prot · G40965 · 1980-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1980/81:65 Förhandlingarna leddes avtredje vice talmannen. 1 § Justerades protokolletför den 14 innevarande månad. OmSamhällsföretag AB:s tillverkning och försäljning av fritidsmöbler 2 § Svar på fråga1980/81:190 om Samhällsföretag AB:s tillverkning och försäljning avfritidsmöbler har frågat mig om jag är beredd att vidta sådana åtgärderaft Samhällsföretags satsning på direkfförsäljning och export av frifidsmöblerinte leder fill aft andra verksamma företag på marknaden slås ut helt ellerdelvis. Blandde av klart fastlagda målen för stiftelseorganisationen för skyddatarbete är att denna skall bedriva verksamheten effektivt och enligtaffärsmässiga metoder. Genom den nya organisationen har man också fåttmöjligheter att i väsentligt större utsträckning än tidigare samordna ocheffektivisera bl. a. marknadsföringen. Helafrifidsmöbelbranschen omsätter ca 250 milj. kr. Av detta stårSamhällsföretag för ca 30 milj. kr. Enligt vad jag inhämtat harSamhällsfö-refagsgruppen sedan starten inte ökat sinproduktion av frifidsmöbler. Vad som hänt är atf man nu säljer en något störreandel under eget namn. Ca två tredjedelar av fritidsmöblerna görs dockfortfarande som legotillverkning. Samhällsföretaghar för avsikt atf försöka öka exporten av fritidsmöbler. Detta bör dock intenegativt påverka andra svenska företag i branschen. Tvärtom kan en ökad exportlätta trycket på den svenska marknaden. Till saken hör att den svenskaindustrins totala andel av den västeuropeiska marknaden för frifidsmöbler ärförhållandevis liten. Jagvill avslutningsvis erinra om att stiftelseorganisationen har atf arbetasjälvständigt och på eget ansvar inom ramen för av regering och riksdag antagnalagar, förordningar och stadgar. Om Samhällsföretag AB.s tillverkning och försäljning avfritids--möbler 2 BOLUNDGREN (m): Jag ber först atf fä tacka statsrådet försvaret på en fräga som i och för sig är principiellt mycket viktig men somockså är viktig för mig i egenskap av representant för län, då endel företag där berörs av frågan. Lät mig fill en början slå fast att den verksamhet somSamhällsföretag bedriver är positiv. Det är alltså inte fråga om en diskussionom verksamheten i sig, utan om hur den bedrivs och vilka problem den kan skapaför andra företag i värt samhälle. En sak som man här kan notera, och som möjligen kan ha enviss betydelse vid bedömningen av Samhällsföretags storlek, satsningar osv., äratt man såvitt jag förstår ännu infe har nått upp till målet när det gäller attåteranpassa arbetskraft in på den öppna arbetsmarknaden. På den punkten bordeman nä ännu bättre resultat. Det finns en risk aft Samhällsföretag genom sinstorlek och sina satsningar binder sig för en volymmässig produktion och exportsom gör aft det blir ännu svårare atf uppnå målsättningen beträffande återanpassningav arbetskraft. Storleken och de obestridliga fördelarSamhällsföretag har i ekonomiskt hänseende gör att dess verksamhet från konkurrenssynpunktframstår som en mycket känslig fråga. Detta har man också försökt fa hänsyntill, men det är däremot tveksamt om man kommer att klara den uppgiften. Detproblem jag har tagit upp gäller inte bara fritidsmöbler utan ocksåfofféltillverkning och annat. Statsrådet tar i sitt svar litet väl lätt på problemet.Det är tämligen klart att om ett företag ökar - vilket Samhällsföretag gör -sin direktförsäljning på den svenska hemmamarknaden och andra företag somtidigare fått leveranser från Samhällsföretag nu antingen ökar sinegenproduktion eller importerar, kommer vi att få ett utbud som överstigerefterfrågan. Enligt bedömningar kommer nämligen efterfrågan infe aft förändrasspeciellt mycket. Detta leder till att produktionen bör begränsas någonstans.Och uppstår risk för utslagning, eftersom Samhällsföretag är så starkt. Man skulle kunna säga att dessa företag i stället kanexportera. Men exportmöjligheferna blir sämre dä Samhällsföretag, med en mycketstark exportorganisation, samfidigt satsar pä