prot · G409120 · 1980-12-31 00:00:00 — Det kan vara tveksamt om denborgerliga regeringen ställer sig bakom detta, med hänsyn till sina tidigareformuleringar i budgetpropositionen, där man visserligen sade sig vilja varamed på att ge ökade totala resurser till forskning och forskarutbildning mennär det gäller den grundläggande utbildningen menade att allting skulle tasgenom en omfördelning. Vi är inte säkra på att det går, utan vi anser att detockså behövs resurstillskott totalt sett när det gäller den grundläggande högskoleutbildningen. Sedan tilldet sade om att det inte var någon 4 protokoll 1980/81:119-121 Nr 120 konkretion i reservationen! Vifinner att det kan vara en tillräcklig Onsdaeenden konkretion att säga att man skallöka utbildningskapaciteten i högskolan på 22 aoril1981 ' utbildningar som kan tänkas täckaett väntat framtida arbetsmarknads- Vi i oppositionen kan inte exakt utreda och lägga fram förslag till Hösskolaoch olika linjer och kurser. Vi anseratt det måste ankomma på myndigheterna att forsknins '' klargöra detta. Sedan får man taställning till de förslag som kommer på Det brukar även de borgerliga vara införstådda med.Vad vi kan göra här är att ange inriktningar i stort. Den del av betänkandet som vi nu talar om gäller denallmänna inriktningen, s. k. gemensamma frågor söm behandlas i början. Tids nogkommer vi senare i andra betänkanden in på de konkreta delarna av högskolan, deolika utbildningssektorerna och de olika fakulteterna. Då blir det anledningatt återkomma. Jag har uppfattat uppläggningen av budgetpropositionen, arbeteti utskottet och debatterna här så att det nu är fråga om den allmänna inriktningen. Låt mig till slut bara säga att det inte är att undra påatt vi vill göra en markering när vi i pressen läst uttalanden från olikaföreträdare för högskolan,somgår ut på att man skall skära ned vissa delar avhögskolan. Vi vill alltså göra den markeringen att vi tycker att det ärytterligt tveksamt. 5 (vpk) replik; Även om jag har den djupaste mänskligaförståelse för det lättsamma i att uppföljningskommittén skall behöva sitta ocharbeta på själva och även om jag också kan förstå attChristina Rogestam inte kan lätta på förlåten till vilka konkreta förslagkommittén kan komma fram till, skulle det ändå ha varit intressant att få vetavilken politisk viljeinriktning själv har. En politikerstrovärdighet beror ju bl. a. på att man kan klargöra sin egen hållning. Jag har ställt en rad frågor, som inte utgår frånvpk-motionen utan från dagens verklighet. Jag frågade hur det kommer att gåunder med de studerandes inflytande. Jag frågade hur det kommer attgå med de mindre högskolorna ute i länen. När jag under den senaste månaden deltagit i en raddebatter på olika regionala högskolor har jag mött den oro som finns ute påhögskolorna. Varthän går det? Vad har ni för garantier för att den politik somChristina Rogestam talar sig varm för skall bli verklighet, dvs. att man skallregionalisera högskolan och fortsätta på den väg man slagit in på med vidgattillträde och allt detta? Vad finns det för garantier att ni kommer att klaradet med den ekonomiska politik som regeringen för? Och vad är centerpartiets.Christina Rogestams och den borgerliga utskottsmajoritetens uppfattning ifrågan? Jag uppfattar som talesman för den borgerligautskottsmajoriteten. Vart tar det vägen med de nedskärningar som äraktuella? Hur kommer man att kunna försvara decentraliseringen och hur kommerman att kunna försvara ett vidgat tillträde? Ett påstående som vi ständigt upprepat i våra motionergäller den sociala snedrekryteringen, vars existens jag ändå inte tror attChristina Rogestam Det är naturiigtvis lätt att avfärda vårtresonemang om storkapitalets inflytande över den högre utbildningen ochforskningen, om vi inte kan presentera en stor katalog med konkreta exempel.Men de konkreta exemplen finns, och jag kan återkomma till dem. 6 () replik: Ingen i utskottsmajoriteten har sagt attungdomspuckeln skall mötas enbart genom ett upprätthållande av