prot · G409153 · 1980-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1980/81:153 1 § Anmälan om kompletteringsval till utskott Centerparfietspartigrupp har som ledamot i arbetsmarknadsutskottet anmält inträtt såsom ersättare för . ledamoti arbetsmarknadsutskottet () 2 § Justerades protokollen förden 20, 21 och , 3 § Föredrogs och hänvisadesMotion 1980/81:2208 tillförsvarsutskottet 4§ Föredrogs men bordlades åter betänkanden /81:26 och 28Försvarsutskottets betänkande 1980/81:28 betänkande1980/81:63 betänkande 1980/81:17 Folkbildning m. m. 5 § Folkbildning m. m. Föredrogs utbildningsutskottetsbetänkande /81:36 om folkbildning m, m, (prop. 1980/81:127), AnL 2 Utbildningsministern : Folkbildningsarbetets starka expansion underde senaste årtiondena har sin förklaring i en växande insikt om hur storabehoven är. Särskilt viktigt är det att man i ett välfärdssamhälle söker bryggaöver klyftorna mellan dem som haft förmånen att få del av mycken utbildning ochde stora grupper som av olika skäl inte tidigare berörts av den snabbautveckling som ägt rum på utbildningens område. Det är vad som skett under1960- och 1970-talen, Folkrörelsernas målmedvetna engagemang i folkbildningsarbetethar varit en förutsättning för den tillväxt som ägt rum. Det är därför med stortillfredsställelse jag noterar utskottets enhälliga uppslutning bakom denmarkering som jag i propositionen gjort av värdet av studieförbundens ochdärmed folkbildningsarbetets förankring i folkrörelserna och deras värderingar. Om folkrörelsernas satsning på folkbildningsarbetet alltsåär den ena förklaringen till verksamhetens expansion, så är den breda politiskauppslutningen kring stödet fill folkbildningen den andra. ,landstingen och kommunerna har tillsammans gjort det möjligt för studieförbundenatt erbjuda studiecirklar till priser som i stort sett undanröjt de ekonomiskahindren för människor att delta. Därför utlöste beskedet om att besparingarmåste göras också på anslaget till studieförbundens verksamhet naturligt nog irritationoch oro. Det talades på sina håll om dråpslag mot folkbildningen. Jag hartidigare i något sammanhang sagt att det fanns kraftiga övertoner i den kritiksom riktades mot regeringen för besparingsförslagen. Också de förslag somriksdagen skall ta ställning fill fick, åtminstone i inledningsskedet,del av denna kritik. Delvis berodde det kanske på att vi vid närmare eftertankeoch prövning fann det lämpligt att genomföra besparingarna som detnya bidragssystemet introducerades. Det är också vad som sker. Mot den här bakgrunden är det med stor tillfredsställelsejag konstaterar att prakfiskt taget total enighet nu föreligger i ett par av deallra viktigaste avseenden som riksdagsbeslutet gäller. Denna glädjande enighet gäller för det första vad som ipropositionen sägs om folkbildningens mål och uppgifter. Det är mycketbetydande förändringar som genomförts på utbildningens område sedan riksdagensenast, , hade att ta ställning fill en folkbildningsproposifion.Folkbildningens mål och uppgifter är i allt väsentligt desamma nu och föröde årsom ligger framför som de varit de viktiga åren . Ocksånär det gäller de särskilda markeringar som jag gjort om studieförbundensfrihet och rätten till profilering av verksamheten i enlighet medstudieförbundens och medlemsorganisationernas värderingar föreligger enfullständig enighet. Jag ärpersonligen särskilt glad över att det visat sig möjligt att få bred uppslutning kring de förslag som syftar till att befästastudiecirkelns karaktär av en kamratkrets för gemensamma studier. Nära sambandhärmed har de förslag som är avsedda att bevara cirkelledarskapets karaktär avförtroendeuppdrag som skall fullgöras i huvudsak på ideell basis. Självfalletstår de förslagen inte i motsats till insikten om att det för vissa delar avcirkelverksamheten alltjämt finns behov av cirkelledare med betydandeämneskunskaper och som har ledarskapet som yrke. Enigheten gäller för det andra det schablonsystem förbidraget till cirkelverksamheten som föreslås. Ett