prot · G409122 · 1980-12-31 00:00:00 — Kommer det så här hastigt löper man också, som jag sade i mittförra anförande, risken att reformen blir en halvmesyr, och då skulle vi varatvungna att dras med besvären en . Mom. 2 Nr 122 Utskottets hemställan bifölls med152 röster mot 148 för reservationen av Torsdaeen den m, fl, 1 ledamot avstod från att rösta, 23 aoril 1981 Utskottets hemställan bifölls. 11 § Anslag m. m. till arbetarskyddsstyrelsen ochyrkesinspektionen, m. m. Anslag m. m. till ,m. Föredrogs socialutskottetsbetänkande /81:24 om anslag m, m, till arbetarskyddsstyrelsen ochyrkesinspekfionen, m. m. 1980/81:100). I fråga om detta betänkande hållesgemensam överläggning för samtliga punkter. Under den gemensamma överläggningenfår yrkanden framställas beträffande samtiiga punkter i betänkandet. 65LARS-OVE (vpk); När man diskuterar yrkesmedicin ochföretagshälsovård, måste man ju anknyta till arbetsmiljön i dess helhet. I denpolitiska debatten har frågor om arbetsmiljön tonats ned och kommit iskymundan. Det betyder inte att arbetsmiljön på något sätt ärtillfredsställande. Tvärtom tenderar den snarare att försämras. Regeringen befrämjar ju en politisk utveckling som innebäratt det skall bli fritt fram för industrin och arbetsplatserna när det gälleren ökad lönsamhet. Produktiviteten ställs i högsätet, utan att man gör någonsom helst jämförelse med vad det kostar för de människor som måste bära dessabördor. Krav reses på minskad ledighet. SAF och dess anhang för enjättekampanj mot att arbetare ens skall få ta ut den lagstadgade ledigheten.Kampanjen fortsätter när det gäller sjukfrånvaron. Karensdagar skall kanskeinföras. Arbetare skall tvingas till arbetsplatsen. Kraven ökar på förlängdarbetstid och mer övertid. Allt fler underordnas mätsystem för att prestationenskall ökas. Därvid utnyttjar man datatekniken. Elektroniken utnyttjas tillarbetsprocesser som uttunnar arbetets värde. För att man skall kunna ökaeffektivitet och produktivitet tillförs arbetslivet nya gifter och kemikalier. Vi kan nog snart få läsa om en katastrof i arbetslivetigen - kanske en ny katastrof som är jämförbar med den vi upptäckte på1960-talet och . LO-undersökningen visar att arbetsmiljönhar försämrats, framför allt när det.gäller den psykiska miljön, och att alltfler vantrivs på sina arbetsplatser. Regeringen och riksdagsmajoriteten understödjer dennautveckling i arbetslivet - och tydHgen med öppna ögon. Följdriktigt - utifråndenna ståndpunkt - stävjas alla ingrepp som syftar till att förbättraarbetsmiljön. Utformningen av arbetarskyddsstyrelsens anvisningar är ettexempel på hur m. till , m. m. regeringen tänker sigframtiden. Anvisningar som inskränker på effektiviteten och produktivitetenoch därmed lönsamheten skall tydligen inte få ges från arbetarskyddsstyrelsen,om man får tro de diskussioner om intentionerna som förs i regeringen. Någrakrafttag mot den försämrade arbetsmiljön kan inte spåras i regeringens ochriksdagsmajoritetens handlande. Snarare är det fråga om motsatsen till sådanakrafttag. Dettaåterspeglas i synen på företagshälsovården och dess roll. En godföretagshälsovård med inriktning på eliminering av risker och på medicinskövervakning av yrkesbetingade sjukdomstillstånd skall egentligen vara enrättighet. Men så är inte fallet. Företagshälsovårdenskulle kunna spela en mycket viktig roll både för att motverka en försämring avarbetsmiljön och för att medverka till en förbättring av den. Menföretagshälsovården är underkastad kapitalismens lönsamhetslag. Vore denlönsam, skulle det säkert tillkomma en lagstiftning som gjorde att det blevfull fart på företagshälsovården. Endasten tredjedel av alla arbetare har tillgång till företagshälsovård. F. n.regleras företagshälsovården av avtal mellan LO, SAF och PTK -motsvarande avtalgäller på den statliga och den kommunala sidan. Någon obligatorisk plikt attanordna företagshälsovård för de anställda finns varken i lag eller i avtal.Vpk har emellertid krävt en lagstadgad skyldighet att