det nuvarandeantalet antagningsplatser inom högskolan. Utskottsmajoriteten liksom regeringenhar ansett att det behövs en noggrann analys för att man skall få veta något omhur puckeln påverkar efterfrågan på högskoleutbildning, samt om vilkamöjligheter högskolan har att utöka antagningskapacitetenliksom att tillgodose arbetsmarknadens framtida behov. Det handlar nämligeninte enbart om att ge ungdomarna en utbildning, utan också om att denutbildningen verkligen leder till att de även får arbete. Enligt vår mening är. det alltså nödvändigt med en sådananalys för att ledamöter skall veta vad de fattar beslut om. Isjälva verket var också i sin replik inne på att det ärnödvändigt med ett sådant material från UHÄ, så att vi verkligen kan få reda påvar det är möjligt att göra utökningar. Vad hjälper det att utlova ett höjt antalantagningsplatser om det sedan i praktiken visar sig omöjligt att genomföranågot sådant? har det på de medellånga vårdutbildningarnafunnits och finns fortfarande en stor diskrepans mellan de officiellaantagningstalen och de reella. Om så blir fallet på flera områden inomhögskolan, så är ingen betjänt av det. UHÄ skall lägga fram sitt förslag ihöst, och det kommer vi att diskutera i samband med nästa års budgetförslag, dåvi alltså har ett konkret material att utgå ifrån. frågar om inställning i ett antalfrågor. Vilken inställning är när del gäller bl. a. de små högskolornatorde mycket klart ha framgått av mitt huvudanförande. Studerandeinflytandetoch en rad andra frågor kan det finnas anledning att se över iuppföljningskommittén. Jag för min del har inte fått några indikationer somtyder på att studerandeinflytandet borde minskas. Har fått sådana,tycker jag att han skall redovisa dem. Beträffande den sociala snedrekryteringen så år detriktigt att vissa av UHÄ;s undersökningar har visat att vi inte harnått särskilt långt når det gällt att bryta trenden på linjer där centralantagning tillämpas. När det däremot gäller enstaka kurser vet vi mycket mindreom hur förhållandena är. Jag för min del tror att vi där på ett helt annat sättän tidigare nått ut till nya grupper, vilket är mycket positivt; 7LARS () replik: Vi menar naturligtvis inte att man skallutlova höjd antagningskapacitet eller fler antagningsplatser om man sedan intekan förverkliga det. Om bestämmer sig för att utöka antalet antagningsplatser inom olika utbildningar därför att detär angeläget ur samhällets synpunkt, så skall man självfallet också genomföradet. Därför har vi aldrig gått med på att varje förändring när det gäller dengrundläggande utbildningen skall ske genom omfördelning. Vi är i ställetberedda att - om det visar sig nödvändigt, vilket jag tror att det gör - utökaresurserna också totalt sett när det gäller den grundläggande högskoleutbildningen.Jag hoppas att det har framgått av vad vi redan har uttalat. Enligt vår mening borde man ha kunnatförutse vilka effekterna skulle bli av dén här puckeln. Vi är därför litetotåHga över att det inte tidigare kommit fram konkreta förslag frånutredningsmaskineriet. Vi kunde i så fall nu ha haft tillgång till dessa. Avden anledningen har vi velat göra vår markering. Sedan finns det också, som jag sagt, andra skälatt anföra. I den diskussion som förekommit pekar man från vissa håll bara påen del områden, där man vill göra neddragningar. Men - det också själv - inom regionstyrelser och högskolestyrelser befinnerman sig i slutspurten med sitt budgetarbete, där det visar sig att det finns endel att göra när det gäller prutningar. Det är möjligt att det i vissaavseenden är möjligt att göra sådana. Just nu finns i det här huset representanter förregionstyrelsen i högskoleregion för att behandla budgeten. I detberedningsförslag som alla partier där är överens om sägs att de sammanlagdaeffekterna av de åtgärder som styrelsen föreslår och som man alltså är tvungenatt vidta enligt budgetalternativ 1 från regeringen - dvs. en femtonprocentigminskning av anslagen - är förödande för utbildningen. Vidarehoppas man