exportmarknaden. Samhällsföretaghade exempelvis betydligt fler medarbetare på 1980 än vad någotannat företag i denna bransch har möjlighet atf sända till sådana mässor.Samhällsföretag kan på det viset göra större satsningar, både när det gällerproduktutveckling och i fråga om försäljning. Vid samtal med representanter förSamhällsföretag medger dessa att de är medvetna om aft vissa andra enheter kanslås ut. Jag tycker inte det är rikfigt bra aft man har den bedömningen. Avslutningsvis erinrar statsrådet om att stiftelsenSamhällsföretag har atf arbeta självständigt. Men regering och riksdag kantrots allt infe gå ifrån det ansvar man har när man har stiftat organisafionen.Självfallet kan regeringen komma med förslag fill förändringar för att försökaförbättra verksamheten och samarbetet mellan Samhällsföretag och andra företag.Jag undrar om statsrådetutöver svaret skulle vilja göra en kommentar när det gäller risken förutslagning. Jag delar mening atf det här ären viktig aspekt på Samhällsföretags verksamhet. I själva verket var en avbevekelsegrunderna för att starta en ny organisation atf man ville undvika endel av de konflikter som hade uppkommit mellan skyddade verkstäder och andraföretag i samma bransch har alltså Samhällsföretagsgruppen tagit sig an den härfrågan, infe minst när det gäller frifidsmöblerna. Det som förstärker problemenär naturligtvis aft hela branschen har en del bekymmer och att konkurrensenökar av den anledningen. Till skillnad från vad misstänker är detsä att Samhällsföretagsgruppen infe avser att utvidga verksamheten, och manvill inte lägga under sig större delen av marknaden. Man har dragit slutsatsenatt man snarare skall vara något återhållsam. Det är en av anledningarna tillatt man försöker expandera på exportsidan. Det kan också vara intressant att veta aft Samhällsföretaghar lyckats plocka åf sig en del order pä sådant material som fidigareimporterades. Det ger ett litet bidrag fill förbättringen av vår handelsbalans. De problem som har aktualiserats i den här debatten gällerkonflikter som ägt rum före den nya organisationens fillkomst. Samhällsföretaghar på eget initiativ fått fill stånd en överläggningsgrupp för näringslivetoch Samhällsföretag. Det är min bestämda mening atf det är där man skall faupp den här typen av konflikter. har uttalat principerna och gettriktlinjerna, och Samhällsföretagsgruppen har atf hantera dem självständigt. Om Samhällsföretag AB.s tillverkning och försäljning avfritidsmöbler 4 BOLUNDGREN (m); I och med att har givitriktlinjerna, sä har också ansvar för konsekvenserna, och man kaninte komma ifrån aft också regeringen har det. Även om man från företagsgruppens sida säger att man inteavser att öka sin produktion i någon nämnvärd utsträckning måste mansjälvfallet öka produktionen, om man satsar pä export. De order man tar inmåste rimligen levereras i form av färdiga produkter. Även om manhar en bibehållen produktionsvolym inom men minskar sina leveransertill andra svenska tillverkare, som gör något mer av produkterna eller fungerarsom distributörer, kommer det sannolikt att bli överproduktion för den svenskamarknaden. atf exportera blir ju ännu svårare för företagen när de fåren mycket stark konkurrent frän som Samhällsföretag. Samhällsföretaghar, som jag sade, kunnat gå ut på utländska mässor med en betydligt starkareoch tyngre organisation än vad andra mindre företag har gjort. Vi har sett de problem som finns i den här branschen, ochvi kan t. o. m. bedöma att det kommer att bli ytterligare konkurrens påhemmamarknaden som många av de fristående företagen får ännu svårare att klara.Det beror på B:s tillverkning och försäljningav fritidsmöbler källartillverkningochmycket annat som sker- måhända t.o.m. litet utanför skattereglerna. Det ärbeklagligt, och det måste man försöka göra någonting åf. Jag skulle vilja veta om arbetsmarknadsministern i dennasituafion kan göra ett uttalande att Samhällsföretag måste anpassa sinverksamhet så aft resultatet inte blir att andra befintliga