prot · G409108 · 1980-12-31 00:00:00 — Närskall man följa konsumentombudsmannens råd att inrättapatientom-budsmannatjänster, och varför kan man inte låta konsumentombudsmannenfungera som patientombudsman - han har ju i ett remissyttrande till dethär ärendet självmant erbjudit sig? Närtänker man realisera den kontradiktoriska principen i patienträttsliga mål? När tänker man låtavårdkonsumenternas stora organisationer med sina Anslagtill hälso-och sjukvård m. m. Anslagtill hälso-och sjukvård m. m. hundratusentals medlemmarfå insteg i hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd? Detfinns ytterhgare en fråga, men den skall jag i lämpligt sammanhang ställa tillriksdagens konstitutionsutskott, där den rätteligen hör hemma. Det är frågan:När skall man säga till regeringen att det strider mot beslut attbeträffande offentlighet för försäkringskassornas material fatta ett sådantbeslut som regeringen gjorde ? Så länge dessa frågor inte besvaras ordentligt kommer vpk att ställakrav på deras lösning i enhghet med patienternas intresse. Jag yrkar bifall fillmofion 938. Under detta anförande övertog förste vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. Anf.40 (): I socialutskottets betänkande 1980/81:19 behandlas under Övrig sjukvårdm. m., H 4. Beredskapslagring för hälso- och sjukvården m. m., min motion1980/81:932, gällande den av planerade reservanläggningen förvätskeproduktion. Avde skäl som jag anfört i motionen anser jag det vara viktigt att den tilltänktaplaceringen sker i mitten av Norrlandslänen, där inland är enlämplig lokaliseringsort. Idet dagliga sjukvårdsarbetet ingår att tillföra patienter vätska intravenöst.Detta är en del av den behandling som är nödvändig vid olika operationer ochvid andra sjukdomstillstånd, där det inte är lämpligt att tillföra näring dennaturliga vägen. Behovet av infusionsvätskor är stort i värt land. Enbart genomAco ;s produktion i tillverkas nästan 2 miljoner literinfusionslösningar, som till förbrukas inom landet. Till detta kommer produktion av de övriga tillverkarna. Viden avstängning eller under ett krigstillstånd kommer fortfarande behovet avinfusionslösningar att vara stort. En ändring av befolkningsstrukturen, medandra koncentrationsområden som följd, kommer att kräva att tillgången äventillgodoses i dessa områden. Vidsjukvårdsövningar i tänkta avspärrningssituationer har det visat sig uppståstora svårigheter att bedriva sjukvård, då infusionslösningarna ej kunnatdistribueras och därför tagit slut. Detta tillstånd gäller bl. a. iVästerbotten. importeras en betydande mängd lösningar. Plast har blivit ett vanligtförpackningsmaterial, medan man tidigare använde enbart glasflaskor. Plastenhar fördelar: den är exempelvis lätthanterlig och billigare än glas. Men detfinns klara nackdelar med plast. PVC-plastens struktur är sådan att den vidlängre lagring släpper igenom små främmande föremål, som då orenar innehållet.Glaset har inte denna egenskap. Vi känner också till alltför litet om plastenscancerogena effekter. Alla känner även till att plasttillverkningen är oljebaserad,och det gör tillgången på materialet osäker. Det krävs kunnande av denpersonal som kommer att handha en sådan vätskeproduktionsenhet somden som planeras av . Resultatet av den där bedrivnaproduktionen är starkt beroende av den personal som finns att tillgå. Jagvill med detta understryka de fördelar som finns i den anläggning som är i bruki . Den personal som arbetar där har mångårig erfarenhet. Huvudparten avde anställda är kvinnor, och det betyder mycket för orten att kunna behålladenna arbetsplats. skulle med fördel kunna användas som basstafion förden vätskeprodukfionsenhet som enligt mitt förmenande bör förläggas tillVästerbotten. Jag har inget annat yrkande än utskottets. Jag noterar med tacksamhetförsvarsutskottets positiva skrivning med anledning av min motion och denpositiva inställning som socialutskottet visat i sin skrivning. Enligt minmening är det viktigt för Norrlandslänen att även denna del av försörjningenunder kristid är väl tillgodosedd. Anslagtill hälso-och sjukvård m. m. 41 (): I det aktuella betänkandet behandlas två motioner med anknytning tillverksamhet i län. I den ena motionen