prot · G40941 · 1980-12-31 00:00:00 — Förslaget innebär också att villkor bör uppställas som geruttryck för principen att en internationell koncern har ansvar för vad dessdotterbolag gör, så att de på ett meningsfullt sätt fullgör vad som gällerenligt lag och avtal om informations- och förhandlingsskyldighet. Mot den bakgrunden har också de socialdemokratiskaledamöterna i utredningen hävdat att man måste gä längre än OECD-kodens krav idessa avseenden. Men det är på den basen som de socialdemokratiskareservan-terna i näringsutskottet vill bygga upp en kontrollagstiftninggentemot de utländska företagen i vårt land. Sammanfattningsvis innebär detta att de utländskaföretagen inte diskrimineras, men att vi får ett mera jämställt lägeförhandlingsmässigt mellan inhemska företag och utländska företag. Vad som skett i och i visar enligtvår uppfattning att det inte räcker - som dét hävdats i en del sammanhang - medatt hänvisa fill de gentemot multinationella företag frivilligauppförandereglerna, utan att det behövs tvingande regler i vissa fall. Dessa frivilliga regler, som har gått i spetsen för,fungerar tjrvärr inte när de behövs som bäst. För att belysa detta skall jagavslutningsvis citera ett uttalande som gjorde isamband med nedläggningen av : "Den intar en alltmer undfallandeattityd till de multinationella företagens framfart och brist på efterlevnad avOECD;s s k uppföranderegler. SAF bedriver en fortlöpande sabotageverksamhetför att hindra att reglerna får avsedd effekt. Så här kan det inte fortsätta, skriver Fabriks iett brev till LO och kräver att LO vid nästa möte med tar upp hela fråganom uppförandereglerna. Detsenaste exemplet på att reglerna inte efterlevs är nedläggningen av Goodyearsfabrik i . Fabriks och de övriga fackliga organisationerna vidGoodyear krävde med hänvisning till OECD-reglerna att få förhandla medkoncernledningen i , men facken blev bryskt avspisade. ÄvenFirestone och det multinationella läkemedelsföretaget i harvägrat att låta facken förhandla med koncernledningen. -De av förbundets medlemmar som kommit i praktisk kontakt med ärdjupt besvikna. De praktiska erfarenheterna upplevs som etthån mot löntagarna." Detär ett och annat hårt ord i detta uttalande, något som är förklarligt motbakgrund av vad som faktiskt skett, men totalt sett måste man säga att denämnda exemplen klart visar att de frivilliga OECD-reglerna inte fungerar i entillspetsad situation. Det är därför vi som i näringsutskottet företrädersocialdemokraterna vill få till stånd speciella regler som innebär en hårdarekontroll av de utlandsägda företagen. Meddetta, herr talman, ber jag att få yrka bifall till den socialdemokratiskareservationen. Underdetta anförande hade ledningen av kammarens förhandlingar för en stundövertagits av andre vice talmannen. 35 (vpk): tillbaka görs försök att ånyo lansera den s. k. friakonkurrensen och dess idéer som lösningen på vår tids ekonomiska problem. Dettaliberala - jag vill kalla det så - sagoberättande kännetecknade f. ö. i höggrad Svenska arbetsgivareföreningens hållna kongress. Hur ser då denekonomiska verkligheten ut? Denekonomiska maktkoncentrationen fortsätter här hemma och ute i världen. En alltmindre krets får alltmer att bestämma om, och de stora fiskarna äter upp desmå. Denfranske ekonomen beskriver i en bok utvecklingen på följandedrastiska sätt: "1968var man tvungen att ta de 6 000 största företagen i den utvecklade världen föratt få en total omsättning på . 1976 behöver man inte tamer än de 600 största företagen. 