inrätta företagshälsovårdför alla anställda , och i direktiven till utredning omföretagshälsovård och yrkesmedicin uttalas att en allomfattandeföretagshälsovård skall eftersträvas. Enligtavtalen om företagshälsovård skall denna vara underställd en skyddskommittéeller särskilda skyddskommittéer med arbetarmajoritet. Detta är ett väsentligtframsteg, men långt ifrån tillräckligt för att garantera frihet frånarbetsgivarstyrningen. Rekrytering och anställningsförhandlingar sköts avpersonalavdelningen eller av en verkställande direktör för enföretagshälsovårdseentral, där ofta långt mer än ordinära förmåner kontrakteras.Den företagsläkare som öppet ställer sig på fackets sida hamnar i onåd och kanriskera sin anställning eller sina möjligheter till fortsatt verksamhet. Företagshälsovårdenspersonal skall grunda sina bedömningar på bästa möjliga vetenskapliga underlagoch varken över- eller undervärdera riskerna. Det är de arbetande som ärutsatta för riskerna, och det får inte råda någon tvekan om attföretagshälsovården skall vara till för de anställda. Därför måste också deanställda ha hela inflytandet över tillsättandet och ledningen avföretagshälsovården. Samordning med , som har det övergripandeansvaret för hälso- och sjukvården, måste ske. Anställningar bör ombesörjasgenom , och facket bör leda företagshälsovården. Landstingen har iallmänhet grovt misskött företagshälsovården för sina egna anställda, men dettaär ju inget argument för att t. ex. privatanställa företagsläkare, lika litetsom dålig personalpolitik inom ett landsting skulle vara ett argument förprivata sjukhem. Nej, de privatanställda företagsläkarna innebär en utvidgningav det privata sjukvårdsområdet vilken vi från vpk anser måste stoppas. 1976års företagshälsovårdsutredning har under fyra års arbete enbart presenteratett delbetänkande om yrkesmedicin. Detta är återigen ett uttryck för dennonchalans som visas de anställda. Hade utredningen och regeringen ansett denhär frågan viktig, hade man väl sett till att utredningen hade kommit fram. Istället är det väl så att regeringen och - och framför alltsocialutskottet - år har hänvisat till "sittande utredning".Så sker också . Utredningen blir ett alibi för bristande politisk vilja ochprioritering. Beslutom obligatorisk tillgång till företagshälsovård, som vpk föreslagit i motionen1475, måste genast fattas. Tyvärr har utskottet i dess helhet - och då ävensocialdemokraterna - visat sitt ointresse när det gäller företagshälsovård,precis som regeringen gör. Med hänvisning till socialutskottets betänkande1977/78:1 och socialutskottets betänkande 1978/79:33 har vpk-yrkandetrutinmässigt avstyrkts. Man kan inte med den bästa vilja i världen se någontillstymmelse till saklig behandling av vpk-yrkandet eller på vilka vägarutskottet tänker sig att lösa frågan eller kanske vilka avgöranden man tänkersig att fatta framöver, utan man hänvisar bara till det allmännasamhällsekonomiska läget. Jag undrar; Vad har utskottet för vyer, och när skallvi få företagshälsovård för alla arbetare? Vpkhar länge krävt en utbyggnad av de yrkesmedicinska klinikerna, i första handhos regionsjukhusen men även vid länssjukhusen. presenterade den härutredningen ett delbetänkande. Det kom sent, men det tillgodosåg till en vissdel här kraven. Från visst håll har under remissarbetets gång emellertidframförts betänkligheter mot ett inrättande av yrkesmedicinska kliniker pålänsnivå. I stället föreslås ingenting alls, eller "miljömedicinskakliniker", något som även diskuterats av . Vpk har ju iandra sammanhang uttalat sig för en kraftig utbyggnad av landstingensförebyggande aktiviteter och ser därför positivt på varje förstärkning när detgäller åtgärder mot miljöskador. Ytterligare utredningar får emellertid inteförsena inrättandet av yrkesmedicinska enheter. Inte heller torde det innebäranågra svårigheter att samordna enheter för omgivningshygieniska ochsocialmedicinska enheter med arbetsmedicinska. Snarare torde det vara en fördelom de