrikenkommer att bestå . AnL 182 (): Det är angeläget att jag har rätt. Det finnsemellertid en något optimistisk, jag skulle vilja säga alltför optimistisk,bedömning i den motion som har väckts av bl. a. då det gällermöjligheten att åstadkomma en ekonomiskt bärkraftig produktion i . Jagvill inte utesluta möjligheten, men det måste betonas att det är gissningsvisman kan ställa sådana prognoser. I varje fall finns det inte något som helst bevisför att man skall kunna åstadkomma en produktion i som kan göra dennaammoniaktillverkning lönsam. Det är emellertid också fråga om vilken form avammoniakframställning man kan tänkas ha - om den skall tas ur gas eller olja.Framtidens ammoniakpriser, som motionärerna förutsätter skall stiga, kommermåhända att ligga kvar på nuvarande nivå. Det finns ingenting som i dagslägettalar för att importpriserna kommer att öka mer än vad den nuvarandeinflationsutvecklingen i omvärlden anger. Utskottets hemställan bifölls. 3 §Sommarverksamheter för barn m. m. Sommarverksamheter för barn m. m. Föredrogs socialutskottetsbetänkande /81:34 om sommarverksamheter för barn m, m. AnL 183 INGA (vpk): Jag ber om ursäkt för att början av dettaanförande blir litet personligt. För sedan stod jag i denna talarstoloch berättade hur jag bor, vilka åtgärder vi har vidtagit i bostadsområdet föratt förbättra hyresnivån och bostadsmiljön. Och tänkte jag berätta vad jagskall göra . kom det ett brev fill fritidshemmet, därjag hade min grabb. I det brevet frågade man om några föräldrar och barn hadelust att åka på något som kallades för familjekoloni. Min pojke, som då var sjuår, blev eld och lågor. Själv blev jag ganska tveksam. Att vara , somdet var tänkt, tillsammans med helt okända människor lät litet jobbigt. Men jagtänkte att man ju alltid kan försöka. Jag hade hört att man i värsta fall kunderymma från kollo, om det blev för besvärligt. Vi for i väg, och det blev en av de bästa semestrar somjag har haft. Vi åkte till ett gammalt ålderdomshem i , som hade varitHuddinge barnkoloni . Det var ett skröpligt hus med torrdass, somsaknade de flesta moderniteter. Det blev som var som ett enda långt kalas.Första året - det var - så var det här ett projekt mellansocialstyrelsen och kommun. har vi fortsatt detta projekt ochdriver det själva. blir det fjärde året som vi reser i väg. Vi är 25personer, ungefär lika många vuxna som barn. Vi delar in oss i lag, där varjelag får sköta matlagning och städning . Däremellan är man ledig. Det är alla sorters familjer, alla sorters yrken, höll jagpå att säga, olika generationer och skilda familjekonstellationer. Varje familjhar sitt eget rum, vilket gör att man kan vara ensam om man vill. Annars finnsdet alltid något att göra och någon att prata med, barn eller vuxna. Första året skrev , som då var , i sin dagbok:Här är bra, solen skiner . Men det hade faktiskt regnat nästan varendadag. Det spelade ingen roll, för vi hade det så bra: pingisoch istället för TV, goda och långa middagar, kanotpaddelturer, skogsvandringar ochutflykter. Vi har alltså fortsatt med den här verksamheten och skallåka igen. Vi träffas också , då vi tillsammans sysslar medmatlagning, simning och annat. Vi bor allesammans i och har därför näratill varandra. Den här gemenskapen betyder mycket för mig, och det görden också för alla andra i gruppen, både barn och vuxna. Värme, trygghet, gemenskap,fostran och kul - det är de ord med vilka jag skulle vilja sammanfatta vårtkollo. Semestern är annars en ganska svår tid för många människor. Då ställsofta allt på sin spets, allt skall fungera, och det vill till att man harpengar att betala den kommersiella fritiden med. Självmorden och självmordsförsökenökar just . Och regniga somrar är särskilt påfrestande förtvåsamhetsfamiljerna. I har vpk väckt en motion om justfamiljekolonier. Den heter något så tråkigt som motion om alternativasemesterformer och har nr 1979/80:368. Semestern styrs, på samma sätt som övrig fritid, av olikakommersiella intressen. Utmärkande för de vanligaste formerna av semester ärsärskilt isoleringen och privatiseringen av familjelivet. Semestern är ofta enskenbar idyll. Det knyts stora förhoppningar till semestern, och för mångaskall en trist vardagssituation kompenseras. Under semestern blir den vanligalivssituationen mer påtaglig. Och är man ensam i vanliga fall, blir man oftaännu mer isolerad