1984 kommer det att räcka med ett 60-tal storaföretag som kan sägas vara med i 1 000-miljarderdollarklub-ben. På sexton århar koncentrationen gått från 6 000 fill 60 företag - en koncentrafion somöverglänser de vildaste fantasier." Drivkraftenför denna enastående koncentrafion av företag och ekonomisk makt är denkapitalistiska jakten på profit. Denna koncentration skapar det transnationellaföretaget och dess senaste företeelse, de s. k. konglomeraten - företagsgiganter som syftar till superkoncentration och s. k. diversifieringi stor skala. Mankan säga att dagens och gårdagens ekonomi med sina industriella aktiviteter,sina väl avgränsade marknader, är i upplösning. Det finns en tydlig tendens attde stora företagen mer och mer utvecklar sig i alla branscher. Nuför fiden är det inte alls ovanligt att dessa företag t. ex. går in iflygbolag, containertransport, förlagsverksamhet, utbildning, medicin, arkitekturoch byggindustri. För att klara sina kolossala investeringar söker man pengardär de finns - och suger då upp banker, försäkringsbolag ellerkreditkortsföretag. Om man vill, kan man i sammanslagningen av ett svenskt exempel - om än i begränsad skala - på denna internationellatrend. Dessa stora företag kan genom omplacering av kapital till ständigt nyabranscher där tillväxten är större trygga en ökad lönsamhet. Utvecklingeninnebär att stora transnafionella företag får en makt och ett inflytande som ärstörre än många nationella regeringars. Erfarenheten visar redan att åtgärdersom regeringar och fackliga organisationer vidtar för att söka motverka dettaotillbörliga inflytande får en mycket begränsad effekt. Hotet mot demokratiskinsyn och nationell kontroll är redan en realitet. En utmärkt illustration tillvad som håller på att ske är att direktörerna förstöverenskom om strukturförändringar av stor betydelse för vårt lands helaframtida ekonomi och sedan pliktskyldigast meddelade detta per telefon tilllandets industriminister. Oronför denna utveckling, som av en del ekonomer fortfarande anses vara i sinlinda, är verkligen befogad. Och enligt kommunisterna finns detanledning till att lagstifta mot multinationella företag. Vi ger därviduttryck åt en utbredd opinion inom den fackliga rörelsen, där man i denaktuella utvecklingen ser hot mot avtalsvillkor och sysselsättning. Detär denna grundinställning som har väglett vpk då vi har motionerat om attriksdagen skall begära förslag om lagstiftning mot mulfinafionella företag. Internationellainvesteringar och multinationella företag har också uppmärksammats inom OECDoch föranlett utarbetandet av s. k. uppförandekoder och riktlinjer förmultinationella företag. Dessa riktlinjer och deklarationer har en avgörandebrist, eftersom de inte på något sätt är bindande. De multinationella företagenbehöver helt enkelt inte bry sig om deklarafionerna, om de inte vill! Enligtvår mening kan själva innehållet i riktlinjerna, efter vissa skärpningar som vihar angivit i motionen, läggas till grund för en svensk lagstiftning. socialdemokratiska reservationen kritiseras nu att vi inte utförligtbeskrivit detaljinnehållet i en lagstiftning. Men ambitionen har i dettasammanhang inte varit att utarbeta fullständiga riktlinjer för en nylagstiftning. Vi har dock pekat på några avgörande krav på en sådanlagstiftning. Främst betonar vi då kravet att den samhälleliga och fackligainsynen i utländska multinationella företag som etableras i skall bli likastor som den skulle ha varit om företaget hade varit svenskt. Vidare betonar viatt det av företaget skall krävas en fullständig etablering. Detta innebär attden verksamhet företaget i har skall vara så beskaffad att den kandrivas vidare i annan regi om företaget drar sig ur. Detmåste också enligt vår mening finnas sanktionsbestämmelser knutna till dennalag. Man skall alltså inte ostraffat kunnat bryta mot lagen. Men framför alltanser vi att frågan om lagstiftning inte får uppskjutas ytterligare. Därviddelar vi reservanternas krav på att ett lagsfiftningsförslag, som de säger isin text, skall läggas fram. Vi tycker att reservationens skrivning är sådan att den i långa styckenfillmötesgår våra grundläggande krav. Den är på så sätt föredömlig, då denmöjliggör för oss att stödja reservationen, även om vår mofion går längre.Anledningen till att vi kan stödja reservationen är framför allt att det idenna så starkt betonas att ett förslag till lagstiftning - i stort utformat ienhghet med vad vi vill - bör läggas fram. Det är just tempot som vigärna vill betona. Det har dock gått den fullödigautredningen lades fram. Jag yrkar därför, herrtalman, bifall till reservationen. 