företag i branschenslås ut. Det ingår redan i de riktlinjer somSamhällsföretag har att man skall bedriva verksamheten så att konkurrensen intesnedvrids. har naturligtvis räft när han säger att riksdagenytterst har ett ansvar för hur de fastlagda riktlinjerna fungerar. Men underverksamhetens gång är det andra organ som övervakar detta. Dit hörnäringsfrihetsombudsmannen, som har intresserat sig för den här frågan.Slutsatsen av hans granskning var den, att i och med tillkomsten avsamarbetsgruppen mellan näringslivet och Samhällsföretag har en sådan ordningkommit till stånd aft han för sin del kunde lägga ned fortsattutredningsarbete. Det finns naturligtvis alltid risk för en visssnedvridning av konkurrensen när ett företag eller en företagsgrupp får samhällsstöd.Det är inget unikt för Samhällsföretag - det är eft generellt problem. Jag är glad atf inte drog slutsatsen att detinnebär atf den här verksamheten skulle undandragas samhällsstöd. har vi ibudgetpropositionen lagt fast sådana riktlinjer för finansieringen, att jagtror aft det skall bli lättare aft undvika riskerna för en snedvridning. 6 BO (): Jag är tacksam för statsrådets besked på denpunkten. Jag upplevde det, som sagt, som något oroande när representanter förföretaget gjorde bedömningen att det skulle kunna leda fill en utslagning inomden övriga företagssektorn. Jag tycker aft det vore beklagligt. Man måste från företagets sida vara väldigt försiktig närdet gäller atf dra nytta av företagets storlek, så aft man inte snabbt går inoch gör stora satsningar som andra företag i branschen aldrig har en möjlighetatt svara upp emot. Det är alltså inte bara fråga om t.ex. prissättning, utan det gäller också andra konkurrensmedel - exempelvis aftsnabbt kunna satsa på produktutveckling utan att göra de noggranna kalkylersom måste göras i näringslivet i övrigt. På alla områden är det alltså väldigtviktigt atf Samhällsföretagsgruppen ansvarar inte bara för att sysselsättningenför de drygt 20 000 anställda utan också för att sysselsättningen inomföretagssektorn i övrigt inte minskas. 7Arbetsmarknadsministern : Herr falman! Jag delar Bo Lundgrensmening, att Samhällsföretag skall gä sä seriöst till väga som han härbeskriver. Man skall vidare komma ihåg - och det är egenfiigen det som jagville kommentera - atf när man lyssnar fill andra i branschen, så är det partsinlagor. Det ligger i sakensnatur aft den som rnöter stark konkurrens vill försöka mildra denna för egendel. Så länge konkurrensen utövas på sunda villkor är den nyttig, och det äreft gemensamt intresse att det också gäller Samhällsföretag. 3 § Svar på fråga 1980/81:188 om statsbidraget tillyrkesorkestrar Om statsbidraget till yrkesorkestrar har frågat mig om jag ärberedd att genomföra sådana justeringar i bidragssystemet för yrkesorkestraratf de som berörs får samma förhandlingsrätt som andra arbetstagare i värtland. Det statliga bidragssystemet till regionala och lokalateater-, dans- och musikinstifutioner samt även till bl. a. regionalaskådebanor och museer är uppbyggt enligt följande. Staten bidrar med en vissandel av ett grundbelopp som beräknas med utgångspunkt i den genomsnittligalönekostnaden per anställd vid institutionen. Antalet grundbelopp och grundbeloppetsstorlek fastställs varje är i regleringsbrev för det kommande budgetåret. Vidfastställandet av grundbeloppets storlek fas hänsyn till kostnaderna för detsenaste statliga löneavtalet samt för ändrade sociala avgifter m.m. Huvudmännen för musikinstitutionernaär icke statliga. Ofta är en kommun huvudman. De anställda väljer själva hur deskall vara organiserade. Löneförhandlingar förs i dessa frågor mellanTeatrarnas och förarbetstagarsidan. Staten har inget inflytande över förhandlingarna. 