under semestern. Och en trasslig familjesituation kan bliännu mer krisartad under semestern, då man lämnar de invanda rutinerna. Ettsymtom på att semestern är en pressande tid är just den av mig nämnda ökandesjälvmordsfrekvensen i semestertider. Det är viktigt att vi hittar motvikter till den isoleringoch privafisering som många familjer lever i. Och det är mycket angeläget attvi utvecklar alternativa semesterformer, t. ex. familjekolonier, för specielltbarnfamiljerna. Det skall vara alternativ som mindre är inriktade påkonsumtion och mera på att stärka gemenskapen mellan människor. Kollektivfamiljesemester är ett sådant alternativ som har prövats på olika håll iSverige och i utlandet. Och jag har således haft förmånen att fådelta i sådan verksamhet. För att på annat sätt belysa vad som menas medfamiljekoloniverksamhet skall jag be att få citera två uttalanden som i en utvärderingav har gjorts av deltagare på en familjekoloni. Den första är en hemarbetande kvinna som har fyrabarn. I en intervju om de två somrar som hon tillbringat på familjekoloni sägerhon: "När man lever så ensam som vi gjorde tappade man meroch mer av självförtroendet. Till slut vågade jag inte gå ut. . . jag skickadeungarna till affären när jag behövde handla. - På familjekolonin tvingades jagatt prata med andra, det var svårt i början, eftersom jag inte litade på någonannan, -Här har jag nu fått se hur andra har det, hur de fungerar och lever,det ser man ju aldrig hemma, i vanliga fall sätter ju alla upp en mask som intestämmer. Här ser jag att alla är lika innerst inne , , . även personalen harsina problem, - Det har varit bra för barnen också, de har lärt sig lita påandra vuxna, det blir mindre tryck på mig som mamma då, - har jag ordnatdaghem till ungarna och börjat plugga - men jag hade aldrig vågat gå in i ettklassrum om jag inte varit på familjekolonin tidigare och vant mig vid att varamed många människor," Jag tycker att kvinnan i denna berättelse pekar påkärnpunkterna i tanken bakom familjekolonier. En annankvinna, som är och har ett barn, säger: 12 protokod 1980/81:142-146 Sommarverksamheter för barn m. m. Sommarverksamheter för barn m. m. "Jag blev så nervös där uppe på den förstaveckan, det fanns ju inget att göra , , , och inga varuhus eller affärer inärheten , , , Hemma blir jag också orolig ibland , , , känner mig liksom tom ,, . då hjälper det om jag går till centrum, jag går allfid och handlar tvågånger om da'n ... jag har ju inte så mycket annat att göra. - påkolonin liksom lossnade det ... jag upptäckte naturen, började komma i kontaktmed folk ... jag hade verkhgen roligt!" En kollektiv familjesemester kan förstås ges olikautformning. Man kan ha stugbyar, sommargårdar eller tälfläger med olikamöjligheter till inkvartering. Kollektiva semesterformer förfamiljer behövs av främst tre orsaker; Som alternativ fill det kommersiellasemesterutbudet, som alternativ till den traditionella barnkoloniverksamhetenoch sommarhemmen och som förebyggande social verksamhet och stöd tillbarnfamiljer. Vpk menar att kommunerna bör få större möjligheter attanordna olika former av kollektiv semesterverksamhet, bl. Vi anser att det därför finns anledning att ge kommunernastatsbidrag för denna verksamhet och att låta den utredning som riksdagenuttalade sig för med anledning av kulturutskottets betänkande 1978/79:15noggrannare utreda formerna för denna semesterverksamhet, så att fler människorkan få möjlighet att delta i den. Med detta ber jag att få yrka bifall tillvpk-motionen 1979/80:368. AnL 184OVE (): I en från förra uppskjuten motion,1979/80:847, har jag tillsammans med och tagitupp behovet av en upprustning av sommar- och lägergårdar. Det måste vara mycket angeläget att man i störreutsträckning än vad nu är fallet skapar förutsättningar för omsorg ochfritidsverksamhet för barn och ungdomar och andra lov. Enförutsättning för arbetet att aktivera barn och ungdomar är tillgången pålokaler. Eftersom det finns starka skäl att skapa verksamhet för barn vid detillfällen när de är lediga från skolan, anser jag att insatser måste till föratt lösa frågan om den bristande tillgången på sommar- och lägergårdar. Jag är glad att utskottet nu funnit det angeläget att detgörs en inventering av hur situationen är när det gäller sommar- ochlägergårdar. Med det tillkännagivande till regeringen som utskottet