36 JOHANOLSSON (c): Näringsutskottethar förelagt ett ganska utföriigt betänkande i den fråga som nubehandlas. Där redovisas hur man på olika områden diskuterar de problem som kanvara förknippade med multinationella företag och hur läget är såväl ute iEuropa som i de nordiska länderna och här hemma i . Av betänkandetframgår att uppmärksamheten är starkt riktad mot det här frågekomplexet och söker lösningar för att komma till rätta med de problem som i olikaavseenden anmäls, och att komma till rätta med dem på ett sådant sätt att maninte bortser från de fördelar som företag över gränserna kan ha. InomOECD har man antagit riktlinjer för hur de multinationella företagen bör verkaoch hur de skall behandlas i de ohka medlemsländerna. En kommitté har i uppdragatt följa frågornas vidare utveckling och att rapportera om sina erfarenheter.Man kan förvänta att nya och mer aktuella rikthnjer och överenskommelser kommeratt diskuteras när erfarenheterna ger anledning därtill. har också frågan om multinationella företag tagits upp. En utredningsrapporthar publicerats i början av det här året. Gemensamma nordiska förberedelser förmultinationella företags behandling i internationella sammanhangrekommenderas. En harmonisering av gällande regler för etablerande avmultinationella företag aktualiseras. En rapport bereds inför rådets nästasession . ISverige har genomförts ett omfattande utredningsuppdrag under ledning av förrelandshövdingen . Utredningen ledde fram till tre olika förslag vadavser åtgärder för kontroll och översyn av multinationella företags verksamheti . Starkt delade meningar redovisades såväl i utredningen som vidremissbehandlingen. har också vissa uppdrag beträffandemultinationella företags verksamhet. En del rapporter har lämnats, ochytterligare några kan påräknas. Frågorangående de multinationella företagen behandlas därjämte i ett flertalutredningar och i olika organ, t. ex. i bokföringsnämnden och statistiskacentralbyrån. Alltdetta visar att det är en mycket komplex fråga som vi diskuterar och att maninte utan vidare kan genomföra en lagstiftning på det underlag som finns.Inom finns det också en interdepartemental arbetsgrupp somhar till uppgift att löpande följa och bereda frågor rörande multinationellaföretag. Allt utredningsmaterial bereds f. n. inom regeringen, och utskottetsmajoritet har uttalat att man förutsätter att regeringen efter fullbordatberedningsarbete kommer att lägga fram förslag i frågan. Mot denna bakgrundavstyrker utskottets majoritet den motion som är väckt i ärendet. Jag vill, herr talman, meddetta yrka bifall till utskottets förslag. Anf.37 (): När man lyssnar på inlägg förstår man varförnäringsutskottets borgerliga majoritet inte vill ha någon större fart påregeringens handläggning av den här frågan. inlägg var ett endalångt staplande av invändningar och av försvårande omständigheter förregeringen när det gäller att komma fram till ett snabbt beslut. Det är därförsom vi menar att det var riktigt att avge en reservafion med krav på en skyndsamhandläggning av frågorna och ett snabbt förslag från . Regeringenhar haft det här ärendet om hand från det att utredningen lade fram sittbetänkande, alltså , men man har ännu inte gjort någonfing.Möjligen har regeringen varit passiv därför att man från arbetsgivarsidan intevill ha något lagförslag, men jag tror det är viktigt att man från borgerligthåll också beaktar de anställdas organisationer och deras inställning tillfrågan. Såväl LO som TCO är mycket starka fillskyndare av att man måste ställaökade krav gentemot de utländska företagen i vårt land. Somjag sade i mitt inledande anförande skall det inte vara fråga om krav sominnebär att man diskriminerar de utländska företagen i förhållande till desvenska utan krav som innebär att de anställda och samhället reellt får sammainflytande i de utländska företagen som de har i de inhemska. Eftersom JohanOlsson är så starkt engagerad i frågor som rör småföretagen och liknande bordehan, om någon, ha förståelse för likaberättigandekraven i det här avseendet. Jag ber att än en gång få yrka bifalltill den socialdemokratiska reservationen. 