prot · G40933 · 1980-12-31 00:00:00 — Jagfick mina informationer av WS-installatörer, som ju har ansvar inte bara försina egna affärer utan också för sina kunder. De avråder klart och bestämtmänniskor från att sätta in en panna av den storleksordningen, eftersom denmedför risk för att hela värmesystemet kommer i kokning. Däremot tycker jag det egentligen låter ganska gulligt attbyråkrater har uppfattningar om att man skall försöka minska antalet besök ipannrummet till två å . Detta har alltså varit en riktpunktvid utformningen av den här förordningen. Men om det får den praktiskakonsekvensen att i stället hela pannsystemet börjar koka och att vederbörandefår sitta i pannrummet för att passa en kokande panna, då tyckerjag som lekman uppriktigt sagt att det verkar litet stelbent. sägs det i svaret att det inte är några bindanderegler. Jag vill därför gärna ställa en följdfråga. Eftersom jag har klart förmig att länsbostadsnämnden i klart och entydigt följer de härreglerna, som säger att eldrummet skall vara , punkt och slut, vill jag fråga: Är det statsrådets mening med svaret attlänsbostadsnämnden i utan hinder av dessa regler kan lämnamedgivande till bidrag för pannor med t. ex. 75 liters eldrum? Det är den eldrumsstorlek som de praktiskt kunniga VS-installatörernasäger är rimlig, som inte medför de här riskerna och som dessutom faller väl inunder omsorgsparagrafen om två ä besök i pannrummet. Jag är inte någon tekniker, men densakkunskap som jag har anlitat säger att det inte finns något entydigt sambandmellan pannans volym och risken för kokning. Risken för kokning är i förstahand beroende av hur man eldar och hur full man proppar pannan samt av om pannansreglerutrustning fungerar fillfredsställande. Det finns alltså inte någotentydigt samband mellan storleken på pannan och risken för kokning. Som jag sade finns det inte i bostadsstyrelsensföreskrifter - som ju också gäller för länsbostadsnämndernas handläggning avärenden - någon bindning till volym på pannan. Detfinns också exempel på att statligt stöd har utgått för mindre volym än - pannans volym måste ju i det enskilda fallet vara beroende av bl. a. hur storlägenhetsyta det är som skall uppvärmas. Vad som gäller är alltså att man villvara förvissad om att övergången till eldning med fasta bränslen är enpermanent övergång. Det är därför som det i styrelsens föreskrifter har sagtsatt man inte bör ha en eldstadsvolym som är mindre än att man klarar sig medpåfyllning två ä . Däremot finns det ingen exakt bindningtill hur många liter det innebär. Omsysselsättningen vid bruk och industrier Anf.20 (): I ett avseende är statsrådet och jag jämbördiga - jag är heller ingentekniker på det här området. Jag har också fått lov att vända mig till personersom enligt min uppfattning kan frågan. Det är naturligtvis så man får lov attgöra. Dem som jag har talat med - det är ansvariga installatörer -anser jagvara ganska sakkunniga på det här området. Detär väl precis så som statsrådet säger, att effekten inte är helt beroende påhur stort eldrummet är, utan den beror på hur man eldar. Frågan är om det ärnågon mening med att sätta en gräns vid och låta den storleken bli avgörande för om bidrag skall utgå eller inte - såsom jagframhållit har detta förekommit - när eldrummet inte är helt avgörande, utaneffekten beror på hur man behandlar pannan. Eftersom det i föreskrifterna talasom två å påfyllning , skulle vi kunna utgå från att mananvänder det eldrum som uppgår till och som får dessa effekter. Menjag är glad för detta förtydligande och tolkar statsrådets svar på det sättetatt det kan vara en uppmaning till länsbostadsnämnden i att behandlasådana här frågor på ett mindre stelbent sätt. Därmed skulle frågan i avvaktanpå den slutgiltiga proposifionen kunna anses avgjord. 