arbetsmedicinska enheterna kunde startas . Denutredning som lagts fram överensstämmer i grunden med andra utredningar, från1978 och 1963. förslag har förtigits. Jag hoppas därför att detsammainte händer med det här förslaget. I stället måste förslaget leda tillåtgärder. Utskottetvill emellertid inte lagstiftningsvägen ålägga sjukvårdshuvudmännen att byggaut yrkesmedicinen. Vad vill man då göra? Man hänvisar till de ekonomiskaramarna - åtminstone i viss mån - och till kommunernas möjligheter. Kommer viatt få någon yrkesmedicin innan det samhällsekonomiska läget förbättras? Ja,svarar man att vi inte får det, så är ju det klara besked. Man avslöjar i såfall regeringens och utskottets prioritering och fördelning av resurserna.Regeringen och utskottet vill ju i andra sammanhang vara med och försämraarbetsmiljöerna och arbetsbetingelserna. m. till , m. m. Anslag m. m. till ,m. när detgäller att vara med och värna om de arbetandes hälsa, då vill man tydligen intevara med. Då hänvisar man till utredningen. Jag yrkar bifall till motion 1475 i samtliga delar, 66 (): Vi socialdemokrater har en reservation fogadtill det betänkande från socialutskottet som vi nu behandlar. Innan jag går inpå innehållet i den reservationen och orsaken till att vi har den, vill jag geuttryck för den mycket stora tillfredsställelse som vi socialdemokrater känneröver att ett enigt utskott lägger fram ett förslag för om att denkommunala tillsynen inom arbetarskyddsområdet skall överföras till yrkesinspektionen.Låt mig till det lägga att jag hoppas att det ansvariga statsrådet tar hand omfrågan på ett handfast sätt och skyndsamt tar upp de överläggningar som ärnödvändiga med , så att reformen kan bli verklighet så snart somdet över huvud taget är möjligt. Så till reservationen. Vi har ansett det vara nödvändigtatt reagera på de förslag som regeringen lägger fram och som den borgerligamajoriteten i utskottet följer upp och som innebär att de fackligaorganisationerna LO, TCO och /SR skall fråntas 5 milj, kr, för verksamhetinom forskningsområdet fr, o, m, utgången av nästa budgetår. Både av utskottsbetänkandet och av det som departementschefensäger i budgetpropositionen torde det framgå att det råder rätt stor enighet ombehovet av att de fackliga organisationerna och deras medlemmar engageras iforskningsarbetet inom bl, a, arbetslivets olika områden. Ministern säger på s.116 i bil, 15 bl, a, följande: "Det är emellertid enligt min mening viktigt attlöntagarorganisationerna kan bygga upp kompetens och kunnande i sådanomfattning att de kan påverka, medverka i och initiera forskning inom allaforskningsfält," Det var utan tvivel den inställningen som låg till grundför regeringens förslag i propositionen 1978/79:119, att staten skulle ge defackliga organisationerna ett ekonomiskt stöd för att bygga upp en apparat somskulle tillvarata löntagarnas intressen på forskningens område i det häravseendet. Regeringens förslag byggde i sin tur på en enigforskningsrådsutrednings förslag. Den snart sagt enda skillnaden var attregeringen efter de synpunkter som framkommit vid remissbehandlingen anslog merpengar än vad forskningsrådsutredningen hade föreslagit. Löntagarorganisationerna har, bl, a, vid den hearing somutskottet har haft, gett uttryck för att när beslutade att ge ettekonomiskt stöd för denna verksamhet var det att betrakta som ett permanentstöd, som skulle utgå även fortsättningsvis. Vi socialdemokrater delar denbedömningen. Vi har menat att detta skall vara ett stöd som kontinuerligt utgårtill de fackliga organisationerna. Regeringen och den borgerliga majoritetenanser däremot att det här stödet endast skall utgå för uppbyggnadenav den organisationsapparat som de fackliga organisationerna behöver för attbedriva ett aktivt arbete på det här området. Vi menar att det är orimligt attge ett ekonomiskt stöd enbart under en uppbyggnadstid för att sedan ta bort Dettakan inte leda till något annat än att man omöjliggör ett vettigt arbete inom defackliga