prot · G4097 · 1980-12-31 00:00:00 — Om inte inser - vi får om höra vilkainsikter har nått - vilka skador som den här sortens skattepolitikåstadkommer på vårt skattesystem och på våra möjligheter att nå fredliga,rimliga uppgörelser på lönemarknaden, då är budgetrninistern och regeringen attbeklaga. Jag vill ta upp några synpunkter frånKjell-Olof Feldts tidigare inlägg, därför att de knyter väl an tillresonemanget om inflationsskyddade skatteskalor. En huvudtes i anförande var att viskulle ha låtit ett av de mål som var uppsatta för den ekonomiska politiken taöver alla övriga mål, nämligen att det nu bara gäller att se till att vi fårbalans i vår ekonomi. Det förhållandet att vi har störrebekymmer med att klara av att nå det här målet gör självfallet, Kjell-OlofFeldt. att vi måste se till att vi lever mer i takt med vad vi har sagt att viskall göra - såväl socialdemokrater som vi i och företrädare förandra partier. är det verkliga problemet för den svenska ekonomin att viarbetar med så stora obalanser både gentemot vår omvärld och i den internaekonomin. Är inte beredd att erkänna att så är fallet? anförande lät det i stället närmast som om det för dagenstörsta problemet skulle vara att upprätthålla den fulla sysselsättningen. Men så är det juinte. framställde saken så. att man fick ettintryck av att regeringen skulle göra skräckmålningar av den ekonomiskasituationen just . Jag har verkligen inte ägnat mig åt den övningen - inteför . Däremot tycker jag att tal om varsel iväldig omfattning är en verklighetsförfalskning som det äröverraskande att höra frän en så kunnig ekonom som ändå är. Situationen är ändock den att vi i alltjämt levermed en sysselsättning, som är långt bättre än vår omvärld kan redovisa, att vifortfarande ligger kring tväprocentsnivån. medan de flesta andra länder har tvåtre gånger så hög arbetslöshet, och att vi har hållit vår nivå under dessa fyraär. a. då lågkonjunkturen var svårare än någon gångunder hela efterkrigstiden. gör och andra socialdemokrater en storaffär av att vi kan möta en växande arbetslöshet. jag håller med om att vinaturligtvis komineratt utsättasför påfrestningar i en nedåtgående konjunktur.Konstigt vore annat. Men om vi går över de dåliga resultat somsocialdemokraterna redovisade i en betydligt bättrekonjunktursituation än den som vi befinner oss i och i ett läge då svenskekonomi stod mycket starkare än den gör , kan vi inte vara tillfredsdärmed. Vi konnner äter att göra allt vad vi kan för att just upprätthålla vårtmål. Del är inte sviket. Jag tror dock det vore klokt avsocialdemokraterna att erkänna att det framför allt gäller att åter fåbalans i den svenska ekonomin. Klarar vi inte av det. blir problemen påarbetsmarknaden och i andra avseenden oändligt mycket större längre fram. Detvet liksom alla andra i denna kammare. Det gäller att ingripanu och göra det på ett riktigt sätt. Där tycker jag att det vore av intresseatt fä föra en konstruktiv debatt med om vad socialdemokratinvill åstadkomma i förhållande till vad regeringen nu föreslår. ställde ett par i och för sig väldigtviktiga frågor. Han sade att det gäller att förstärka industrin sä att vi kanexportera mera. Han följde upp detta genom att fråga: Finns det då marknaderatt få avsättning på för de produkter som vi tillverkar, och vad händer om viinte finner de marknaderna? Det är helt riktiga frågor, och de är värda attgrubbla över. Regeringen har redovisat en rad åtgärder för att förstärka industrin.Jagskall inte repetera det. Det har gjorts här förut, och själv några inslag om hur regeringen tänker förstärka kapitaltillgångenoch se till att det kommer folk till industrin. En väldigt viktig förutsättningdå är emellertid att det finns stimulanser i ekonomin så att anställda ochföretagsledningar finner det lönsamt att arbeta. Då kommer inflationsskyddet iskattesystemet naturligtvis in. Vad socialdemokraterna lyckades åstadkomma under de år på1970-talet som de regerade var en ständigt allt brantare