6 § Svar påfrågorna 1980/81:96 och 100 om sysselsättningen vid bruk och Brobyindustrier 21 IndustriministernNILS ÅSLING: har frågat mig om jag är beredd att bidra till att en nyägare övertar bruk för fortsatt drift. har frågat mig om vilka åtgärder regeringen är beredd att vidta för atträdda jobben vid bruk och industrier. Jag besvarar frågorna iett sammanhang. Enligtvad jag erfarit har styrelsen för beslutat attinleda MBL-förhandlingar om nedläggning av verksamheten vid pappersbruk.Broby. Bruket sysselsätter f. n. ca 175 personer. harenligt uppgift förklarat att företaget är berett att aktivt medverka till attverksamheten vid bruket kan fortsätta i andra intressenters regi. Enligtuppgift förvärvades numera Nya industrier av nuvarande danskaägare från konkursboet efter skog ek. 5Riksdagens protokoll 1980/81:32-33 Om sysselsättningen vid bruk och industrier Enligt vadjag erfarit har MBL-förhandlingar inletts vid industrier ominskränkningar i företagets massa- och pappersproduktion. Inskränkningarnaskulle kunna beröra ca 135 anställda. Jag vill fill att börja med erinra om attjag inte har några formella möjHgheter att ingripa i pågåendeMBL-förhandlingar. Redan av detta skäl vore det oriktigt av mig att göra någrauttalanden om statlig medverkan fill fortsatt verksamhet vid nämnda företag.Till detta kommer att det är oklart vad förhandlingarna kan komma att ledatill. Först när företagen bestämt sig för hur de skall se för nuaktuella anläggningar och det står klart vilka lösningar som kan finnas påeventuellt uppkomna arbetsmarknadsproblem kan en samhällsekonomisk värdering avsituationen ske. 22 BOLUNDGREN (m): Jag ber att få tacka industriministern försvaret, även om jag kanske inte är helt nöjd med det. Det är självfallet så att en nedläggning av ett företag ärmycket negafiv för de anställda i företaget. Det är också en negativ händelseför den kommun i vilken företaget är lokaliserat. Jag har emellertid denuppfattningen att om man inte kan göra det sannolikt att lönsamhet i företagkan uppnås, åtminstone , är en avveckling i acceptabla former attföredra för både samhället och de anställda i företaget. Bara lönsamma företagger tillräcklig trygghet för de anställda. I län tillhör kommun de ortersom drabbats hårdast av företagsnedläggningar och svårigheter medföretagsamheten . Det som inträffat är att inlettMBL-förhandlingar för nedläggning av bruk i kommunen. Motivet är delsbristande lönsamhet, dels också - såvitt jag förstår - svårigheter för SödraSkogsägarna att med hänsyn till företagets övriga verksamhet få fram medel föratt göra investeringar för att lönsamhet skall kunna uppnås. Enligt gjorda utredningarär det emellertid möjligt att uppnå lönsamhet genom dels vissa nyinvesteringar,dels rationaliseringar av verksamheten. Det förefaller också att döma av deninformation som har lämnat som om man är beredd att överlåtaanläggningen till en ringa kostnad eller kanske ingen kostnad alls. Det har i länet i samverkan mellan kommunerna och berördaanställda inletts ett samarbete för att möjliggöra ett fortsättande av driftenunder nya ägare. De anställda har förklarat sig intresserade av att bidra tilldetta, eventuellt i form av delägarskap. I ett sådant arbete, som detnaturligtvis finns all anledning att stödja både med tanke på tryggheten för deanställda och med tanke på kommunens situation, är det viktigt att man inteavvaktar så länge att man till slut inte har några lösningar kvar. Därför ärdet, som jag ser det, väsentligt att man från statsmakternas sida uttalar enposifiv inställning till det inledda arbetet. Jag vill mot denna bakgrund ställa två frågor tillstatsrådet: statsrådet, om en avveckling nu blir aktuell efter eller isamband med de MBL- förhandlingarsom pågår och om det bedöms vara möjligt att åtminstone få till stånden lönsam drift, positiv till att nya ägare får möjligheter att överta bruket?Är statsrådet i så fall också positiv till att stödja de nya ägarna vidinvesteringar för uppnående av lönsamhet? 