av huvudsyftena med dennakonstruktion är att befria studieförbunden från en del av den administrafionsom successivt byggts upp och som varit nödvändig i ett system där bidragetskulle utgöra en viss procent av havda kostnader. Schablonbidraget möjliggör också - och det är inte mindreviktigt - en friare användning av de medel som staten ställer till förfogande.Både i cirkelverksamheten och i den utvidgade kulturverksamhet i folkbildningensom det nya bidraget nu möjliggör är det viktigt att bidragen verkar så litestyrande som möjligt. Det har också varit en strävan att inte ställa upponödiga hinder för sådan verksamhet som står i överensstämmelse medfolkbildningens grundläggande mål eller att kräva en mer omfattande redovisningän vad som är oundgängligen nödvändig. Jag vill här för klarhetens skull peka på ett par exempeldär denna grundinställning enligt min mening bör vara bestämmande och fårtydliga positiva konsekvenser. Det finns i nuvarande bestämmelser särskilda regler förmusikcirklar. En strävan i propositionen är att onödiggöra alla dispenser. Menskulle reglerna för musikcirklarna bringas till fullständig överensstämmelsemed de regler som gäller för andra cirklar, skulle man få lov att bortse frånde speciella förhållanden som framkallat särbestämmelserna. Dessa bör därförfortsätta att gälla som . Ett annat exempel är tillämpningen av den regel om högst75 % i bidrag till projekt i kulturverksamheten som föreslås och som utskottetanslutit sig till. Det bör normalt vara tillräckligt att man redovisartotalsummorna för samtliga kulturprojekt inom en studieförbundsavdelning ochkan visa att bidraget för dessa inte uppgår till . Detta är bara ett par exempel på den grundinställning somkommer till klara uttryck i propositionen och som utskottet gett sin anslutningfill genom att tillstyrka de förslag som avser redovisning och kontroll. Jag vill gärna sluta med att peka på hur riksdagensanslutning till propositionen är en tydlig markering inte bara av ökad frihetför studieförbunden att själva träffa avgörandena om verksamhetens inriktningoch tyngdpunkter. Den innebär ett väsentligt ökat ansvar. Det är interiksdagen - och inte heller landstingen eller kommunerna - som skall bestämmaoch ta ansvaret för om den ena eller den andra verksamheten skall genomföras,om det ena eller det andra ämnet skall bedömas som angelägnare, om den enaeller den andra gruppen av medborgare skall nås av folkbildningens för helavårt samhälle så viktiga insatser. Folkbildning m. m. nupå ett nytt sätt studieförbunden själva och deras medlemsorganisationer. Detinnebär på inget sätt att staten undandrar sig sitt ansvar. Det tar genom att ge studieförbunden bättre möjligheter att arbeta i enlighet medsina grundläggande värderingar, sina egna och medlemsorga-nisafionernas. AnL 3 (): Inledningsvisvill jag säga att när det gäller utbildningsministerns besked om en förenklingav redovisning av kulturprogrammen har jag rådgjort med , somhar denna fråga på sin lott. Vi har även rådgjort med utskottets ordförande,och vi vill understödja den tankegång som innebär att man skall försöka hittaen sådan förenklingsform som utbildningsministern här redovisar. Närvi nu har lämnat bakom oss kan vi konstatera att det blev en periodsom gav vuxna kortutbildade medborgare en ny tro, en tro på att deras tid nuhade kommit - nu skulle de få sin rättmätiga andel av utbildningssamhälletsresurser, Ibesluten om införandet av det särskilda vuxenutbildningsstödet och genom anvisade medel för uppsökande verksamhet, främst på arbetsplatserna menockså genom försöksverksamhet i bostadsområdena, fanns en klarfördelningspoHtisk inriktning. De gjorda erfarenheterna av dessainsatser har också varit goda, och allt föreföll bh en god grund att byggavidare på in , Helavuxenutbildningsreformen byggde på förutsättningen att nå ökad likhet ochjämställdhet inom ett så viktigt område av vårt samhällsliv som utbildningen.Huvudtanken i dessa strävanden blev att staten skulle ta en större del avkostnadsansvaret. Men