marginalskattekurvaför löntagarna. Det medförde alt tjänstemän och arbetare inte tyckte att deextra arbetsinsatserna var tillräckligt lönsamma. Det tycks vara den modell som Kjell-OlofFeldt åter vill lansera. Genom att rasera hela inflationsskyddet höjer niskatterna med . störreskattetryck på det svenska folket är vad socialdemokraterna vill ha. Dettaleder ofrånkomligen till skärpta marginalskatter i stället för en avfasning avmarginalskattetabellen, vilket ändå är vad stora delar av det svenska löntagarkollektiveti dag efterfrågar. missförstod på det gruvligaste mittinlägg. Vad jag sade var att reallöneökningar leder till en skärpning av detsamlade skatteuttaget och, omvänt, att reallönesänkningar leder till enminskning av det samlade skatteuttaget med det inflationsskydd som vi har. Deltror jag är ett helt obestridligt faktum, . Vi behöver nog inteföra någon debatt om den tesen. Får man en reallöneökning och hamnar i entabell med högre progression, får man givetvis en skärpning av den statligainkomstskatten. Det var detta jag pekade på. bör, tycker jag, redovisa för kammarenhur socialdemokraterna vill uppnå den tillväxtekonomi som är en förstaförutsättning för att vi skall kunna bedriva en fördelningspolitik, som ärrättvis och där det finns utrymme för nya reformer längre fram på 1980-talet.Kjell-Olof sade att socialdemokraterna har en annan väg än den somregeringen presenterar. Jag spetsade verkligen öronen och tänkte; får vihöra vad oppositionen skall göra. Åter var det som kom väldigt tunt. sade var att vi naturligtvis skall se till att alla som villoch kan arbeta får göra det. Ja, vem går emot det förslaget? Som jag förut sadeställer självklart alla partier upp pä en sådan tes i enlighet med vad somanges i målen för den ekonomiska politiken. fortsatte med attsäga att rnan då inte får dra ned på efterfrågan. Betyder detta, Kjell-OlofFeldt. att ni just nu faktiskt rekommenderar att budgetdepartementet,ekonomidepartementet, och riksgälden skall fortsätta att lånaresurser utomlands för att späda på efterfrågan i ? Det äranmärkningsvärt, om detta är er väg ut ur den kris som vi nu befinner oss i. I en TV-debatt i går kunde vi tillsammans konstatera attjust räntekostnaden är en snabbt växande börda för det svenska folkhushållet.Vi har räntekostnader som motsvarar av bruttonationalprodukten,medan vårt södra grannland är uppe i av bruttonationalprodukten.Och om vi inte, . snabbt gör någonting på denna punkt, kommervi att ha samma räntebörda som . Om det ärsocialdemokraternas rekommendation, tror jag att befolkning skallvara glad så länge den nuvarande regeringen har ansvaret för den svenskaekonomin. Om ökad utlandsupplåning är socialdemokraternas rekommendation,finns det faktiskt skäl att ställa krav på misstroendevotum mot oppositionenspolitik. 25KJELL-OLOF () replik: Vi kommer att få känna av lågkonjunkturenspåfrestningar. Därför gäller det att ingripa . hansysslar med egentligen? Allt det som regeringen har föreslagit Nr 7 denna riksdag kommer ju att leda till en ökning avarbetslösheten. begriperväl att om man drar in i köpkraft. i;- --,|,*--,Up_ i gon avbruttonationalprodukten, så kommer det att minska efterfrågan och ökariskerna för arbetslöshet. Det gäller att ingripa . Ja, men inte med den föreslagna politiken, om det är talom att klara debnit sysselsättningen. lovar: Vi skall bibehålla det här målet.Vilket mål? Är det arbetslöshet, som arbetsmarknadsministern talar om?Eller är det arbetslöshet, som förutspår? Säg ifrånvilket målet är! Är det högst arbetslöshet som är målet, eller vad är niute efter? Det tillhör den enklare demagogin när sägeratt socialdemokraterna vill höja skatterna med 7,5 miljarder genom attavskaffa indexregleringen. Alla i denna kammare vet att vi - i enlighet medförslag som vi har framfört år efter år- har för avsikt att ersättaindexregleringen med en annan typ av skattesänkning som är rättvis. Det är en sak som är konstig i denna debatt.Jag stod från med en utmärkt högtalarutrustning