23 (): Jag vill tacka för svaret på min frågabeträffande sysselsättningen vid bruk och industrier i östraSkåne. Jag vill med anledning av svaret säga att en total nedläggning av Östanåbruk och avveckling av pappers- och massadelen vid industrier berörnärmare 400 personer och får mycket svåra följder för hela regionen. Var skulden fill den uppkomna situationen ligger kan mandiskutera, men jag menar nog att både regeringen och den borgerliga majoritetenfår bära en del av ansvaret för vad som händer i . I samband medatt staten satsade 500 milj. kr. i röstade den borgerligamajoriteten i ned ett socialdemokratiskt förslag om strukturplan förskogsindustrin samt om investeringar i för tryggande av en lönsamprodukfion. Det finns också en utredning om storleken av de investeringar sombehövs. Det största bekymret vid industrier är brist påråvara, och denna brist beror till mycket stor del på den passiva ställning somstatsrådet har intagit och som drabbar hela skogsindustrin. Jag tyckeratt det är viktigt att inför allmänheten redovisa hur partierna har handlat närdet gäller sysselsättningen vid bruk och industrier. Denborgerliga majoriteten här i har tidigare röstat ned vårt förslag omatt rädda sysselsättningen vid . Enligt vad som uppges i svaret arbetar man med ennykonstrukfion av bruk, och det är också rikfigt. Det sker dock utanmedverkan av regeringen. Det är de fackliga organisationerna, kommunen ochregionala myndigheter som försöker att finna en lösning. Det är naturligtvisockså bra att så sker, och jag hoppas att detta arbete kommer att lyckas. När det gäller industrier kryper statsrådet bakomMBL-förhand-lingarna. Självfallet skall statsrådet inte heller gå in i dessaförhandlingar, men det är ändå ett faktum att det föreligger ett beslut omnedläggning av pappers- och massadelen vid industrier. Det är med tankepå detta viktigt att man gör upp en räddningsplan för industrier. Jagtror att ägarna kommer att driva nedläggningen mycket hårt, och det är viktigtatt samhället verkligen ställer upp för att under hand finna lösningar påproblemen. Det gör man ju när det gäller , trots att MBL-förhandlingarpågår. Jag beklagar att statsrådet ligger lågt i dettasammanhang. Han vill vänta och se vad som kommer att hända, men jag tycker attdet är viktigt att man agerar snabbt och att statsmakterna har en plan för denhändelse att det värsta skulle inträffa. Om sysselsättningen vid bruk och industrier Omsysselsättningen vid bruk och industrier 24 IndustriministernNILS ÅSLING: Får jag till säga att man självklart inte skall avvakta förlänge om man ser en alternativ lösning. Men då gäller först att en alternativlösning har presenterats. Jag kan utan vidare säga att skulle det finnas minstachans att hitta ett alternafiv för lönsam drift skulle jag vara beredd attförorda ett stöd för detta inom de ramar vi har till vårt förfogande. Men detgäller att presentera ett alternativ som kan bli företagsekonomiskt lönsamt,annars har vi ingen glädje av att diskutera någon fortsättning. går en liten bit längre. Han säger att skulden fill brukens situationär regeringens - som om regeringen skulle ha ett avgörande inflytande överlönsamheten i skogsindustrin. Det är ändå lönsamheten i de här industrierna somvarit det avgörande för utvecklingen. Det kan man knappast säga beror påregeringens disposifioner. Tvärtom har vi med skilda samhällsekonomiskainstrument försökt se till att den allmänna kostnadsut-veckUngen i landetskulle stärka den svenska industrin, men vi har tyvärr inte haft den framgångman skulle önska. säger också att det råder brist på aktivitet från regeringens sida närdet gäller råvaruförsörjningen. Det gör det inte alls.Virkesförsörj-ningsutredningen arbetar med dessa frågor, och vi har föreslagitalternativ för branschen, som varken branschen eller facket har accepterat. Detsocialdemokraterna föreslagit är tvångsavverkning. Men när man frågarsocialdemokrater hur den skulle adrninistreras och i realiteten genomföras fårman aldrig något konkret svar. kanske kan utveckla hurtvångsavverkningen skulle fungera för att klara virkesförsörjningen fill de häraktuella industrierna. Jagkryper inte alls bakom MBL-förhandlingarna. Jag bara respekterar den avriksdagen angivna processen i sådana här sammanhang, dvs. attMBL-förhandlingarna måste ha sin gång innan man över huvud taget kan värderaett företags framtid. 