vill attriksdagen skall göra hoppas jag att frågan om en upprustning av sommar- ochlägergårdar skall få ett rejält fall framåt. I det sammanhanget vill jag framhålla det angelägna i attgjorda upprustningsplaner fullföljs. är säkert flera av de planer som fannsi den gjorda inventeringen inaktuella eller på annat sättsvårrealiserbara. När regeringen skall överväga vilka åtgärder som behövervidtas är det nödvändigt att ekonomiska resurser ställs fill förfogande sommöjliggör att enupprustning kan komma till stånd. De ekonomiska resurserna måste vara avinvesteringskaraktär, men också så utformade att driftskostnaderna kan hållaspå en realistisk nivå. Säkert kan många av de planerade objekt för upprustning avsommar- och lägergårdar som finns vara lämpliga för beredskapsarbeten, vilkaskulle kunna ge sysselsättning för arbetslösa byggnadsarbetare. För de objektsom framkommer vid en inventering och som skulle kunna vara lämpliga förberedskapsarbeten borde enligt min mening utgå högsta möjliga statsbidrag. Från flera håll framförs också krav på lämpliga sommar-och lägergårdar när det gäller lägeraktiviteter för barn. Det behövs läger därbarn kan träffas och lära sig att umgås med naturen och att visa hänsyn tillden miljö som finns runt dem, ett behov som jag anser vara nog så angeläget. Jag hoppas nu att regeringen snart aktualiserar frågan omen upprust-ningsplan avseende sommar- och lägergårdar och att medel ställs tillförfogande, så att angelägna objekt kan startas snabbt. Varken byråkrati elleradministrativt krångel får försena arbetet. Utskottets välvilliga behandlingmåste följas av en lika välvillig behandling från regeringens sida och hos demyndigheter som kan bli inblandade - om det så är ,eller eventuellt andra organ. För dagen har jag, herr talman, inget annat yrkande änbifall till hemställan i socialutskottets betänkande 34, men jag kommersjälvfallet att noga följa frågan. Sommarverksamheter för barn m. m. AnL 185THURE JADESTIG (s): har vi via motioner,interpellationer och frågor försökt att driva fram frågan om upprustning avsommar-, kurs- och lägergårdar. Vi har i stort följt den mall som 1968 årsbarnstugeutredning presenterade i sitt slutbetänkande Barns sommar. Utredningenframhöll vikten av inventering, som skulle uppföljas av en turordning förupprustning. Utredningen framhöll också vikten av samverkan med berördakommuner och riksorganisationerna, som står som intressenter. En av dessa ärnykterhetsrörelsen - via sin samlingslokalsorganisation . Inventeringengjordes av 1977 på uppdrag av regeringen och överlämnades,efter vissa kompletteringar, till . Objektenvar redovisade länsvis, och behovet av samhällsåtgär-der var därmeddokumenterat. För 355 objekt beräknades totalkostnaden till närmare 150 milj,kr. Förhoppningen stod den gången till att objekten skulle fåhög prioritet i s. k. beredskapsplaner och att arbetetskulle kunna påbörjas /80. Erfarenheten säger oss att vadsom gjordes enbart var att skapa ett pappersberg, som blev liggande ilänsarbetsnämndens arkiv. Objektplanerna var också av indelade iolika prioritetsklasser, och sålunda kan jag från min utgångspunkt konstateraatt av något över 100 aktuella anläggningar kom etttjugotal Sommarverksam-heter för barn m. m. med i denhögsta prioritetsklassen. Från vår riksorganisations sida har vi försökt drivafram frågan i de aktuella länen, men vi kan tyvärr notera ett mycket stelthandläggningsmönster. Ytterst få objekt har kunnat följas upp enligtde uppgjorda upprustningsplanerna- när vi har lyckats har det skett viaarvsfonden i något enstaka ärende. Det föreliggande utskottsbetänkandet är ändå mycketpositivt. De synpunkter som vi i motion 847 aktualiserar delas av utskottet,som finner det angeläget att gjorda upprustningsplan följs upp avregeringen och att den vidtar de åtgärder som behövs för att dessaupprustningsärenden kommer fram via länsarbetsnämndernas objektplaner underkommande budgetår. Detta är sålunda en bekräftelse på att den senfärdigahandläggningen nu kan accepteras. Därför anser jag, herr talman,att det finns skäl att yrka bifall till hemställan i socialutskottetsbetänkande 34, mom, 3, Jag instämmer dessutom i det särskilda yttrandet avGöran m, fl. AnL 186GABRIEL (): När det gäller frågan om upprustning avsommar- och lägergårdar behöver jag inte lägga ut texten, eftersom de tidigaretalarna bara har