38 (vpk): Det förvånar mig litet grand att , som representerarcentern - och vi har ju fått lära oss att är för decentralisering- intefäster större vikt vid de här kraven när det faktiskt är frågaom en koncentrationspolitik som verkligen innebär en centralisering. Då bordeväl vara på bettet och ta itu med de här frågorna. Jagvill citera vad förre britfiske finansministern sade enligt ettreportage i för sedan. "Omen generation kommer 400-500 multinationella företag att äga två tredjedelar avvärldens fasta tillgångar." Det är väl, om något,centralisering! Mankan fråga sig varför regeringen inte snabbt vill lägga fram ett förslag. Är detmöjligen så, , att det inom regeringen råder en stor oenighet? Såvar det ju i samband med den Eckerbergska utredningen, där det var två läger. Åena sidan var det SAF och , som verkligen inte vill vidta åtgärderöver huvud taget på det här området, utan som tycker att det skall vara frittfram för den nuvarande s. k. liberala utvecklingen. Ä den andra var det centerntillsammans med , som dock ville ha en viss, om än modifierad,kontroll - det gällde närmast att ligga mitt emellan det som majoritetenställde sig bakom, nämligen yrkandet av SAP, LO och TCO om att man skulle gå påkontrollinjen, och yrkandet från SAF- och moderathåll. Är det möjligen så attdet som i grund och botten oroar är att man skall få en ny oenighet inomregeringen? 39 BO (); Det är nog riktigt att det finns en del, kanske man skall säga mindre,problem på den svenska marknaden med anledning av de utländska företagen. Detär en sak. Här får vi fortsätta att arbeta efter ;s riktlinjer, precis somJohan sade. Någonting helt annat är att som socialdemokraterna -och naturligtvis kommunisterna - kräva att vi skall ha en lagstiftningmot bakgrund av vad som framhållits i den socialdemokrafiska reservationen,dvs. Jag anser det fullständigt uteslutet att dennuvarande regeringen skall kunna lägga fram ett lagstiftningsförslag pågrundval av dessa riktlinjer. Det är inte heller så som intala kammarens ledamöter, nämligen att en sådan lagstiftning skullevara neutral och icke diskriminerande i förhållande till svenska företag.Möjligen på ett par punkter, men på den väsentliga punkten, beträffande etableringoch kontroll, skulle det innebära en oerhört mycket större kontroll avutländska företag. Vimåste ändå ha klart för oss vilka våra intressen är. Antalet svenska företagsom är verksamma utomlands är oerhört mycket större än antalet utländska företagi . Sedan kan man diskutera värdet av de svenska företagens utländskaengagemang, men jag tror att flertalet experter är överens om att genometablering utomlands tillför man också den svenska marknaden storabeställningar, vilket har en fördelaktig effekt på den svenska exporten. Mankan möjligen diskutera om tillsättandet av utredningen varmotiverat. Men i dagens läge förefaller det mig alldeles uppenbart att det vorenäst intill en riksolycka, om man skulle genomföra en så omfattandelagsfiftning som föreslås på socialdemokratiskt håll. snarareatt skapa ett klimat som gynnar utiändska företags etablering här. Fleraundersökningar visar att företagen har en hög teknisk nivå och att de kantillföra landet både inkomster och ökad produktion. När man diskuterar dessafrågor borde grundtanken vara: Skall vi kunna skapa ett gynnsamt klimat för utländskaetableringar här i ? Då får debatten föras efter helt andra linjer.Samtidigt måste vi också komma ihåg, vilket jag var inne på, att enlagsfiftning av kontrolltyp självfallet skulle medföra svårigheter för svenskaföretag utomlands, något som inte heller kan vara ett svenskt intresse. 