25 BO (): Jag har efter statsrådets andra inlägg betydligt större anledning atttacka för inställningen. Som jag uppfattar det innebär den att om man bedömeratt lönsamhet är möjlig att uppnå och om man hittar en lösning för övertagandeav ägaransvaret är statsrådet beredd att bidra fill en sådan lösning. Jag trordet är framför allt detta de anställda vid bruket, kommunen och länsmyndighetenväntar sig. Viär helt överens, statsrådet och jag, att det väsentliga är att enföretagsekonomisk lönsamhet verkligen kan uppnås. Vi skulle i få enomöjlig situation om vi fortsatte att driva olönsamma företag medstatssubventioner. Detta är inte speciellt lämpligt. Det var därför ocksåmycket bra att avvisade den reservation från socialdemokraterna somhade lett fill att man inte kunnat göra några strukturförändringar alls inomSödra Skogsägarna. Risken för att bruk skulle få en ännu besvärligaresituation hade i så fall funnits. När det gällerråvaruförsörjningen är det också min förhoppning att man för hela skogsindustrin,även för bruk, skall kunna lösa problemen så bra som möjligt. Jag ärsjälv ledamot av virkesförsörjningsutredningen och kan konstatera att medbibehållen rättssäkerhet finns det inga möjligheter att genomföratvångsawerkning inom överskådlig fid. Tvångsawerkningar är alltså inte någonlösning som är möjlig att använda sig av. Avslutningsvisskulle jag vilja tacka statsrådet för hans mycket positiva inställning tillvidare drift av bruk. Anf.26 (): Det är ändå ett känt faktum att neddragningen av produktionen vid Brobyindustrier till mycket, stor del beror på brist på råvaror. Att det är på detsättet har också ägarna framfört. Den uppkomna situationen beror utan tvivel påregeringens passivitet. Man har alltså i det fallet satt skogsägarnas intressenföre industrins eller sysselsättningens. När det gäller bruk vill jagsäga att det som argumenterar för här, investeringar och räddningav bruk, är bra. Men det han nu argumenterar för röstade han mot . Hade man då gjort investeringar vid bruk hade bekymren varitur världen . Det är ju ett faktum. Detär klart att MBL-förhandlingar skall äga rum, men det hindrar inte att detmåste finnas en plan från statsmakternas sida, för den händelse facket intevinner vid de förhandlingarna. Om ägarna fullföljer tanken på attlägga nedBroby industrier måste man försöka att på allt sätt rädda sysselsättningen.Jag vill fråga statsrådet: statsrådet viljan att hjälpa fill att räddajobben vid industrier? hävdar att bristen på råvara är avgörande för Brobyindustrier. Får jag till det säga att råvarubristen bidragit tiU problemen. Menvarför har man brist på råvara vid industrier? Jo, man lät en föreningsom hette Skåneskog gå i konkurs. Efter det har vi kunnat konstatera betydandedesorganisationsfenomen på skogsråvarumarknaden i regionen. Detta kan kanskege några associationer till och hans partivänner i en annanaktuell fråga. Jagfick inget svar på min fråga hur det mångomtalade.socialdemokratiska underverksom heter tvångsavverkning skulle administreras och föras ut i verkligheten.Det skulle för debattens klarhet vara välgörande om någon socialdemokratiskdebattör som för fram tvångsawerkning som argument kunde ge enkonkret beskrivning av vad detta socialdemokratins alternafiv innebär. Fårjag sedan säga beträffande MBL-förhandlingarna att visst finns det vilja frånregeringens sida att klara ut problemen. Vi är sysselsatta med attsöka lösa problem på orter där sysselsättningen är i fara fill följd av attindustrier inte kan fortsätta driften. Men om man satsar på en industri måsteförutsättningen vara att den inom överskådlig framtid har utsikt att bli Omsysselsättningen vid bruk och industrier Om sysselsättningsgaranti för anställda vid lönsam.Det villkoret måste vi också ställa upp i fallet industrier. Annars äralla räddningsaktioner onödiga och överflödiga, 28 (): Statsrådet vet mycket väl att när det gälleravverkning av timmer till industrin finns det utförUga förslag från detsocialdemokratiska parfiet. Det är svårt att under en minut gå in på en sådandebatt, men förslag finns. Neddragningen av produkfionen i har sin grundi brist på virke-det är helt klart. Statsrådet gör här en koppling till Skåneskogs konkurs.Det var inte socialdemokraterna som drev fram den, utan det var ju företagets ägare-Södra Skogsägarna - som brast i sitt ansvar. Industriministern gjorde också en koppling till NCB, menNCB är en helt annan fråga som får dryftas vid ett annat tillfälle. 