yrkat bifall till utskottets förslag. Jag skall nöja mig medatt säga ett par ord om semesterverksamheten. Jag unnar naturligtvis alla en lika trevlig semester somden har haft, och jag är säker på att utskottet i övrigt har sammauppfattning som jag, vare sig man uppfattar semestern som ett långtkalas eller om man lägger in andra värden i den. - Men detär inte i den frågan som och utskottet har olika mening. Vi tyckeratt den berörda semesterformen verkar vara trevlig för dem som vill botillsammans på detta sätt. Frågan är bara om man skall inrätta ett särskiltstatsbidrag för det. Vi säger i utskottsbetänkandet, precis som vi sade förraåret, att det skall tillkomma väldigt starka skäl om man skall inrätta nyasärskilda statsbidrag till kommunerna, och vi finner inte att det är så starkaskäl i detta fall. Det betyder inte att vi skulle vara motståndare till attkommunerna tar initiativ till sådana här kollektiva semesterformer. Jag kanmycket väl föreställa mig att det kan finnas behov av att någon tar ettinitiativ. Sedan kan förmodligen deltagarna klara av att tillsammans stå förkostnaderna. Det kan nog vara ett värdefullt led i arbete attstimulera till sådana initiativ. Dessa kan naturligtvis också komma fram på andrasätt, genom hyresgästföreningar eller andra sammanslutningar. Alltså: Utskottet avstyrker att vi skulle inrätta ett nyttsärskilt statsbidrag. En annan sak är att om det är fråga om försöksprojekt kanman söka bidrag från olika typer av fonder och anslag. Det andra förslaget, att skulle uttala sig fören utredning, avstyrker utskottet också, mot bakgrund av att det redan finnstvå utredningar på rekreationsområdet och fritidsboendeområdet. Med dettaber jag att få yrka bifall till utskottets förslag. AnL 187INGA (vpk): Jag har velat berätta för kammaren om ett brasätt att tillbringa sin semester på. Det här är en bra verksamhet, en viktigverksamhet, och det är också i många fall en nödvändig verksamhet, skulle jagtro. Jag tycker att det finns starka skäl för att kommunerna skall få hjälp ochstimulans till att sätta i gång sådan verksamhet. vet mycket väl att kommunernas ekonomi ärkörd i botten som det nu är, och för sådana här verksamheter finns det absolutinga pengar att spendera - även om det är fråga om ganska litet pengar. Jag kanföreställa mig att det kostar rätt litet. För att åter relatera till det år dåvi genomförde projektet, handlade det bara om personalkostnader för fyramänniskor och hyran för en lokal, som kommunen i och för sig redan hade -detgamla, risiga huset, med varken TV, radio eller gardiner, och knappt tapeterför den delen. Men verksamheten inom dessa väggar var en strålande verksamhet. I utskottsbetänkandet avstyrker man förslaget medstatsfinansiella motiveringar och uttalar att det inte finns några skäl försärskilda statsbidrag. Så hänvisar man också till utredningen. Jag blirbetänksam, för när man läser om detta handlar det om fritidshus, fritidshus ochåter fritidshus, men jag tror att det är andra typer av semester som människorbehöver. Jag är inte nöjd med utskottets skrivning, och jag är inte heller nöjdmed direktiven till kommittén. Visserligen kan man läsa om att samhället börmedverka till att fritidsboendet utvecklas i former som är förenliga med kravetpå god hushållning med naturresurser, energi och samhällsekonomiska resurser,men allt andas ändå fritidsbostäder och fritidshus. Jag tror att det är heltandra typer av gemensamma semestrar vi behöver satsa på, nu när människor leverså ensamma i många fall - ensamma familjer och ensamma människor. Sommarverksamheter för barn m. m. 188GABRIEL (): Det är inte i första hand statsfinanserna somgör att vi avstyrker att det inrättas ett särskilt statsbidrag för dettaändamål - även om statsfinanserna är nog så ansträngda - utan det gör vi därföratt vi menar att man skall vara återhållsam med att inrätta nya statsbidrag.Detta gäller särskilt om man anser att det har viss anknytning tillsocialtjänsten. Det kan vara en uppgift för att ta inifiativtill och samordna sådana här semesteraktiviteter. Det kan ligga väl i linje medde nya arbetsformerna inom , uppsökande verksamhet,samhällsarbete, grannskapsarbete och liknande. Men det är inte sådant som vi skall styra från statenssida med olika pekpinnar och specialinriktade statsbidrag, utan där skallkommunerna ha en ganska stor frihet. Det är