40 (): anklagade mig för att jag staplade argument påargument för att regeringen inte skulle göra någonting. Detta är en heltfelaktig beskrivning. Jag har sagt att det här rör sig om en rad komplexafrågor som måste utredas. Många av dem är under utredning och vissa rapporterväntas. Ytterligare resultat kommer kanske fram under det närmaste halvåret.Under sådana förhållanden kan man inte lägga fram ett bra förslag, som kanomfattas av de olika parterna och intressenterna. Debatten här visar juspännvidderna i den här frågan. Detär inte min avsikt att gå in i någon sakdebatt i frågan. Regeringen håller påatt bereda frågan. Den har material och inhämtar ytterligare material. Tids nogläggs det fram ett förslag. Jagvill för egen del deklarera att multinationella företag har stor betydelse ävenför svenskt näringsliv. I en sådan här debatt bör det sägas ifrån att dessaföretag ändå tillför - och det har vi ju varit eniga om - svenskt näringslivkapital, sysselsättning och kunnande på olika områden, t. ex. beträffandeteknik och marknadsföring. De bidrar till att göra vårt näringsliv konkurrenskraftigare,så att det kan hävda sig bättre. Å andra sidan finns det också en rad problem,någon nämnde småföretagen. Visst kan ett starkt multinafionellt företags storadominans på en marknad innebära en viss begränsning av småföretagensmöjligheter att agera på Hka villkor. Det finns problem här som man givetvisbör beakta i kommande förslag i frågan. Jagvill gärna instämma i att de fackliga intressena har anledning att bevaka denhär frågan. Det har visat sig finnas problem genom att man i andra ländertänker på annat sätt när det gäller fackliga frågor än vi gör i . Menavgörande är - och det borde vi kunna vara överens om - att utländska företag idet här landet skall arbeta under samma villkor som svenska företag. Det gälleralltså att hitta lösningar som fillgodoser de intressena. Ochett sådant förslag kan inte tas fram ur det material som finns , utan detfordras säkerligen ytterhgare beredning och avvaktan på de rapporter som kommeratt avlämnas. Jagär alldeles övertygad om att regeringen i detta sammanhang också kommer att tahänsyn till de anställdas organisationer, så behöver intehysa någon oro i det avseendet. Jag kan också erinra om att ochfolkpartiets representanter i utredningen ställde sig bakom den s. k.förhandlingslinjen, som syftade fill att överbrygga motsättningarna mot ytterkanterna.Det förslaget skall givetvis också beaktas och tas med i avvägningen närriksdagen skall ta slutgiltig ställning. Jag finner alltså att tiden inte nu ärinne för att begära ett förslag , utan vi får avvaktaregeringens beredning av ärendet. Anf.41 (): Man får vara tacksam för att det ändå finns vissa skillnader mellanJohan och argumentering i den här frågan. ju förekomsten av problem på det här området, medan enbartviftar undan hela problematiken. Nusäger att man behöver fundera ytterligare på de här frågorna.Samtidigt kan vi bara konstatera att den utredning som hade direkt uppdrag attgöra jobbet höll på och gjorde ett utomordentligt grundläggandearbete. Jag är därför ganska förvånad över att regeringen, trots att det hargått utredningens betänkande lades fram, inte har ansett sigkunna lägga fram förslag i den här frågan. Samtidigthar vi, speciellt , fått bevis för att en sådan härlagreglering, som innebär att man ger ökade möjligheter för de anställda ochsamhället att ta upp diskussioner med de utlandsägda företagen, verkligen harstor betydelse. Vi har fått ett par uppmärksammade fall där inte har fungerat. Därför måste vi gå vidare med kompletterandenationell lagstiftning. Jag tycker inte att man skall vänta , därför attdet kan komma nya fall, och då står regeringen lika handfallen som den gjorde ifallet och i fallet nere i . Så får det helt enkeltinte fortsätta, utan vi måste kräva att snabbt få ett förslag från regeringen idet här avseendet. 