att alternativet inte måste genomföras i sin helhet. Detta tyder påatt det finns rätt stora besvärligheter i denna process. Man skall inte försökage intryck av att det är fråga om någon lätt procedur. Alla partier inom är tydligen överensom att det blir en smärtsam process och att de samlade verkningarna av dessaåtgärder blir utomordentligt svåra. Detta tyder, , på att detinte är så lätt att genomföra neddragningen. Det kan finnas skäl att påpeka attden säkerligen kommer att drabba högskolan oerhört hårt. 8RAUL BLUCHER (vpk) replik: Det är ju en klen tröst, ,att man icke har undersökt den sneda sociala rekryteringen när det gällerenstaka kurser och därför inte kan göra ett antagande om att snedrekryteringennär det gäller sådana kurser inte är lika påfallande som när det gäller deövriga linjerna. Det som har betydelse är ju den snedhet i den socialarekryteringen som är klarlagd. Frågan är vad regeringen kommer att kunna göraoch kommer att göra åt den i fortsättningen. Det är vidare i och för sig betryggande att höra ChristinaRogestams politiska deklarationer å vägnar i de frågor omeventuellt vidgat tillträde till de mindre högskolorna som jag har tagit upp,men dessa deklarationer innebär inte några garantier. Vi har ju vecka eftervecka fått se mångaexempel på att den järnhårda disciplinen i det borgerliga blocket gått Nr120 utexempelvis över de smått progressiva ansatser som kan finnas hos Onsdaeenden 9CHRISTINA ROGESTAM (c) replik; Socialdemokraterna menar allvar med sitt uttalande,säger , och det är bra. Men man skulle kanske ändå i detta skedekunna vara litet mer precis. Man uttalar nu t. ex. inte något alls i frågan omhur stor andel av ungdomskullarna som det är rimligt att planera för och sägeringenting om huruvida det enligt socialdemokratisk uppfattning bör planeras så,att t. ex. samma relativa antal studerande som hitfills skall kunna gå vidaretill högskolan. Viljan att möta ungdomspuckeln med en högreantagningskapacitet är gemensam för oss. Socialdemokraterna vill nu göra ettföga konkret, allmänt uttalande, medan utskottsmajoriteten vill vänta tills vihar sett resultatet av UHÄ:s analys och vet mer om efterfrågan och högskolansfaktiska möjligheter. Större än så är nog inte skillnaden mellanutskottets majoritet och reservanterna i denna fråga. Det vare mig fjärran att säga att det är lätt förhögskolan att genomföra de besparingar som anges i direktiven förpetitaarbetet. Jag sade inte heller något sådant i mitt huvudanförande utanframhöll där bara att vissa besparingar bedöms vara möjliga att göra. Vi har vidare inte heller i regionstyrelsebedömt det vara möjligt att göra de femtonprocentiga besparingarna utan attsmärtgränsen passeras. På den punkten torde alltså regionstyrelserna iStockholm och i vara helt eniga. 10JÖRGEN (); I den socialdemokratiska reservationen 2 tarman, som nämnde, upp frågan om ändring avbehörighetsbestämmelserna för forskarutbildning. Socialdemokraterna vänder siginte i den reservationen mot något förslag från regeringen utan från har föreslagit att utöver den allmänna och särskilda behörighetentill forskarutbildning skall för antagning fordras att den sökande bedöms"äga sådan förmåga i övrigt som behövs för att genomgå utbildningen". är den fråga som var inne på föremålför prövning inom , och när så är fallet brukar vi inomutskottet hänvisa till det, och sedan får vi föra debatter här i kammaren näreventuella förslag kommer. Det är egentligen det som är skillnaden mellanutskottsmajoriteten och minoriteten - att vi från majoritetens sida tycker attdet är rimligt att också den här frågan, som ämbetsverket tagit upp, blirföremål för en seriös prövning. I reservation 3 säger socialdemokraterna att frågan omresurser för handledning av forskarstuderande bör bli föremål för samladekonkreta överväganden. Detta vill man att skall ge till känna. Det ärnågot oklart vad socialdemokraterna avser att man skall göra. Konkreta övervägningar görs fortlöpande utan att någratillkännagivanden görs. I