så har inte skett. Den borgerliga majoriteten i riksdagenoch den borgerliga regeringen har i stället lagt fram ohka förslag som begränsarde vuxnas möjligheter. De vuxnas optimism och tro har förbytts iett konstaterande att nu sker en årlig gradvis försämring av deras möjhghetertill utbildning. Vikan notera den utveckHngen när det gäller anslagen fill kulturverksamheteninom folkbildningen. Även om anslagsbeloppet förefaller stort, finns det en heldel inslag som gör att vi vågar det påståendet. Men det är ett område som LarsGustafsson kommer att närmare beröra i sitt inlägg, så jag skall inte gå in pådet. Vikan också konstatera en gradvis försämring när det gäller exempelvisstudiecirkelverksamheten. Menar vi allvar med vår strävan att fördjupademokratin måste vi, som utbildningsministern också har betonat här , medkraft stödja folkrörelserna och deras studieförbund i arbetet att ta fill varade många människornas engagemang, Alla undersökningar som gjorts betonar ochunderstryker den stora betydelse studiecirkeln har som instrument för att gekortutbildade, handikappade och invandrare - för att nämna några grupper -möjlighet fill komplettering av sina kunskaper. Vi kan också konstatera attmånga efter studiecirkeln fortsatt att bedriva behörighetsgivande studier iKOMVUX och i högskolor. attäven utbildningsministern gjort sådana konstateranden . Därförprotesterade vi socialdemokrater med stor skärpa når beslutet om"tak" på studiecirkelverksamheten föreslogs och beslutades av denborgerhga riksdagsmajoriteten. Vi menade då att folkbildningens frihet sattespå undantag. Det var ett avsteg från tanken om den fördelningspolitiskainriktningen av arbetet. Det förslag fill ny bidragskonstruktion som statsrådetWikström nu lägger fram kan vara värt att pröva tycker vi, och vi krifiserarinte heller det. Men nog är det ägnat att inge tveksamhet att inte fillräckligaekonomiska resurser tillförs det nya systemet, när det nu träder i kraft. Denfördelningspolitiska effekten blir enligt vårt förmenande försvagad, när mangör den här nya bidragskonstrukfionen. Men man har inte lagt in tillräckhgt medekonomiska resurser i systemet. Tveksamhetenär lika stark på en annan punkt, och här skulle jag vilja attutbildningsministern lämnar en förklaring till vad han menar, då han iproposifionen säger att när det gäller det lägre timbidraget till studiecirklarna,så föreslås ingen begränsning av antalet studietimmar. Men det löftet tasfillbaka - tycker vi i varje fall - en bit längre fram i skrivningen. "Jagär angelägen om att understryka, att jag anser att den kostnadsnivåjag här räknar med för den statliga bidragsgivningen fillstudiecirkelverksamheten inte får överskridas ," Vårtveksamhet övergår till en förvissning om att förslaget blir en försämring påsikt, när statsrådet tillägger att om det visar sig attstudieförbunden kan anordna ett väsentHgt större antal studiecirklar med detlägre fimbidraget än som motsvarar hans beräkningar, så anser han detnödvändigt att under ett kommande budgetår vidta motsvarande besparingar. Jagtycker det skulle vara bra om utbildningsministern, när han nu befinner sig ikammaren, litet närmare ville förklara vad som ligger bakom de olikaskrivningarna. De innebär nämligen att , om dess majoritet följer förslageti proposifionen, behåller möjligheten till begränsningar i verksamheten. Vimenar alltså att taket i det sammanhanget blir kvar. Folkbildningenär ett av de områden där vi menar att sparåtgärderna bör genomföras med storförsiktighet och med stor lyhördhet för vad studieförbunden själva anvisar somvägar att gå för att även folkbildningen skall vara med och ta sin del av detekonomiska ansvaret. Här kan vi konstatera att den lyhördheten harutskottsmajoriteten inte visat. På en rad punkter har utskottet hållit med ossi sak men slutligen åberopat den usla ekonomin som ett skäl för sinamajoritetsförslag. Härgäller det ändå grupper som har behov av samhällsinsatser, både av de tidigareav mig angivna skälen och för att de bättre