till mittförfogande när jag frågade honom varför han säger att regeringen måste justeraindexregleringen så, att folk inte får sänkta skatter därför att oljeprisernastiger. började yra om reallönesänkningar och reallönehöjningar,något som jag inte alls hade talat om. Jag frågar: Varför säger atthöjda oljepriser via indexregleringen sänker skatten? Varför skall ni röra iindexsystemet? Hela finessen med indexregleringen är ju, enligt er tidigareuppfattning, att den enbart leder till att folk inte får höjda skatter. Hur kanindexregleringen i det ena fallet hålla skatten oförändrad och i det andrafallet sänka den därför att det råkar vara oljepriserna som har höjts? är ny i budgetdepartementet, men detta medindexregleringen måste han lära sig. Jag vill säga till ; Du kommerinte att klara av ditt förhällande till arbetsmarknadens parter förrän du harrett ut hur du egentligen anser att indexregleringen fungerar. Du kan inte påena stället anse att den är neutral i förhållande till skattenivån och på detandra stället säga att regeringen måste justera och ändra indexregleringendärför att den annars sänker skatterna. Du måste också förklara varför justhöjda oljepriser inte skall få leda till sänkta skatter. Varför kan inte sammasak gälla för höjda kaffepriser, höjda kopparpriser eller någonting annat? fungerade enligt er meningindexregleringen så automatiskt och fint. är det frågaom rena godtycket. väljer ni ut, justerar och tramsar. Jag vidhåller; Helasyftet är att sänka skatterna mest för dem som tjänar mest. Det är hela idénmed alltihop. Jag konstaterar återigenatt det uppenbariigen inte finns någon vilja från socialdemokraternas sida attta tag i det huvudproblem som jag upplever i den svenska ekonomin just nu - deobalanser vi har. har återigen bara sagt att det inte hjälpeross att göra besparingar; det är t protokoll 1980/81:7-8 Nr 7 fel väg. Och han angav inte hellernågon annan metod för att komma till rätta 4 ,1 med problemet. Han kritiserar bara att vi i det här skedetförsöker redovisa 15 oktober1980 möjliga besparingar i statsbudgeten. Sedan går han över till att fråga vad det iir för mål för sysselsättningen som litisk regeringen har. Ja, det står ioktoberplanen hur vi sett på sysselsättningen för jpU..,f - det kännerKjell-Olof väl till. Det är vad vi sannolikt kan vänta oss med de satsningar som vi nu görför näringslivet - de stimulanser som kommer via olika kanaler - så att mandär kan hålla i gång sysselsättningen på bästa möjliga sätt. Jag tror inte alls att är ovetande om vadvårt mål är i det här avseendet. Sedan gällde det inflalionsskyddet. Jag har nog uppfattatdet här alldeles rätt. Däremot är det tveksamt om förstod vadjag sade i mitt första inlägg. Oljekostnaderna har stigit mycket kraftigt, de hartiodubblats . Och det har varit en anledning - kanske den allraviktigaste - till att stora delar av löntagarkollektivet fåttvidkännas en reallönesänkning. Detta förhållande att vi fått minskade reallöner gör juatt löntagarna med nuvarande indexteknik kommer lägre i de progressivaskatteskalorna - detta måste vara helt obestridligt - och då också får ettsänkt skatteuttag. Vi menar att det finns anledning att något reducerainflationsskyddet med anledning av detta faktiska förhållande. Konstigare än så är det inte, . Försökinte dribbla bort detta med att tala om kaffepriser och annat! Är det sä attsocialdemokraterna vill föra in det i något nytt inflationsskydd kan vi juresonera om det. men vad vi redovisat klart och öppet är att man bör beaktadessa oljekostnader liksom de indirekta skatterna. 