budgetpropositionen föreslås konkret attbasresurserna för forskningen skall öka inom flertalet fakultetsområden. Detär medel som man kan disponera för att bl. a. bestrida kostnader förhandledning. Dessutom föreslås en ökning av antalet utbildningsbidrag.. Vimenar från utskottsmajoritetens sida att de här åtgärderna är ägnade attförbättra förhållandena inom forskarutbildningen. Vi pekar också på att det gåratt göra en hel del lokalt för att förbättra situationen för deforskarstuderande och att UHÄ arbetar vidare med den frågan. Detta ärmotiveringarna för att utskottets majoritet inte anser att något uttalande börgöras med anledning av det socialdemokratiska motionsyrkandet. vill jag citera några meningar urbudgetpropositionen, där utbildningsministern säger följande: "Utbildning och forskning är verksamheter som riktarsig mot framtiden. a. dem skapar vi förutsättningar att tillgodosekommande behov, lösa framtida problem och främja utvecklingen av ett välfungerande samhälle. Jag har i propositioner och i andrasammanhang ofta haft anledning att stryka under detta. I en ekonomisk situationsom fordrar en skärpt hushållning med resurser, en effektivare användning avdem och besparingar är det enligt min mening utomordentligt angeläget att pånytt betona den vitala roll utbildningen och forskningen har församhällsutvecklingen. Det år också angeläget att på nytt framhålla delångsiktiga verkningar som förändringar i utbildningens och forskningensverksamhet för med sig." Jag har tolkat vad sagt tidigare här så,att han i stor utsträckning instämmer i de här tankegångarna ibudgetpropositionen. Även det som var inne på rimmar mycketväl med vad som står i budgetpropositionen. Det är faktiskt på det sättet -trots att det finns motsättningar och vi har haft diskussioner på enskildapunkter - att samstämmigheten numera är mycket stor mellan de politiska partiersom är representerade i utbildningsutskottet när det gäller vikten av forskningoch utveckling. Med detta, herr talman; vill jag yrka bifall tillutskottets hemställan på samtliga punkter. (s) replik: Det är klart att det ofta brukar vara så somJörgen säger att man - när en fråga är föremål för prövning iregeringskansliet eller annorstädes - nöjer sig med det och väntar på attprövningen fullbordas och att det kommer ett förslag till . Men detkan finnas fall där man bedömer att det är så meningslöst att arbeta med denfråga som är föremål för prövning att man vill göra en markering redan på étttidigt stadium. Det här är faktiskt en sådan fråga. har både jag och läst upp UHÄ:s förslagtill komplettering av behörighetskraven för forskarutbildning, och dé somlyssnat till oss eller senare tar del av det anförda i skrift måste ändå göra reflexionen;Är det vettigt att över huvud taget pröva detta? JörgenUllenhag säger att regeringspartierna tycker att förslaget bör bli föremål fören seriös prövning. Men är det verkligen vettigt att pröva sådana här allmänthållna fraser? Jag är förundrad över att den borgerliga majoriteten vill ödaarbete på det, men det kan ju vara regeringens sak vad den lägger ner arbete påi ett regeringskansli. Jag tycker inte att man borde lägga ned arbete på attpröva den här frågan, utan jag tycker att man borde vara överens om att det, omnågonting skall ändras, borde läggas fram mer precisa förslag.Behörighetskravens utformning är viktig. De studerande skall ur den kunna läsaut vad det är som verkligen krävs av dem. Men sådana här allmänt hållna frasersäger ingenting. Det är ju någon människa som skall pröva om de studerandeuppfyller de här allmänt hållna kraven, och där år det verkligen utrymme förgodtycke. Jag har aldrig sett några formuleringar av sådana här krav som varittill den milda grad allmänna och ägnade att ge utrymme,för godtycke. Detär bakgrunden till att vi redan nu tycker att man kan stoppa sådant här elände. JörgenUllenhag kommer tillbaka till detta att vi begär konkreta förslag. Ja, det ärklart att vi hos ämbetsverket måste begära konkreta förslag. Utskottet har juen gäng gjort ett uttalande, en beställning, och sedan händer ingenting.