tas upp förslag om inrättande av ensektion i miljömedicin vid i . Till den frågan får vi återkommai ett annat sammanhang. Verksamheten vid statens miljömedicinska laboratorium,och kanske framför allt de förhandlingar som pågår mellan staten ochLandstingsförbundet beträffande länsläkarorganisationens avveckling, gör att vinu avvaktar vad som kan göras i fråga om en miljömedicinsk sektion i . Jaghar i stället för avsikt att kommentera motion nr 533, där Loka brunnbehandlas. Måhändakan det synas litet udda och kuriöst att lägga fram en motion om verksamhetenvid en gammal kurort och brunnsanstalt. Gyttjebad och brunnsvistelse ärförvisso ingen prioriterad verksamhet i det moderna samhället, än mindre i ettläge när staten lever på lån och brottas med väsentligt större problem. Mennu är det faktiskt på det sättet att motionens innehåll har ett helt annatsyfte än att bevara en otidsenlig vårdform. Vi har i motionen pekat på denförsöksverksamhet som läns landsting bedriver vid och denmöjlighet som finns till fortsatt modern och meningsfull användning avanläggningen. Jag vill i det här sammanhanget hänvisa till motionens innehåll,som ganska ingående beskriver den nya vårdverksamheten, möjligheterna attbedriva kurs- och'konferensverksamhet, flykfingförlägg-ning, restaurangrörelsem. Kalkylernaför en självfinansiering är helt realisfiska. Förutsättningen är emellertid attstaten genom en engångsinsats går in och rustar upp en del av det gamla ochnedslitna byggnadsbeståndet. Idetta fall är det en statlig stiftelse som är ägare till hela den omfattandebebyggelsen. Det är staten som har ansvar för de stora kultlirvärden avriksintresse som anläggningen utgör. Det är regeringen som får bekymren förLoka brunn om den nuvarande verksamheten upphör. Det är uppenbart att Anslagtill hälso-och sjukvård m. m. försöksverksamheten intekan bedrivas så länge till utan en upprustning. Idet läget finns det anledning att ställa frågan vad regeringen avser att göramed . Skall alla dessa kulturbyggnader utrymmas? Skall de stå tommaoch få förfalla? Har staten råd att underhålla anläggningen och låta den blimuseum? Lokabrunn ligger i en kommun med stor brist på arbetstillfällen.Arbetsmarknadsutskottet förordar åtgärder som i stort sett jämställer kommunenmed kommuner i stödområde 4. En nedläggning av verksamheten i Loka skulledrabba kommunen ytterligt hårt. Det rör sig om ca 45 årsarbeten med ensammanlagd löneinkomst av 4,9 milj. kr. Däremotskulle en upprustning betyda mycket för byggsysselsättningen och för en fortsatt permanent sysselsättning för ohka yrkeskategorieri framtiden. Detär mot denna bakgrund som vi har hemställt att hos regeringenanhåller om förslag angående den fortsatta användningen av . Detkan naturligtvis tänkas att regeringen har andra förslag fill fortsattverksamhet. Om eventuella sådana förslag ger motsvarande sysselsättning, är vifrån län självfallet intresserade av att få veta detta. Men eftersomregeringen fortfarande påtryckningar inte har gett uttryck förnågot intresse eller inifiativ för Lokaanläggningen, befarar vi att också dethär ärendet har hamnat i långbänk. Resultatet kan i så fall bli onödiga kostnaderför staten utan att man får ut någonfing av sysselsättning och meningsfullverksamhet vid . Socialutskottethar i sitt betänkande framhållit att det inte ankommer på att uttalasig i frågan huruvida sjukvårdshuvudmännen bör engagera sig i den fortsattadriften av . Men det har vi heller aldrig begärt. Det är ju inte detmotionen handlar om. Utskottets avstyrkan av motionen vilar på helt felakfigapremisser. Vi har hemställt att hos regeringen anhåller om förslagangående den fortsatta användningen av . Det är någonfing helt annatän vad utskottet har tagit ställning fill. handläggning av den här frågan borde det nu vara tid för regeringen attbestämma sig. Skall anläggningen utrymmas och få förfalla? Eller har regeringenandra planer för Loka, och vilka är i så fall dessa planer? Hur ser regeringenpå utredningen om "Lokas framtid" och de förslag som där finns föi:den fortsatta verksamheten? Det här är- som jag ser det - ingen direkt sjukvårdspolitiskfråga. Vi har visserligen i motionen uppehållit oss vid ett exempel på fortsattanvändning