27 (vpk): Våra statsråd haren benägenhet att uttryckasig så att arbetare reagerar. Per "Lycka till" - sagt tillarbetare i med allvarliga bekymmer - har blivit beryktat. I den liberala konkurrensens namn torde statsrådet bra till att överträffa sin partikollega, åtminstone hos gruvarbetarna imalmfälten, som i måndagens TV-sändningar från regeringens presskonferens omsparpaketet fick sig till livs visdomsorden: Vi skall arbeta oss ur krisen! Detta sades dagarna efter det att gruvarbetarna genom sinafackliga företrädare tvingats godta en lång permittering. Hur tror regeringen att den skall bli trodd blandarbetarna när sådant här händer? Permitteringarna inom rör visserligen "bara" 5 500arbetare i gruvorna i och och i hamnarna i och , dvs. långt borta från kanslihus och annan byråkrati, exempelvis ;s ledning. Men det finns nog anledning att varna för uppfattningen att avståndet på något sätt skulle vara betryggande. Gruvarbetarna satte stenar i rullning 82 genom sin storslagna strejk för tioår sedan. Det som händer i malmfälten kan väcka minst lika stor uppmärksamhet - även orn ocksåandra delar av landet, gruvsamhällen inte minst, är drabbade. Gruvsamhällenas situation kunde utmärkt väl användas somtema för en eller annan ny vers till den kända låten är kapitalismen.Bedömningarna av konjunkturläget från ett kvartal till ett annat varierar mednära nog samma hastighet som gruvhissarna ner till resp. upp ifrån500-metersnivån. sade man från högsta ort - inte gruvort, utanchefernas tillhåll - att man behövde ta upp så mycket malm att det krävdesmaximala insatser av arbetarna. är det så dåligt på malmmarknadenatt gruvarbetarna måste stanna hemma i två veckor-eller , som facketlyckats pruta kravet till. Arbetarna utgör alltså företagsledningens säkerhetsventil.När arbetet ger förtjänster, då skall arbetskraften utnyttjas till detyttersta. Men när förtjänsterna uteblir, då kan arbetarna hålla sig ifrån sinaarbetsplatser. Det är en cynism som får den mest garvade kompromissförespråkareatt ta sig för pannan. Enligt pressen har chefen för sagtatt problemen skall lösas på platsen, inte genom rop på hjälp frän Stockholm.Bra! Låt oss då bara få se någonting av LKAB-ledningens vilja att lösaproblemen! Låt oss från något ansvarigt håll inom få höra att man intelängre står bakom den tuffa men fullständigt samhällsfientliga parollen. Har man övergett den tesen, så bordenämligen en hel del i malmfälten kunna bli annorlunda. Det har i den press som tagit som sin uppgift att förgyllade borgerliga regeringarnas göranden och låtanden gjorts ett stort nummer avLKAB;s vilja att bredda verksamheten i malmfälten. Man har då pekat på planernaatt sätta i gång brytning av den s. k. Viscariamalmen. skall, enligtförljudanden, dessa planer läggas på is, vilket medför stora svårigheter inteminst när det gäller att ordna ersättningsjobb åt dem som förlorar sina arbetennär den planerade nedläggningen av driften i Tuolluvaara sker. Det är alltsåinte så mycket bevänt ens med talet om "att bryta malm". Att man är och har varit- ointresserad av andra uppgifterfinns många exempel på. Läsning av en skrift med titeln från näringslivet i ger många anledningar att tänka på sen bakom orden: "Det var det ! Det hade jag inte en aning om!" Skriftenger som sagt många exempel på att man är ointresserad av andra uppgifter, menjag skall nöja mig med att i korthet återge ett, närmast med utgångspunkt frånhur det statliga har agerat, men också som en belysning av hur högtidligariksdagsbeslut i regionalpolitiska frågor följs, eller snarare inte följs.Naturligtvis kan någon avfärda detta exempel som en partsinlaga, men må såvara! Det står ju fritt för den andra parten att ge sin version. Det aktuella företaget, Mining Transportation i ,som tillverkar truckar, startade när det inom uppstod behov av en ny typav truckar, dä man gått över från spårbunden till spårlös drift och inlettarbete under jord. förutsattes utgöra basen och den nödvändigahemmamarkna- Nr 7 den för trucklillverkarna, som dock frän början satsade på alt bli Onsd'ipenden exportföretag. Så fungerade detockså till en början. 