Ämbetsverket i fråga, UHÄ, påpekar att det finns ett behov men kommer inte mednågot förslag. Då kräver vi naturligtvis att man på den här punkten skall läggafram preciserade förslag som vi kan ta ställning till. Det är vad vi kan göra idenna situation. Citatetur budgetpropositionen, som läste upp, har jag i och för sigingen invändning mot. Det intressanta blir egentligen; Är man beredd att ordnaresurser för forskning och högre utbildning och även grundläggande utbildning?Det är testet på hur mycket av vikt man lägger vid forskning, forskarutbildningoch grundläggande högskoleutbildning. 12 () replik: säger att UHÄ :s förslag in te är värt en seriösprövning. Då har han på den punkten en helt annan uppfattning än flertaletremissinstanser, för innan UHÄ lämnade in sitt förslag till regeringen gick detut på remiss, och omkring 50 av de remissorgan som svarade instämde i princip iförslaget, medan 15 var negativa. Under sådana förhållanden är man ändåskyldig, tycker jag, att göra en seriös prövning. Sedan får återigenta ställning till ett förslag om en förändring, om det nu kommer ett sådantförslag, och t. v. gäller faktiskt de bestämmelser som vi har . Beträffandeökade resurser för handledning av forskarstuderande är det viktigt att peka påatt det har skett en förstärkning. Enbart för budgetåren 1980/81 och 1981/82har fakultetsanslagen förstärkts med ungefär 35 milj. kr. Det är då lokalabeslut om fördelning som avgör vilka resurser som kommer att stå till förfogandeför forskarhandledning inom olika områden. Härtillkommer att ett antal nya utbildningsbidrag har tillförts både detta år ochtidigare år. Regeringenhar alltså lagt fram konkreta förslag och är medveten om problemen, och man harvidtagit åtgärder för att förbättra situationen. Detär mot denna bakgrund som det inte ter sig särskilt meningsfullt att stödja densocialdemokratiska motionen och reservationen på denna punkt. Anf.13 () replik; Det må vara som säger, att många remissinstanser hartyckt att det här är bra och att man därför bör pröva saken iregeringskansliet, medan få varit negativa. Jag måste säga att jag alldelesoavsett detta anser att det är konstigt att så många kan vara positiva till ensådan här allmänt hållen formulering. Jag utgår från att det blandremissinstanserna finns många som hör hemma i den högre utbildningens ochforskningens värld, och att de tycker att det är ett bra behörighetskravförundrar mig faktiskt. Alldelesoavsett vad dessa remissinstanser tycker, så fortsätter vi att anse att det härär ett krav som inte bör gå vidare därför att det är så dåligt. Jag är som sagtmycket förundrad över att så många kan ställa upp bakom sådana här krav.Knappast på något annat område skulle man tillåta så oprecisa krav som mantydligen tycks acceptera här. Det är med beklämning jag konstaterar att så ärfallet. 14 () replik: Jag vill bara kort konstatera att vi har möjlighet attåterigen ta upp den här diskussionen, om det efter den seriösa prövning som nugörs skulle komma ett förslag, och vi har ingen anledning att här ikammaren föra en ingående diskussion om detta. Frågan är föremål för prövning,och på vanligt sätt har utskottet hänvisat till detta samt mot den bakgrundenavstyrkt förslaget i den socialdemokratiska mofionen, som följts upp ireservationen pä denna punkt. Anf.15 (): I motion nr 966 har och jag motionerat om insatser för attfå till stånd forskning av permanent karaktär om kooperationen - kooperationensom idé, folkrörelse och företagsform. Vihar fått motionen avstyrkt, men avstyrkt med vad man brukar kalla en positivskrivning. Utskottet säger i sitt betänkande nr 20, s. 11: "Mot bakgrundav utbildningsutskottets tidigare uttalanden utgår utskottet ifrån att fråganom uppbyggnad av forskning om kooperation kommer att ingå i de överväganden somgörs i samband med FRN:s och regeringens arbete med propositionen." Detmåste vara forskningspolitiska proposition som utskottet syftar