skall kunna fungera i dendemokratiska och samhälleliga beslutsprocessen - för att kunna vara med ochutforma ett framfida bättre samhälle att leva i för oss alla. Det är därför vimenar att den uppsökande verksamheten skall läggas så nära som möjligt demänniskor, bland vilka verksamheten skall bedrivas. Därför är vi socialdemokraterockså mycket nöjda med att det i utskottet nåtts enighet kring förslaget i vår egenmofion om att den uppsökande verksamheten på arbetsplatserna skall ligga kvarhos löntagarorganisationerna och inte överföras tiH studieförbunden, somutbildningsministern föreslog. och har presenterat så bärande skäl för att den uppsökandeverksamheten skall bedrivas på arbetsplatserna och skötas avlöntagarorganisationerna själva att här har sakskälen varit avgörande för attutskottet enigt föreslår att den ordning som vi har skall gällaoförändrad. Avslutningsvisvill jag säga ett par ord,om några av de reservationer som vi fogat fillutbildningsutskottets betänkande nr 36, Medhänvisning till vad jag sagt om otillräckliga ekonomiska resurser idet nya bidragssystemet menar vi att tilläggsbidraget till handikapp- ochhemspråkscirklar samt cirklarna i samhällsinriktade ämnen bör räknas upp till20 kr, per studiefimme. Vi menar att när tilläggsbidraget fick ett såotillräckligt ekonomiskt innehåll, hade det varit bättre om de nuvarandepriobidragen funnits kvar. Men så har inte blivit fallet. Därför yrkar jag bifallfill reservafion 1, Iöverenstämmelse med vad vi anfört i motionerna 2049 och 2064 menar vi att devuxna kortutbildade bör ges bättre möjligheter att förkovra sig i svenska ochengelska språken. Det kravet är också i överensstämmelse med önskemål frånlöntagarorganisationerna. Även här menar vi att ett tilläggsbidrag med ,bör utgå. Därför yrkar jag bifalltill reservation 2, Ireservafion 9 föreslår vi en höjning av bidraget till studieförbundensorganisationskostnader. Utbildningsministern nämnde här att han var inne påtanken att man skulle förenkla arbetet rent administrativt för studieförbunden,och det är bra. Men de medel som anslås är ju avsedda att ge studieförbundenmöjligheter att fungera bättre och exempelvis svara upp mot de krav som ställsi den proposition som vi nu behandlar, och vi anser att medlen trots allt ärotillräckliga. Statsrådets tal om studieförbundens frihet att bedriva enverksamhet som motsvarar medlemsorganisationernas önskemål och att ideologisktprofilera verksamheten bhr ju endast ord om man inte ställer resurser för denverksamheten till studieförbundens förfogande. Dessutom ökar kravet pårådgivning med det nya bidragssystemet. För att detta arbete skall kunna skötasbättre föreslår vi ytterligare 8 milj, kr. Jag yrkar bifall tillreservation 9, Behovetav teckenspråkstolkar har vi alla varit eniga om. Ökaderesurser för detta ändamål anvisades . Men villutskottsmajoriteten med åberopande av "det rådande statsfinansiellaläget" inte fortsätta på den principiellt riktiga vägen. Det här är ettområde där den av mig tidigare anvisade försiktigheten i sparåtgärder skulle havarit välbetänkt. Därför föreslår vi ytterhgare 1 milj, kr, för ändamålet. Jag yrkar bifall tiUreservation 10, Närdet gäller medelsanvisningen har vi i reservation 11 preciserat anslagsposternaunder förusättning av bifall till våra tidigare reservafioner. Under de förutsättningarna, herr talman, yrkar jagäven bifall till reservation 11, ställde en direkt fråga till mig om det lägreschablonbidraget. Syftetmed det delade schablonbidraget är att undvika ett "idiotstopp" icirkelverksamhetens utveckling. Detär däremot inte meningen att 25-kronorsbidraget av budgetskäl skall medge enobegränsad expansion. Densvårighet som studieförbunden redovisat är att de tvingas iaktta en fixvolymgräns. Utan att syfta till eller räkna med att de cirklar för vilka25-kronorsschablonen utgår, har studieförbunden sett det som starktfördelaktigt om en viss flexibilitet finns härvidlag. Jaghar mig bekant att det knappast finns anledning att räkna med att den