42 (vpk): upprepar Svenska arbetsgivareföreningens argument mot enlagstiftning, och något annat var inte heller att vänta. Där är man helt emotatt det skulle åvägabringas någon form av kontroll från samhällets sida när detgäller de multinafionella företagen. Det framgår tydhgt av hur man behandlatden här frågan i remissen av utredningen. Menär det inte ändå så att det här finns bekymmer för samhället. Exempelvis ärinte insynen i de multinationella företagen alls att jämföra med insynen isvenska företag - och det gäller såväl facket som samhället. Det är ditlagstiftningen skulle syfta - att förbättra möjligheterna i detta avseende. Likasåkan ett multinationellt företag, om det utsätts för en viss press -fackhgteller på annat sätt - hota med att flytta till ett annat land eller upphöra medsin investeringsverksamhet. Detfinns ytterligare skäl, och det finns ytterligare exempel på skillnader mellanmulfinafionella och andra företag. Lagstiftning skulle således rimligen syftatill att ge samhället möjlighet att få koll på vad som inträffar i demulfinafionella företagen. 43 BO (); använder sig av ett gammaltvanligt knep när han säger att talar med Arbetsgivareföreningensröst, och därmed måste argumenten som framförs vara dömda. Ingen brukar någonsin från borgerligt håll säga att SvenHenricsson talar med LO:s röst och anför LO:s synpunkter- alltså behöver viinte fästa oss vid det. Det vore trevligt om använde sakligareargument. Jag talar nog med den röst som jag hade i utredningen, där jag sattmed och där jag framförde synpunkter liknande dem som jag framfört här. Jag begärde egentligen ordet för att replikera tillLennart att han kanske inte lyssnade så noga till mina funderingar.Jag sade alldeles klart att det fanns en del konkreta problem som vi ficktackla, precis som anförde. Men jag sade något annat, som var detcentrala, nämligen att det vore att skjuta mygg med kanon att genomföra någonlagstiftning av den typ som socialdemokraterna i utredningen föreslog, när detgäller begränsade svårigheter. Vi måste se till de stora linjerna. Där har densocialdemokratiska lösningen en mycket skadlig effekt. Låt oss fortsätta attinom ;s ram lösa de problem som har diskuterats här. De är små jämfört medde skadeverkningar vi skulle få om det socialdemokratiska förslaget skulle genomföras. 44 (vpk): vill tydligen inte medge att hanär representant för , och det är ju sakligtrikfigt - han är inte här som representant för SAF. Men jag kan inte undgå attlägga märke till hur identisk hans syn är med Svenska arbetsgivareföreningenssyn. Man säger t. ex. när man kommenterar möjligheterna att åstadkomma avtalfrån fackets sida beträffande de koder som har fastlagt: "Sådanafackliga krav avvisades när koderna utformades. SAF;s delägare skall intetillmötesgå fackliga krav av denna karaktär." Man vill alltså inte ens medge värdet av att få till stånden vanlig förhandling, där man diskuterar om de koder skall gälla som är fastlagdaav . Det tycker jag är att verkligen gå för långt när det gällerförhållanden som vi är vana vid i vårt land. Jag skulle också vilja framföra enkommentar när det gäller möjligheterna att skapa arbete genom export av kapital- man skulle då få leverera svenska reservdelar m. m. Det finns en annan viktigaspekt här, nämligen att många jobb exporteras fill utlandet. Ja, det finnsbekräftat att flera verkstadsjobb har skapats av svenska företag iutlandet än av svenska företag här hemma i . Det har säkert bidragitfill en del av våra sysselsättningsproblem. 45LENNART (): för här fram några obevisadepåståenden, framför allt påståendet att det socialdemokratiska förslaget iutredningen skulle innebära en mycket skadlig effekt när det gäller deutländska företagensfortsatta verksamhet i . Jag har i mina tidigare anföranden försökt visaatt vad som begärs här från socialdemokratisk sida endast är att utländskaföretag skall likställas med svenska företag. Det är de reella sakerna detgäller. Detär inte så att det är något mycket ovanligt som förts fram av desocialdemokratiska utredningsmännen. Det finns i många delar av västvärlden.Jag kan exempelvis nämna ett sådant land som , som har mycket långtgåenderegleringar av den utländska företagssektorn i landet, mycket längre gående änvad socialdemokraterna någonsin har tänkt föreslå i .