organisationerna. Vi borde vara överens om att det skall vara hög kvalitetpå de forskningsprojekt som kommer till stånd inom alla områden, inte minstinom arbetslivets område. Vi borde vara överens om att samklang bör råda mellanforskningen och det sätt på vilket de anställda upplever problemen inomarbetslivet. Detta borde till stor del få styra hur forskningen skall bedrivas,vilket innehåll forskningen skall ha och vilka syften den skall uppfylla. Dettaborde vi som sagt vara överens om. Men i och med att man från den borgerligaregeringens sida, tyvärr med hjälp av en borgerlig majoritet i , tarbort det här ekonomiska stödet rycker man undan möjligheterna för en sådanverksamhet hos de fackliga organisationerna. Jag vill yrka bifall till den socialdemokratiskareservationen, som är fogad till det aktuella betänkandet. Anslag m. m. titi ,m. 67GABRIEL (); Även jag är glad åt enigheten inom utskotteti huvudfrågorna, bl. a. i frågan om den kommunala tillsynen. Den socialdemokratiska reservationen gäller huruvida manäven i fortsättningen, alltså efter det kommande budgetåret, skall öronmärka 5milj. till löntagarorganisationernas insatser på forskningsområdet.Utskottsmajoriteten stöder regeringens förslag att de fackliga organisationernaskall få 5 milj. kr. men att man sedan skall få söka bidrag förvarje projekt för sig. Jag vill understryka att det inte är fråga om att tabort de här 5 miljonerna från fonden - de skall finnas kvar där. Def är barafråga om att man skall pröva varje projekt. Självfallet blir det då också såatt man måste hålla sig inom ramen för vad arbetarskyddsfonden är avsedd för.Man kan nog påstå att en del av den verksanihet som bedrivits för dessa 5miljoner inte har legat inom den ramen. Man måste också komma ihåg att när vi har begränsaderesurser är det en fördel om man kan avgöra var pengarna skall satsas.Jag tror att man även inom löntagarorganisationerna har en känsla för att detfinns annat inom det arbetsrättsliga området som kan vara viktigare än dessa 5miljoner, även om man naturligtvis gärna vill ha dem. Ett tecken på det är attde här medlen inte precis har gått åt i någon rasande takt. Om det är så, somdet sades vid den utfrågning vi hade i utskottet, att en stor del avverksamheten skulle försvinna om man inte hade de särskilda anslagen, är välockså det ett tecken på att inte all den verksamhet som bedrivs för dessapengar är den mest angelägna. Det är nu en gång så att om man har begränsaderesurser måste man vara beredd att flytta medel från en aktivitet till enannan. har organisationerna fått stöd i uppbyggnadsskedet, och jag ärövertygad om att man inom organisationerna, om man anser att det här är enmycket viktig verksamhet, kommer att bekosta i varje fall en del av den själv.Dessutom kan man, som sagt, söka pengar för konkreta projekt. klagade på att utskottet inte hade gettvpk-motionen en saklig behandling. Den innehåller ju inte så väldigt mycketnyheter, och jag Anslag m. m. ttil ,m. tyckerdärför att vi ganska lugnt kan hänvisa till vad vi har sagt tidigare. Men omman beskyller regeringspartierna och socialdemokraterna för att här i riksdagenstödja försämringar av arbetsmiljön och stävja varje försök till förbättringarav arbetsmiljön, som gjorde, då skall man inte komma och klagapå att ens förslag inte har fått en saklig behandling. Det förefaller som omvpk över huvud taget inte har upptäckt den stora upprustning som har skett avarbetarskyddsstyrelsen och yrkesinspektionen eller den nya lagstiftningen påarbetsmiljöns område. Vpk bara säger att alla andra är ute för att försämra ochför att försvåra förbättringar. Vill ni föra den argumentationen så gör gärnadet - men kom inte sedan och klaga på att andra inte är sakliga. När det gäller företagshälsovården arbetar en utredningsom snart kommer att vara färdig. Då får vi ta ställning tillföretagshälsovårdens framtida uppbyggnad. Vi kan också notera att vi har enväxande läkartillgång, och det kommer alltså att bli ökade möjHgheter atttillgodose företagshälsovårdens krav. Med detta, herr talman, ber jag att få yrka bifall tillutskottets hemställan. 