precis som när det gäller allaandra aktiviteter inom ram, utom de mycket speciellaaktiviteter till vilka statsbidrag utgår: barnomsorg, färdtjänst och socialhemhjälp. var inte riktigt nöjd med hänvisningen till dehär utredningarna. Ja, utredningarna gäller inte bara frifidsboende utan ocksåannat. Sommarverksamheter för barn m. m. citera vadsom står i utskottets betänkande, där utredningsdirektiven redovisas. Utredarenbör "särskilt beskriva de vanligast förekommande hindren för den enskildeatt utnyttja det befintliga utbudet av rekreation. Likaså bör de förslag tillåtgärder som därvid framkommit redovisas. Slutligen sägs att utredningensammanfattningsvis bör ge underlag för en samlad rekreationspolitisk bedömning,däri inbegripet en bedömning om vilka insatser som erfordras för att skapa jämlikheti fråga om människors möjligheter att utnyttja den ökade fritiden." Det här är en hel del fina ord kanske, men det handlarockså om att lägga fram förslag som ökar jämlikheten i utnyttjandet avledigheten. Jag förmodar att menar att just den semesterform som honhar beskrivit är ett sätt att öka jämlikheten, och då borde detta ligga inomramen för utredningen. AnL 189 INGA (vpk): Det finns ju också utredningar om hur folktillbringar sin semester, och de har visat att hur man tillbringar denna berorpå vilka resurser man har - ekonomiska och sociala. Det är faktiskt så atthälften av semesterdygnen tvingas människor tillbringa i den egna bostaden, ochde saknar alltså det miljöombyte som man i andra sammanhang vitsordar är såviktigt att ha. Jag tycker att undandrar sig ansvaret förden aktuella verksamheten, som skulle vara så bra för så många människor - detär jag övertygad om - och som skulle kosta så litet. AnL 190 (); I ett land med en utvecklad kommunalsjälvstyrelse betyder det inte att staten undandrar sig ansvar, om man gerkommunerna betydande frihet. Utskottets hemställan bifölls med 309 röster mot 15 förmotion 1979/80:368 av m. fl. Utskottets hemställan bifölls, 1980/81:35 om meritvärdet förläkare av tjänstgöring inom alkoholistvård och inom företagshälsovård 1980/81:37 om tilläggsbudget III, såvitt avser socialdepartementetsverksamhetsområde (prop, 1980/81:125 i viss del) 5§ Barn i häkte betänkande 1980/81:38 om barn i häkte, AnL191 (): Barn i häkte har med rätta upprört många människor och också väckt storuppmärksamhet i pressen. Somframgår av socialutskottets utförliga betänkande över min motion är det inteheller något litet antal minderåriga som har vistats ihäkte. t, ex. redovisades antalet vistelsetillfälleni häkten i enbart , och till inte mindre än 464.Antalet är dock troligen ändå större, eftersom statisfiken inte förts påriktigt samma sätt för de olika häktena. Detär flera olika kategorier barn och ungdomar som tas om hand i häkte, trots attingen egentligen anser att detta är en acceptabel lösning. De tre kategorierna är: Barn som förvaras med stödav barnavårdslagen. Barnsom ensamma eller tillsammans med föräldrarna tagits i förvar med stöd avutlänningslagen. Anhållen eller häktadkvinnas spädbarn. Devanligaste fallen tillhör kategorin barn som förvaras med anledning av barnavårdslagen. Det kan t. ex. vara barn som varit omhändertagna på grund av otillfredsställande hemförhållanden och som rymt från fosterhem eller institutioner. De placeras då ofta under i häktei avvaktan på annan placering. Det är alltså ofta sociala förhållanden som orsakat omhändertagandet, och dessa barn och ungdomar har då inte gjort något kriminellt eller något som de kan ställas till ansvar, för inför domstol. Det måste vara något fel när polis och kriminalvård skall ta hand om sådana barn och ungdomar. Naturligtvis borde i stället de sociala myndigheterna ansvara för transporter och omhändertagande, i Barnenoch ungdomarna förvaras nu i häktena under i Istort sett samma förhållanden somdet vanliga vuxna klientelet. Några särskilda barn- eller familjerum finnsinte. Barnen får inte heller någon särskild utrustning i cellen. Någrasärskilda aktiviteter för barnen förekommer inte. Man kan inte sträcka sigmycket längre än att celldörren ibland kan låsas i sådant läge att den kanställas på glänt! Tillde mest upprörande fallen hör de barn som förvaras i häkte med stöd avutlänningslagen. Vi har sett och hört många uppskakande exempel på sådana fall,som verkligen inte borde få förekomma i vårt land.