7§ Svar på fråga 1980/81:102 om sysselsättningsgaranti för anställda vidÖresundsvarvet har frågat mig om jag fortfarande- jag återger här frågans ordalydelse - ställer upp på de försäkringar omsysselsättningsgaranti vid Öresundsvarvet som jag lämnade i kammardebatten den5 juni och om jag - trots förlorad votering - är beredd att på nytt erbjuda degenerösa avvecklingsvillkor som utlovades i nämnda debatt. För dem som friställs vid Öresundsvarvet till följd avSvenska Varvs beslut att lägga ned varvet bör arbetstillfällen i första handberedas genom att näringslivet i regionen ytterligare utvecklas. I den senastedebatten om Öresundsvarvet i kammaren framhöll jag att närdet gäller arbetsmarknad är antalet arbetstillfällen inom rimligt pendlingsavstånd-jämförtmed övriga landet-stort. Vidare är förutsättningarna att ytterligare utvecklaSkånes industri mycket goda. För utbyggnader inom industrin iLandskronaregionen kan dessutom enligt beslut regionalpolitiskt stödlämnas. Regeringen är även beredd att pröva frågan om ytterligare insatser föratt lösa de problem som kan uppstå på arbetsmarknaden i , om dessainte går att lösa inom ramen för tillgängliga regional- ocharbetsmarknadspolitiska medel. Genom de förhållandevis goda förutsättningarna och detstöd regeringen är beredd att lämna anser jag att det bör finnas godamöjligheter att skapa den sysselsättning som behövs. 30 (): Jag får tacka industriministern för svaret,som jag dock inte tycker är något direkt svar på de frågor jag ställt. Anledningen till att jag frågat är att jag har röstat förregeringens proposifion i det här ärendet. Det är jag som försvararpropositionen på hemmaplan, och det är jagsom försvarar industriministern. För att friska upp statsrådets minne litetskall jag läsa innantill från protokollet av . "Regeringen föreslåratt Öresundsvarvet skall finnas kvar som arbetsplats. --- Varför inte samlaskring en ny produktion vid Öresundsvarvet, Iett senare inlägg i debatten säger industriministern: "Vi har utfärdat entotal sysselsättningsgaranti för de varvsanställda. Vi har också förklarat ossberedda till maximala insatser för att diversifiera näringslivet i Landskrona.Aldrig någonsin i svensk näringspolifisk historia har en så långtgåendeutfästelse utfärdats fill en enskild kommun från den svenska staten." Detär beträffande dessa utfästelser som jag efterlyser ett svar. Det är rätt såbetungande och även mindre lustbetonat att försöka försvara en industriministersom nu i ett offentligt svar glider undan och säger att man försöker ordna detpå något sätt. Men här finns ju uttalade försäkringar om att frågan skall lösaspå ett tillfredsställande sätt, och det är på den punkten som jag fortfarandeefterlyser ett svar. Jag ber att få tacka för att han försvarar mig i Landskrona.Det kan nog behövas. Iövrigt vill jag säga att de citat som här åberopar gällde debattenom den varvsproposifion som låg på bord . Den sträcker sigmycket långt när det gäller åtaganden i , och det var det jag dåförklarade. Trots detta avslog riksdagsmajoriteten propositionen i dettaavseende, dvs. i fråga om Landskronavarvet och Öresundsvarvet i Landskrona.Ansvaret för att situationen nu är som den är ligger helt och hållet hosriksdagsmajoriteten. Det tycker jag att också skall notera. Varkenhan eller jag har ansvaret för att riksdagsmajoriteten avslog den generösaoffert som vi ansåg det möjligt att ge beträffande