9GUNNAR (): Jag tackar utbildningsministern för svaret påmin fråga, även om han undvek att beröra den principiella frågeställningen. Det är säkert så att det nuvarande statsbidragssystemethar sina fördelar gentemot fidigare regler för den kategori yrkesutövare som vinu diskuterar. Samfidigt är det emellertid fullständigt klart att det, omparterna infe är överens, har sina begränsningar. Den schablonmässiga uppräkning som här redovisats ger ingamöjligheter att förhandla enligt gängse principer för jämförbara grupper inomdet statliga avtalsområdet - exempelvis regionmusikerna, som det ligger närafill hands att jämföra med. När det gäller dessa finns det ju möjligheter attförhandla om lönegradsuppflytfningar och att föra s. k. B-listeförhandlingar. Dessa låsningar i lönesystemet får negativa effekter ochär pä sikt ett hot mot den höga kvalitet som dessa orkestrar har och som deockså fortsättningsvis skall ha. Jag utgår ifrån att vi är överens på denpunkten. Men med den nuvarande begränsningen i lönebildningenföreligger det uppenbara risker för rekryteringen till de här orkestrarna,eftersom man kan välja andra vägar för sin musikutövning. Det är med denutgångspunkten jag ställde frågan. Utbildningsministern förbigår det hela genomatt tala om den formella ordningen. Jag beklagar detta, och det tror jag ocksåatt de berörda Nr 65 musikerna gör i allra högsta grad.Vi vet ju att parterna är överens om atf man Torsdaeen den ' '" ''' ''''niigen ändå tvingas föra mycket begränsadeförhandlingar. 22 ianuari 1981 ''8 '< tacksam om utbildningsministern åtminstone ville ge fill _ känna sin principiella inställning till vad jagpekat på, nämligen atf man Omstatsbidraget '""'" " f''''' förhandlingsrätten. 10 Utbildningsministern : Herrtalman! Först vill jag gärna bekräfta vad sagt i sin fråga. a. aft musikerna "vid yrkesorkesfrarna representerar detyppersta bland instrumentalister i landet, med lång och kvalificeradutbildning". Vidare skriver han att de tillsatts efter det kanske"mest rigorösa ansfällningsförfarandet som finns på svenskarbetsmarknad". Detta är helt korrekt. Det är, som säger, också riktigt attförhandlingssituationen skiljer sig från den normala. Personligen är jag intefrämmande för att man kan överväga om en annan typ av statsbidrag skullemöjliggöra en större förhandlingsfrihet pä detta område. Jag är nämligen precissom mycket angelägen om atf vi skall kunna bevara den högakvaliteten pä det här området. Det är uppenbart att det f. n. kan finnas enfrestelse atf gå fill anställningar vid musikhögskolorna eller inomregionmusiken, där det är ett annat lönesystem. Detta var självfallet inteavsikten när det nuvarande bidragssystemet infördes. Jag vill alltså säga attjag personligen är öppen för att i lämpligt sammanhang pröva frågan, om det kanfinnas andra vägar, som innebär aft man kommer ifrån det nuvarande systemetsnackdelar. 11 (); Jag är tacksam för utbildningsministernstillägg. Eftersom representanter för parterna uppvaktade utbildningsministernför några är sedan, vet jag aft utbildningsministern är medveten om problemet.Det uppdrogs dä åf att se över statsbidragsbestämmelserna.Man kan emellertid konstatera att inte hade det rättaintresset för uppgiften, vilket har medfört att utredningarna inte har kunnatleda fram till de konstruktiva lösningar som måste till - det tror jag attutbildningsministern och jag är överens om - för atf vi skall kunna fä denönskade rörligheten. Därför skulle jag vilja fråga utbildningsministern om hanär beredd atf fa initiativ för aft få till stånd en översyn avstatsbidrags-reglerna. Det vore oriktigt om jag sade att jag i daghar möjlighet att lämna just ett sådant besked. Jag är emellertid beredd attnärmare pröva vilka olika vägar man kan gå. Jag har förstått att första hand inte är ute efter att staten skall öka den totala satsningen utanatt han menar att vi skall försöka hitta ett bidragssystem som medger störreförhandlingsfrihet för parterna, och när det gäller defta har jag eft intresseav att medverka. 