på. "Utskottetanser därför inte att nu skall begära ett förslag av regeringen.Motion 1980/81:966 bör därför avslås av ", säger utskottetvidare. För detta tackar vi faktiskt. Mendet finns två skäl, inte för avslag utan till att jag helt kort vill ta tillorda när kammaren nu slutligen skall behandla motionen. motionens direkta syfte, nämligen att få till ståndforskning om kooperationen, dels gäller det också ett centralt problem kringhur skall bete sig när nu statsmakterna kommer att ta för vana attsärbehandla forskningen genom en rullande femårsplanering i en speciellproposition , en gång per valperiod. När det gäller den första frågan är det egentligen ganskamärkligt att inte haft en väl organiserad forskning kringkooperationen. I många andra länder bedrivs en nog så intensiv forskning omkooperationen. Genom konsumentkooperationens betydelse i under lång tid- kan vi väl säga - har vi i en rik erfarenhet avföretagsformen. I vårt land förs en livlig diskussion omföretagsdemokratin. Självfallet har kooperationen mycket att bjuda i detsammanhanget, inte minst i tider av svåra och djupgående företagsekonomiskakriser. Ett fördjupat och systematiskt studium av kooperationen borde kunna geåtskilligt. Intresset för att bistå utvecklingsländerna är också sedanlång tid betydande. Vi känner alla till att den kooperativa företagsformenkommit att bli väldigt vanlig när dessa länder nu försöker skapa en ekonomisktillväxt. Nog borde svensk kooperation kunna ha åtskilligt att ge även i dessasammanhang. Den ger redan mycket genom sina intensiva kontakterinternationellt, men en systematiskt bedriven forskning vid våra universitetskulle effektivisera utbytet, tror vi motionärer. Det andra skälet till att jag tar till orda gäller en merövergripande forskningspolitisk fråga: Kan universiteten över huvud taget göranågon nytta när det gäller att ge kunskap av betydelse för den politiskabeslutsprocessen? Om de skulle kunna det, hur bör den forskningen organiseras? Sedan någon tid har i och denfilosofiska fakulteten där blivit kända för sin "temaforskning".Genom att medvetet organisera forskningen i teman, knutna till forskningensmål, försöker man i få till stånd en samhällsrelevant forskning.Linköpingsförsöken bör även i fortsättningen mötas med generositet avstatsmakterna, tycker vi. Men vi vet att ett s. k. tema blir inaktuellt- i varjefall blir det inaktuellt om forskningen är framgångsrik. Det som inte blirinaktuellt är den ämnesinriktade forskningen, eftersom "ämnet" ärmer tidlöst än "temat". Skulle man medvetet kunna organisera ett månginstitutionelltsamarbete vid våra äldre universitet, borde också dessa kunna bidra till en s.k. samhällsrelevant forskning. En forskning om kooperationen som företagsform, idé ochfolkrörelse innefattar en stor mängd traditionella forskningsdiscipliner.Rimligen kunde företagsekonomin bidra i ett sådant månginstitutionelltsamarbete. Säkert skulle också den existerande företagsekonomiska forskningenmå bra av att brottas med begreppet ekonomisk rationalitet, när detta inteuttrycks i vinstmaximeringsprinciper utan som det uttrycks i den kooperativaföretagsformen, nämligen "till konsumentens nytta". kunskapen ha nytta av att analysera hur beslut fattas ochpåverkar ett företag som arbetar enligt kooperationens principer. Ekonomiskhistoria och idéhistoria är andra discipliner som kunde utnyttjas, om manorganiserade ett månginstitutionellt samarbete inom de traditionellauniversiteten för forskning om kooperationen. När vi nu väntar på den första forskningspolitiskapropositionen, som skall komma , står vi inför den gamla frågan omvad som skall komma först: hönan eller ägget. I det här sammanhanget gäller detom skall vara med och initiera ett forskningspolitiskt program ellerom det räcker med att tjänstemännen i utbildningsbyråkratin svarar förinitiativen. För egen del tycker jag att utbildningsutskottet mycket val hadekunnat ta chansen att uttrycka en mening om hur ett forskningsprogram kringkooperationen kunde se ut - dvs.