Öresundsvarvetsframtid. Motivetför att regeringen engagerade sig för den offerten var ju de stora praktiskafördelarna med att kunna lösa varvsindustrins problem i ett sammanhang och meden sammanhållen planering i perspekfivet 1985. Ansvaret för att det inte blevsom det var avsett att bli ligger alltså hos riksdagsmajoriteten. Utifråndagens perspektiv kan jag utan vidare skriva under på att varvet bör bli kvarsom arbetsplats, även om man där inte bygger båtar. Det är självklart att manskall göra sitt yttersta för att använda investeringarna där för annan verksamhet.Vad som i övrigt är möjligt att mobilisera får vi ta ställning till i den nyavarvsproposition som får på sitt bord månad. Dåblir det anledning att ta upp en ny debatt om situationen i . Omsysselsätt- = ningsgaranti för anställda vid Omsysselsättningsgaranti för anställda vid , 32 (): Vi är ganska överens om tagen. Det var ju just sådana som jagefterlyste. kommer människor nämligen och säger att det och det harutlovats. Varenda varvsarbetare har snabbprotokollet från och harlusläst det. Sedan blir det jag som får svara på frågor om det, eftersom jagvistas i och industriministern sällan är där. Nuär det helt klart att regeringen inte ställer upp på det som den utlovade, ochdärför var frågan väsentlig. Jag kommer också att förklara att eftersomriksdagsmajoriteten tog ett annat beslut håller inte de här löftena längre. Detvar det rriin fråga gällde, och har jag fått svar på den. Jagkan i det här sammanhanget också berätta att man nu är oroligare än någonsin påvarvet, inte minst efter utspelet om de 600 miljonerna som ingen har krävt. finns det en intervju med på SvenskaVarv. Han känner inte ens till att det behövs pengar nu - kanske någon gångnästa år - men enligt industriministerns Expressenbrev skulle man inom tvåveckor behöva pengarna för att inte gå i konkurs. Ett sådant påstående gör detju inte bättre för vare sig varvsjobbarna eller själva rörelsen där nere. Bl.a. innebär det att en massa leverantörer vill ha kontant betalt för sinafakturor, eftersom de är rädda för att en konkurs är förestående. Jagställer frågan: Hade det inte varit bättre att diskutera detta medregeringskolleger och med Svenska Varv innan man skickade brev till ? Jag vill understryka att vi är överens och att den omständigheten attde löften som vi var beredda att ge kommun och de anställda påvarven inte kan infrias faller helt och hållet på riksdagsmajoritetens ansvar. Närdet gäller de 600 milj. kr. föreligger det en anmälan från Svenska Varvskoncernledning om att företaget, när inneliggande order i Öresundsvarvet ärupparbetade, har råkat i en sådan finansiell situation att det enligtaktiebolagslagen är likvidationsskyldigt. Regeringen har då - det är det jaghar påpekat - att under hand ta ställning och meddelaSvenska Varv om den har för avsikt att i den varvsproposition som jag talade omoch som kommer garantera det finansiella tillskott som är nödvändigtför att Öresundsvarvet inte skall försättas i konkurs. Det är någonfing somregeringen kommer att ta ställning till , och det kunde förutses redani somras i samband med att det stod klart att den orderbeläggning varvet hadegjorde det nödvändigt med nya finansiella tillskott eller en relativt snabbnedläggning. Det har jag deklarerat , och det är alltså ingen nyhetsom jag har givit till känna i och med att jag nu har berättat att regeringeninom kort måste ta ställning till underhandslöftet till Svenska Varv om hurÖresundsvarvets finansiella situation skall hanteras . Jag har också sagt att minavsikt är att föreslå att de här kostnaderna skall täckas.Man kan ju inte avveckla Öresundsvarvet eller utveckla en annan Nr 33 sysselsättning utan att man har säkrat företagets överlevnad. 8 §Svar på fråga 1980/81:101 om arbetsförhållandena för yrkesbilförare har frågat mig dels närregeringen avser att lämna någon proposifion i anledning avbilarbetstidsutredningens förslag, dels om jag anser att åkeribranschenfungerar på ett fillfredsställande saft.