15 oktober19S() för kommunen, både föratt det gav arbelslillfiillen och för altdet skapade en stimulans för övrig verkstadsindustri på orten. Allm"nndiisk ''' ' tekniska högskolan i kom till stånd inleddes och pU..fi utvecklades ett nära och brasamarbete mellan högskolan och företaget för Men samarbetet med kärvade till sig. Det blevsvårare för Kirunaföretagel att anviinda gruvan i produktutvecklingen, menulliindska truckföretag fick möjlighet att provköra där och kunde sedananviinda detta i sin marknadsföring. Detta är ett av många exempel på hur underlåtit altsatsa resurser för att bidra till en industriell utveckling i den region diirmalmen bryts. Men är inte ensam bov i dramat. 1 mitten på1960-lalet konstruerade företaget en ny typ av järnvägsboggie. Frän SJ;s sidavar man först intresserad, och bangården i upplåts för provkörningar somgav bra resultat. Men så blev det stopp. Från högsta SJ-håll sattes tummen nedför projektet, och ingenting mer hände. Men så lanseras samma eller liknandevagnsystem i . är SJ intresserat och följer utvecklingen. Detkunde man ju ha fått göra inom landets gränser. Men ligger kanske i felriktning. För resande upphandlare är det förstås intressantare att resa tillVästtyskland. 1 studien blockerad? har sekretariatet förframtidsstudier noterat det här som ett exempel på bra uppfinningar som inteblivit till bra produkter i svenskt näringsliv. Det kan vara intressant attåterge åtminstone ett par meningar ur denna studie. Det sägs bl. a.:"Endast om SJ besuttit ett ovanligt mått av djärvhet och förutseende hadeverket vägat satsa på uppfinningen och därmed eventuellt lagt grunden till enny svensk exportindustri. Den som är liten måste satsa desto djärvare för attinte gå under i konkurrensen." Men detta är inte allt. också det ett statligtverk. haren del på sitt samvete. Det här truckföretagel fick nämligen en möjlighet all lägga in anbud på produkter för leverans till ett biståndsprojekt i . Detta anbud och ett anbud från det sydsvenska företaget utsågs som de tekniskt bästa, och SIDA fick i uppdrag att bedöma vilket företag som borde få uppgiften. Expertis uttalade antingen att projekten var likvärdiga eller att Kirunaföretagets var bättre. Frän regionalt håll gjordes enträgna uppvaktningar, och man motiverade ett önskat regeringsingripande med det svåra sysselsättningsläget i . Men industridepartementet valde att inte göra det hela till en regeringsfråga, uppenbarligen bl. a. därför att man utgick från alt uppdraget ändå skulle ges åt Kirunaföretaget, detta inte minst som det under behandlingens gång framhållits att det i tillämpningsanvisningarna till upphandlingskungörelsens § 9 står att "myndigheterna inom ramen för gällande upphandlingsbestäm melser akfivt bör medverka till att en ökad del av upphandlingen läggs ut hos företag i de fyra nordligaste länen". 84 Det här handlade alltså om i varjefiill likvärdiga anbud. När SlDA;s för ärendet ansvarige fick frågan om det inte förhöll sig såsvarade han: "Dom var väl ganska likvärdiga. Det är ju väldigt svårt attjiimföra två stycken såna här prylar. Det är lättare att jämföra två kilosocker." För att bedöma om del ena kilot socker skiljer sig frånett annat behövs det ingen högavlönad expertis, men del behövs människor medomdöme och respekt för fattade beslut, om alla regionalpolitiska målsättningarskall bli någonting annat än vackra ord i riksdagsprotokoll ochregeringsskrivelser. Jag är inte ute efter att sälta en orts behov avarbetstillfällen emot en annan orts behov. Men någonstans måste det äntligenbli allvar av att välja väg för den fortsatta regionalpolitiken. Vi skall inteflytta arbetslöshet från en plats till en annan, men när det gäller likvärdigautvecklingsmöjligheter måste väl den ort som bäst behöver utveckling fä stöd isina ansträngningar, inte tönliga uttalanden från s. k. expertis, detta inteminst som det ju gång på gång -åtminstone har jag råkat ut för det här iriksdagen - sägs att det inte handlar så mycket om pengar och sådant när detgäller utveckling utan om projekt. Här fanns det uppenbarligenprojekt. Från kommun har f. ö. en hel rad projekt presenteratsi syfte att råda bot på det nuvarande svåra läget. Jag vill i det härsammanhanget bara uttala förhoppningen att dessa frågor behandlas snabbt ochfår