angivnavolymgränsen för antalet cirkelfimmar kommer att överskridas under det kommandebudgetåret. Om så skulle ske får vi tillsammans se hur det vid övergången fillett kommande år skall regleras för att det mål skall nås - som också uttrycktsi propositionen - att ramarna inte skall överskridas. Detär alltså inte ett absolut tak, men det är en anvisning om att ett eventuelltöverskridande naturligtvis får konsekvenser för framfida budgetberäkningar. AnL5 () replik: Jag ber attfå tacka för preciseringen. Detskulle alltså innebära att om det sker ett överskridande - vilket kanske kanförefalla otroligt just , eftersom verksamheten i studieförbunden harstagnerat, men om det skulle bli ett mindre överskridande - är det inteutbildningsministerns avsikt att då gripa in och vidta de åtgärder som jagtyckte framgick av propositionen. Alldeles självklart är att om verksamhetenökar så mycket, så får vi väl ta upp en diskussion vid den fidpunkten. Jag är tacksam för detsvar och den precisering som jag har fått. AnL6 HANS NYHAGE (m): Det finns all anledning att erinra om den viktiga roll som detfria och frivilliga folkbildningsarbetet har spelat och alltfort spelar förmånga människor i vårt land och den betydelse det också haft för uppbyggnadenoch utformningen av vårt samhälle. Denkraftiga samhällsomvandling som tog sin början under senare delen av 1800-taletinnebar ett klart förändrat synsätt på den enskilda människans ställning ochvillkor. Kravet på vidgade kunskaper hos vårt folk växte sig allt starkaresåväl från samhällets sida som från den enskilde själv. Det togs sig uttryck ien reformering av grundutbildningen i våra skolor, men visade sig i kanske ännuhögre grad i ett allt starkare sökande efter kunskaper och bildning bland devuxna. Det fria och frivilliga folkbildningsarbetet harsitt ursprung i de folkrörelser som växte fram och börjanav , Den första "moderna" studiecirkeln fiUkom inomnykterhetsrörelsen med folkbildaren som inifiafivtagare.Den kom snart att få många efterföljare. Föga anade man väl då vilken oerhördgenomslagskraft denna form att bedriva folkbildning skulle få. Behovet avkunskapsinhämtande var stort inom breda folklager. Här fanns möjligheterna attfå detta behov tillgodosett på ett enkelt anordnat, föga kostnadskrävande sätt. Studiecirkelverksamhetenkom mycket snabbt att sprida sig och ta allt större proportioner. Detta leddetill krav på samordning och en fastare organisation. Tanken på att bildasärskilda studieförbund i nära anslutning fill folkrörelserna växte fram. Denkom också att förverkligas som en följd av att statsbidrag till studiecirklarinfördes , bildades ABF, och under hand tillskapades sedan fleranya studieförbund, framför allt , efter samma modellsom ABF och med anknytning till skilda folkrörelser. finns, sedan sammanslagningav några förbund fill större enheter ägt rum, tio statsbidragsberätfigadestudieförbund. Utvecklingenunder vittnar om att från allmänhetens sida allt större kravrests mot studieförbunden att tillgodose kunskaps- och bildningsbehoven.Verksamheten har vidgats på ett mycket påtagligt sätt och kommit att omfattaallt fler sektorer av samhällslivet. Från samhällets sida har man insett värdetav denna verksamhet och givit den sitt stöd. Inget tvivel kan råda om att dessainsatser från samhällets sida varit till stort gagn inte bara för mångaenskilda människor utan också i hög grad för samhället som sådant. Äveni dag vittnar omfattningen av det studiecirkelarbete som bedrivs om att dettahar en stor uppgift att fylla. Miljontals människor använder sig av dennamöjlighet att berika sin tillvaro: genom att öka sina kunskaper, höja sinbildning och vidga sina vyer. Utomordentliga prestationer genomförs i dettasammanhang. Det görs kulturinsatser av stor betydenhet och av bestående värde. Detfinns skäl att särskilt påtala detta när det fria och frivilligabildningsarbetet utsätts för de mest häpnadsväckande angrepp från håll där manrimligen borde veta bättre. Inträffade fall av missbruk - och sådana inträffardess