4 §Svar på fråga 1980/81:195 om innebörden av uttalande rörande betygsfriintagning till gymnasieskolan har i en fråga hänvisat artikel i tidningen som gäller regeringens uppdrag fill () om uppläggning av försöksverksamhet med betygsfri intagning fillgymnasieskolan i län. Enligt artikeln har en departementssekreterare iutbildningsdepartementet i en intervju i tidningen i Bild kulturfrontsagt att "han inte tror att SÖ kommer aft fä fram något system somregeringen kan godta". har frågat mig på vilka grunderuttalandet har gjorts och om jag delar departementsförefrädarens uppfattning. Självfallet anser jag aft SÖ bör kunna lägga fram eft förslagsom regeringen kan godta. Om jag infe hade haft den uppfattningen skulle jaginte ha föreslagit regeringen aft ge SÖ något uppdrag i saken. Enligt vad jag erfarit har den berörde tjänstemannen integivit någon intervju i vare sig Folket i Bild kulturfront eller Skolvärlden. Om innebörden av uttalande rörande betygsfri intagningtill gymnasieskolan 14MARGOT (); Tack för svaret på min fråga! Det är faktiskt knappt ett är sedan statsrådet och jagsenast hade anledning aft diskutera frågan om försöksverksamhet med betygsfriintagning till gymnasieskolan i . Då liksom nu var en tidningsartikelursprunget till frågan. Att jag återkommer i ämnet gäng på gång berornaturligtvis på att jag är angelägen om aft den här försöksverksamhetenverkligen kommer till stånd. Det är infe enbart tidningsuppgifter som har gettanledning till oro för s. k. förhalning av bl. a. den här frågan. Redan 1978uppdrogs åt SÖ aft utarbeta ett förslag fill uppläggning av försöket. Tvågånger har SÖ begärt uppskov med redovisning av uppdraget fill , dåeft förslag lämnades till regeringen. Regeringen avvisade det, och SÖ fick iuppdrag att lägga fram ett nytt förslag. Med anledning av detta nya förslag skulle en företrädareför ha uttalat atf SÖ troligen inte kunde få framnågot system som regeringen kan godta och att i så fall hela frågan skullekomma tillbaka till . Det är alltså lugnande för mig atf nu få beskeddirekt från ansvarigt statsråd atf jag infe behöver hysa oro över attbetygsfrägan skulle fä lov atf behandlas i en ny omgång. Jag vill slutligen ställa en fråga som gäller hur det härarbetet fortlöper. Finns det i regeringen någon målsättning vad gällerfidpunkten för igångsättning av försöksverksamheten i ? 5 protokoll 1980/81:62-66 Om polishämtning vid omhändertagande för sam- hällsvård 5 §Svar på fråga 1980/81:219 om polishämtning vid omhändertagande församhällsvård har frågat mig vilken synregeringen har på nuvarande möjligheter atf använda polishämfning vidomhändertagande för samhällsvård. Frågan om polisens biträde till socialvårds- ochsjukvårdsmyndigheter med ärenden av defta slag har på senare fid behandlats bl.a. av polisutredning, som har uttalat att den myndighet som haransvaret för den verkställighet som är aktuell alltid först bör undersöka omhämtning eller motsvarande åtgärder kan genomföras genom dess egen personal.Utredningen motiverade sitt ställningstagande med att tvångsingripande genompolisens försorg - hur korrekt uppdraget än utförs - ibland kan vara till skadaför de berörda genom att åtgärden föranleder särskilt kraftiga reaktioner ellerväcker onödig uppmärksamhet hos omgivningen. Till detta uttalande har dåvarande chefen försocialdepartementet anslutit sig i proposifionen om (1979/80:1),eft ställningstagande som sedermera har lämnats utan erinran av . Ävenför egen del har jag, i den proposition om polisens uppgifter, utbildning ochorganisation m. m. 1980/81:13) som f. n. behandlas i ,förklarat att jag delar utredningens uppfattning. I likhet med utredningen harjag emellerfid vidare framhållit att det inte gär att helt avstå frånmöjligheten till polishjälp i dessa fall, eftersom det i princip endast ärpolisen som har befogenhet aft använda tvång när en tjänsfeuppgift inte kanutföras på annat sätt. Min uppfattning är alltså att man i den utsträckning detär möjligt bör undvika att använda polisens hjälp vid hämtning av barn men attmöjligheten härtill måste stå till buds som en sista utväg för fall då åtgärdeninte kan genomföras utan tvång. Mitt intryck är också att man på fältet numerai det längsta försöker undvika atf anlita polisen när åtgärder av den typ somnu diskuteras är aktuella. Avslutningsvis vill jag påpeka att särskilda anvisningargäller för polisen när den utför uppdrag av detta slag. Personalen skallsålunda som regel vara civilklädd, och uppgiften skall utföras pä ett säskonsamt sätt som möjligt, så att ingripandet infe skapar misstro mot denkommande vården. 