nödvändigt stöd. När det gäller . som mitt anförande inleddes med ochsom alltjämt utgör basen för malmfältkornmunernas framtid, så finns det ocksåraka krav. För att skall kunna fortsätta att utvecklas måste arbetena medde nya gruvnivåerna 85 och det som i kallas Kuj-1000omedelbart sättas i gång. För detta måste regering och riksdag anvisaerforderliga medel. Det handlar om miljardinvesteringar, visst, men skallmalmfälten överleva så måste dessa investeringar göras innan det är . Från kommunisternas sida har vi i olikasammanhang påvisat rikligheten i uttrycket; Förädla mer ger jobb åt fler. Ibetydande grad hänger och därmed malmfältskommunernas framtid på dendelen av produktionen. I det sammanhanget behöver jag bara nämna våra förslagrörande konstgödselframställning, med apatit från gruvorna och andra råvarorinom länet som bas, jordartsmelallerna, som representerar stora värden ochbrytning av den tidigare nämnda viscariamalmen. Jag hade tillfälle att i förmän i TV höra tala om att man ersatt 80 medsatsningar på bredd och differentiering av näringslivet i - exakt såvar industriministerns formulering. Eftersom nu står efter mig påtalarlistan hoppas jag att han ger mig och andra TV-tittare som noterade denhär uppgiften besked om vad det är för satsningar han avser, hur mångaarbetstillfällen de har gett osv. Till redovisningen hör förstås, ,också uppgifter om vilka jobb som har försvunnit och hurmänga människor de åtgärderna har berört. Frågan om malmfrakterna och vilken betydelseden kostnadsbiten har för har diskuterats . gruvbrytning handlar det mycket om transporter. Det krävsolika slag av transporter för att få malmen från brytplatserna till sovrings-,anriknings- och kulsinterverk och slutligen till utskeppningshamnarna. Närfrakterna, sedan malmen lastats i järnvägsvagnarna, kostar lika mycket som heladen tidigare produktionskedjan, då handlar det om orimligheter. Om frakternaför Lapplandsmalmen skulle ligga på samma nivå som den ;s konkurrenterhar. skulle ha gått med vinst både 1979 och 1980. Det visarfraktkostnadernas betydelse. har ekonomiska bekymmer. Men löser man dem genom attpermitlera arbetare? Lösningen ligger definitivt inte i att arbetareställs utanför sina arbetsplatser. Det måste handla om någonting betydligt merkonstruktivt. De anställdas spontana krav på ledningens avgång hänger närasamman med att de konstruktiva greppen så länge har saknats. Kravet på attledningen måste komma närmare själva gruvverksamheten växer sig allt starkare.LKAB:s huvudkontor måste flyttas till malmfälten! Det här anförandet har helt kommit att handlaom malmfälten. Jag är övertygad om att det övriga håller mig räkningför det. Malmfälten har stått för en betydande del när det gällt attskapa det som kallas det svenska välståndet. Det är därför inte på något sättoberättigat att de aktuella bekymren i dessa kommuner får spela åtminstonenågon roll i en av allmänpolitiska debatter. Det som händer iLKAB berör f. ö. inte enbart malmfälten, utan det har i stor utsträckning attgöra med utvecklingen av stålproduktionen inom länet. Detta i sin tur hängersamman med kravet på en ny inriktning av järn- och stålpolitiken, något som andratalare från vpk också kommer att beröra. Enligt senaste bedömninghar orderingången till svenska industrin sjunkit kraftigt under tredjekvartalet . Nedgången har kommit med en oväntad styrka pä vissa områden.Speciellt har exportefterfrågan fallit mycket snabbt. Nedgången i konjunkturen kommer i och för sig dock inteoväntat. Mönstret i nedgången är dessutom det traditionella. Det är förstbasindustrierna som drabbas. De mera sammansatta delarna av industrin har somregel ännu inte kommit in i någon nedgångsfas. 1 vilken utsträckning de kommeratt göra detta och i vilken omfattning är ännu för tidigt att uttala sig om.Det kommer att bero såväl på den internationella utvecklingen som på våra egnaindustriföretags konkurrenskraft. Även om konjunkturavmattningen inte är oväntad kommer densjälvfallet olägligt.