68IVAR (); säger att det finnsbegränsade resurser, att man måste ta hänsyn till detta och vara beredd påbesparingar på olika sätt. Ja visst, men låt oss då vara överens om att de 5milj, kr, som det här är fråga om på intet sätt belastar statsbudgeten, utandet här är pengar som tas av den kapitalavkastning som förvaltningen avarbetarskyddsfondens medel ger. De utgifter som arbetarskyddsfonden totalt settberäknar för kommande budgetår ligger på ca 410 milj. kr. Det är alltså intemer än av det beloppet som det här är fråga om. säger att det finns möjligheter för defackliga organisationerna att fortsättningsvis söka forskningspengar frånfonden. Jag tror att inte har förstått vad det när egentligengäller. Det är inte fråga om att få forskningspengar utan pengar för attförbereda framställningar om olika forskningsprojekt. Det rör sig alltså omallt förberedelsearbete som måste göras, innan ett forskningsprojekt kan börjagenomföras. Det förberedelsearbete som de fackliga organisationerna har attutföra på det området måste sedan följas upp med ansökan om särskilda pengarför genomförande av själva forskningen - och de pengarna söks hosarbetarskyddsfonden eller hos andra institutioner som förfogar över forskningspengar. Det är alltså pengarna för förberedelsearbetet som denborgerliga regeringen vill ta bort från de fackliga organisationerna. Och baraför var man mycket angelägen om att ställa sådana pengar tillorganisationernas förfogande - för att de skulle skaffa sig en bättre kompetensän de tidigare hade. Och det borde ha varit rimHgt - om avsikten hade varit attdet här stödet skulle vara tillfälligt - att det, vid det tillfälle dåriksdagen beslutade om det, hade klargjorts för de fackliga organisationerna att dethär var ett temporärt stöd, som de bara kunde räkna med att få ochatt det sedan skulle komma att försvinna. Då hade de fackliga organisationerna haftmöjligheter att bedöma, om de skulle kunna bygga upp en organisation medpersonella och andra resurser för att engagera sig i detta viktigaforskningsarbete. Men det gjorde man inte. De fackliga organisationerna varliksom vi övertygade om aft def här var ett stöd som de skulle få ävenfortsättningsvis. kommer man hux flux och säger att man skall dra bort detstödet, vilket raserar organisationernas möjligheter att i detta sammanhanggöra ett bra arbete. Detsätt på vilket regeringen och den borgerliga majoriteten hanterar de härfrågorna finns det all anledning att rikta kritik mot. Departementet har inteens haft en telefonkontakt med de fackliga organisationerna, innan man ladefram förslaget om att dra bort detta stöd. Jaghoppas, herr talman, att kammarens ledamöter är beredda att instämma i att detär önskvärt att de fackliga organisationerna förfogar över dessa resurser ochalltså stöder den reservation som vi har fogat till betänkandet-. m. till , m. m. 69 (vpk): säger att resurserna är begränsade. Men frågan är dåhur man prioriterar. De begränsade resurserna satsas nu ohejdat påexportindustrin. De används till allt som gynnar lönsamheten ocheffektiviteten, dvs, produktiviteten. Det kommer också att drabba arbetslivet. Jagvidhåller att vår motion inte fått någon saklig behandling. Man kan naturligtvisupprepa vad man sade 1977, 1978 och framöver och säga att företagshälsovårdenoch yrkesmedicinen står på samma punkt som då. Men det gör den inte. Densenaste LO-undersökningen visar att arbetsmiljön i vid mening återigen är påväg att försämras. Jagförnekar inte alls att vi har fått stora resurser, men deräcker inte alls fill för de behov som finns. Och när arbetsmiljön nu återigenbörjar försämras kan man inte gömma sig bakom utredningar, . Dågömmer man sig för verkligheten! Erkänn åtminstone det i så fall, GabrielRomanus. Säg att ni ger tusan i arbetslivets folk! De får slitas ut. Detinnebär den ståndpunkt ni intar, men ni försöker gömma er bakom utredningar. Närkan vi - med de resurser utskottet hänvisar till - få en företagshälsovård åtalla arbetare, vilket är så behövligt? Har utskottet något tidsperspektiv,? Utskottet har ju klart för sig att vi har en mycket dåligekonomisk situation. Hur tänker man då prioritera framöver? Man har väl iutskottet ändå några tankar om det! Utskottetsäger att det snart kommer ett betänkande från utredningen. Ja, vi har fått ettdelbetänkande om yrkesmedicinen, men det har ännu inte åtgärdats, och det serinte ut att bli åtgärdat. I utskottets betänkande hänvisas allra först till detsamhällsekonomiska läget. Utskottet vill inte göra någonting alls för att fåsjukvårdshuvudmännen att ta itu med det här. Anslag m. m. titi ,m. samtidigtförsämrar man den kommunala ekonomin. Hur går det då? Vad vill egentligenGabriel och hans kompisar i utskottet när det gäller yrkesmedicinen ochföretagshälsovården? Den sakliga behandlingen borde man väl ändå ge motionenatt man anger det! Man kan inte behandla ett yrkande utan att ta upp denverklighet som döljer sig bakom det. Därför menar jag att motionen inte ärsakbehandlad. Yrkandena är inte insatta i något sammanhang. Utskottet baragömmer sig bakom utredningar. 70 (); Det är riktigt att vi har begränsade resurseroch att man här och där måste göra besparingar. Men det som här föreslås ärinte en besparing, utan det är att vi skall få möjlighet att användaarbetarskyddsfondens resurser och därvid göra en bedömningutan att låsa 5 milj. kr. för ett särskilt ändamål. Det är alltså inte fråga omatt ta bort några resurser från arbetarskyddsfonden. Det tycker jag det ärväsentligt att understryka. säger att det är av det totalabeloppet, så det är inte så stor summa. Nej, det är sant, men å andra sidan ärmycket annat också bundet i arbetarskyddsfonden, och det är inte heller någonstor summa för löntagarorganisationerna själva. De har också betydanderesurser. Vad de inte kan få ut inom ramen för arbetarskyddsfondensbestämmelser kan de säkert bekosta själva, nu när de har fått hjälp tilluppbyggnaden. förklarar - och det tror jag att vi allakänner till - att det inte är fråga om forskningsprojekt utan om att förberedasådana. Jag skulle vilja säga att löntagarorganisationerna här har haft engynnad ställning. Det är inte alla som får statliga medel till att förbereda ansökningarom forskningspengar. Jag tycker därför inte att det finns någon anledning attklaga. Jag kan inte i detalj redogöra för de kontakter som ägtrum, men mitt intryck är att kontakterna mellan ochorganisationerna i de här frågorna är goda. Till vill jag bara säga att det varintressant att höra att kommunisterna anser att det satsas förmycket på exportindustrin. Jag tror att ni är ganska ensamma om denuppfattningen. Men kom inte och beskriv vår uppfattning som att vi ger tusan iarbetslivets folk, för så är det inte. Det har skett en stor satsning påarbetsmiljön . Vi har fått arbetsmiljölagen i stor enighet -alla utom kommunisterna - och det har skett en stor utbyggnad avyrkesinspektionen och arbetarskyddsstyrelsen. Exakta tidsplaner för utbyggnaden av företagshälsovårdenförstår jag att ni vill pressa fram beslut om , men det är inte den vanligaarbetsmetoden här, utan det beslutet fattar vi när utredningen föreligger. 71IVAR (): Värdefulla forskningsprojekt kräver ettmycket ingående förberedelsearbete. Resurserna för det arbetet rycks undan ioch med att man drarbort det ekonomiska stöd som de fackliga organisationerna har fått förändamålet. säger att de fackliga organisationerna börha så stort intresse att de klarar en del av kostnaderna själva. Vad denborgerliga regeringen säger är att den inte är beredd att ge ett enda öre avandra medel till de fackliga organisationerna, utan vill de fackligaorganisationerna ha den här verksamheten så får de finansiera den medmedlemsavgifter. Har man den uppfattningen borde man inte ha lagt framförslaget om att ge ekonomiskt stöd. Åtminstone borde man hasagt att stöd inte kommer att utgå mer än under en mycket kort tidsperiod.