värre på snart sagt alla områden i vårt samhälle - och överträdelser avbestämmelser tar man till intäkt för att generellt fördöma och nedvärderastudieförbundens arbete och verksamhet. Även utnyttjandet avbidragsbestämmelserna inom gällande regler förlöjligas och svärtas.Hobbyverksamhet, som det heter utan anspråk på förtydligande, ochfritidsverksamhet är den enskildes egen angelägenhet, säger man, som han tillfullo skall bekosta själv. Av någon anledning drar man gränsen just vidstudieförbundens verksamhet och "glömmer" av någon anledning denomfattande subventionering som äger rum från samhällets sida t, ex, på musikensoch teaterns område, inom idrotten samt när det gäller biblioteken ochtidningsvärlden. Det minsta man har rätt att kräva är konsekvens i synsättet påvad som är hobby- och fritidsverksamhet. Det är hög tid att vi alla lär oss att kultur ärett brett begrepp och att möjligheterna att omfattas och tadel av den är mycketolika. Det är inte alla som har fillgång till kraftigt subventioneradeOpera- och Dramatenföreställningar, Förmånga människor innebär det egna skapandet en kulturupplevelse av mycket störrebetydelse och värde än den kultur som färdigserveras från t, ex, scen ochestrad och genom utställningar. Vi gör säkert alla klokt i att visa respekt ochhänsyn för detta synsätt och att vara försikfiga med våra nedvärderandeomdömen. Detär också hög tid att de tidningar som i sina ledarspalter går till storms medonyanserade angrepp mot studieförbunden ser fill att deras medarbetare haråtminstone någon vetskap om det verkliga förhållandet inomfolkbildningsarbetet, innan de tar till orda. Besserwisserattityden framstårdessutom i sin speciella dager när man, som hänt tidigare, inte ens berederplats för genmäle mot de påståenden som presenteras på ledarplats eller gör detförst efter påstötningar. Även om det är förståeligt att man vill tiga ihjäldebatten, borde åtminstone känslan för rent spel bjuda att den anklagade harmöjlighet att försvara sig. proposition som utskottsbetänkandet bygger på är det ett par saker som jagsärskilt vill fästa uppmärksamheten på. Det ena gäller rätten fill profilering,och det andra är tolkningen av begreppet fritt och frivilligt. Iproposifionen uttalar utbildningsministern att han betraktar rätten tillprofilering - ideologiskt och på annat sätt - i enlighet medmedlemsorgani-safionernas grundläggande värderingar som en förutsättning föratt studie- ' förbunden skall kunna fullgöra sina uppgifter. Han konstaterarsamfidigt att folkbildningsarbetet också har en annan och vidare uppgift än-attbetjäna organisafioner av skilda slag, nämligen att åt en bred allmänheterbjuda studier av den speciella karaktär som är kännetecknande för det friaoch frivilliga folkbildningsarbetet. Den nyssnämnda profileringen bör enligtutbildningsministern ses som en värdefull tillgång också i den verksamhet somriktar sig till den breda allmänheten. För att ytterligare markera detta börhittills gällande krav på en objekfiv och allsidig belysning av studieämnenautgå ur bestämmelserna för att erhålla statsbidrag och i stället ersättas medatt arbetet skall präglas av saklighet och en strävan till allsidig belysningav studieämnena - helt i enlighet med vad folkbildningsutredningen föreslog.Folkbildningsarbetet skall bedrivas i en anda av tolerans och respekt föroliktänkande på ett sådant sätt att självständigt tänkande och ställningstagandefrämjas. Detfinns, enligt min mening, ingen anledning att ifrågasätta studieförbundensrätt att ideologiskt profilera all sin verksamhet. De studieförbund som har endylik åstundan skall naturligtvis göra detta, och självfallet bör man se tillatt klargöra det också i sina kursprogram. Men de studieförbund som viU erbjudasina cirkeldeltagare en verksamhet som är fri från ideologiska värderingarskall givetvis ha motsvarande rätt att göra detta. Den ideologiskaprofileringen får aldrig bli ett tvång. För den helt övervägande delen av denstora allmänheten är den totalt ovidkommande - man betackar