16MÄRTA (): Jag ber aft få tacka herr statsrådet försvaret. Det uttrycker i huvudsak den humana syn på polishämfning som jag ocksådelar. Jag är helt medveten om att det finns situationer då barnkan behöva hämtas ur sin miljö därför att det annars riskerar atf skadasfysiskt eller psykiskt. Aft då överflytta barnet fill en bättre miljö bör,enligt min mening och som även herr statsrådet har uttalat, så långt möjligtske utan polishämtning. Det bör som regel ske efter samtal och genom frivilligöverenskommelse. Tyvärr kan man inte bortse ifrån att sådan inte alltid gär attnä. Lagen ger då i vissa situationer möjlighet att med polismedverkan Men ändå vill jag starkt ifrågasätta sådan hämtning. Det borde infe varaså atf barn hämtas med polisbrickas hjälp, och polis, som ju skall upplevas somden enskildes skydd mot övergrepp, borde inte ha den uppgiften. Denarbetsuppgiften torde vara negativ för båda parter. Jag vill fråga: Hur är rutinerna, kan man hämta barn utanatt värdnads-havare är informerad? Sker det under medverkan av exempelvispsykolog, läkare, tolk? Det har visat sig att där s, k. polishämtning skett hardetta upplevts som ett övergrepp. Hämtning av barn under motstånd kan, såsomskett vid vissa fillfällen, ge barnet fysisk skada. Det kan infe råda någottvivel om aft det är psykiskt negativt för barn, synnerligast om det sker understort uppbåd och ibland under uppseendeväckande former. Alla hämtningar måste,för både barns och anhörigas bästa, ske sä odramatiskt som möjligt och medstörsta ömsinthet. Synnerligen viktigt är det atf barn och förälder sä långtmöjligt accepterar och verkligen förstår vad som sker. Jag harobserverat några fall. En tioårig pojke omhändertogs av polis i ettvårdnadsärende och togs in fill polisstafionen. Han hade inget brottsligtgjort. Han bad, säkerligen förtvivlat, om atf fadern skulle tillkallas. Dennebodde i staden. Det dröjde innan detta medgavs. Bör inte, alltid och möjligt, en anhörigtillkallas när barn är i den situafionen? Ett annat exempel: i en invandrarfamilj utan kunskap isvenska språket hämtas barn . Detta upplevs chockartat. Bör man ejundvika hämtning ? Vidytterligare hämtning någon dag senare medföljde inte folk. Görs äet någon skillnad vid beslut om hämtning ufifrån,med hänsyn till om det är fråga om svensk medborgare eller ej? Om polishämtning vid omhäitder-tagande för samhällsvård Låt mig upprepa vad jag sade i svaret,nämligen aft polishämfning endast används som en sista utväg. Med anledning av allra sista fråga villjag på en gång säga att det är ingen som helst skillnad om det är svensk medborgareeller utländsk medborgare som blir föremål för sådan här hämtning. Låt mig också tillägga att i sina Råd ochanvisningar till barnavårdsnämnderna har strukit under just atf hämtning avbarn genom polisens försorg så långt som möjligt skall undvikas. Jag tror attsocialvården i praktiken inte skulle klara alla ingripanden av defta slag, omman inte kunde få hjälp av polisen. Enda möjligheten vore i så fall atf ocksåsocialvårdens personal utrustades med befogenheter aft i sista hand användafysiskt tvång. Men det är någonting som man uteslutande har lagt på polisen,och jag tror det är riktigt atf det är sä. Det är en princip som också 1975 årspolisutredning har strukit under. Jag tror det skulle bli en belastning försocialvärdsperso-nalen i dess arbete, som redan nu är svårt, om den skulle habåde rätt och plikt atf använda fysiskt tvång i verksfällighetssammanhang. Om miljöskyddet vid planerad anläggning för konverteringav miljöfarligt avfall Låt mig sluta med att säga att det är denallra sista utvägen atf använda polisen. 18 (); Vi måste nog ha förståelse för atf polishämtningförekommer vid sådana tillfällen.