som i huvudsak gäller vårdverksamhet, men det är fullt tänkbart medandra användningsområden. Vi har också i motionen angett hur frågan tidigarehar handlagts, och det kan därför inte vara någon hemlighet för socialutskottetatt även budgetdepartementet varit inkopplat. Det borde ha stått klart förutskottet att sjukvårdshuvudmannen nu är på väg att dra sig ur engagemanget iLoka brunn, och mot den bakgrunden borde man antingen ha fört motionen tillannat utskott eller uttryckt samma intresse för den fortsatta verksamheten sommotionärerna har visat.I grunden gäller ju frågan om allt det värdefulla samhällskapital som finns iLokaanläggningen skall få förstöras eller ej. Utifrån motionens krav om en redovisning av den tänkbarafortsatta användningen av yrkar jag därför bifall till motionen. 42 (): Språket är ju till för att öka kontakternamänniskor emellan. Därför har olika försök gjorts ute i samhället att förenklaspråket och också att använda ett språk som kan passa för varje tillfälle närvi tar kontakter. Men tyvärr finns det ännu många hinder inom sjukhusvärlden,när det gäller kontakter med sjukhuspersonal, som ofta använder ett främmandespråk för diagnoser och upplysningar till patienter. När vi befinner oss på sjukhus eller på annat sättkontaktar sjukhusområdet, är det kanske fler än jag som tycker att det ärförargligt att fråga om en översättning av språket till ett språk som man självanvänder och som man känner till. De flesta av oss utgår ju från att personalenalltid är upptagen, och man vill inte besvära vid sådana fillfällen. Man villkanske inte heller blotta att man har små kunskaper i främmande språk. Ofta ärman också deprimerad när man gör sjukhusbesök eller får meddelande om t. ex.ett dödsfall. Följden är ju att i alla våra veckotidningar blirspalterna allt längre där människor frågar om olika dödsorsaker eller om vadsjukdomar innebär. Jag tycker för min del att det inte skall behöva vara så ifortsättningen. Den här frågan är inte ny, och det är angeläget att de krav somhar framställts i ett par motioner till detta betänkande - 1980/81:433 med TyraJohansson som första namn och 437 med mig som första namn - tillgodoses och atten förbättring på detta område kommer till stånd . Det skullesäkerligen bli till nytta och glädje för alla de människor som går i djupafunderingar över främmande ord, som lika gärna kunde uttryckas på det svenskaspråket. Jag har inget yrkande, eftersom jag förlitarmig på att utskottets skrivning understryker att detta är en angelägen frågaoch att vi snart skall få ändringar fill stånd. Anslag till hälso-och sjukvård m. m. I detta anförande instämde och (båda 43HANS ALSEN (s): I utskottets betänkande anmäls på s. 24 enmotion, nr 530, där jag står som första namn. Motionen behandlar frågan ombyggande av ny kvinnoklinik vid i . Jag kanfakfiskt säga att det är en lång, rent av lidandes, historia bakom denna fråga.För min egen del har jag vid olika tillfällen här i kammaren påtalat behovet avatt en ny kvinnoklinik blir byggd vid - jag har gjort deti form av både motioner och interpellationer. Tyvärr har frågan verkligen dragits i långbänk, och ärdet en del som tyder på att den sittande regeringen och enkannerligensjukvårdsministern 4 protokoll 1980/81:108-109 Anslag till hälso-och sjukvård m. m. inte ärberedda att skapa förutsättningar för ett fullföljande av byggandet av den härkvinnokliniken i den takt och den ordning som det är önskvärt. Jag vill bara peka på vad utskottet skriver på s. 25:"Frågan om uppförande av en ny kvinnoklinik har varit aktuell sedan långtid tillbaka och ett ytterligare dröjsmål i ärendet vore ytterstolyckligt." Jag vill verkligen stryka under det. Utskottet pekar på att läget i frågan nu är sådant att detär rimligt att man får in läns landstings yttrande ombyggnadsföretaget. Man kan väl utläsa att utskottet menar att om ärpositivt och för sin del är berett att engagera sig kostnadsmässigt och iövrigt, så bör det här byggnadsprojektet utföras i den ordning som är planerad.Med anledning härav vill jag citera ur en skrivelse just från länslandsting, daterad . Det är ett enigt förvaltningsutskott ilandstinget som skriver till i frågan och anför följande: "En försening av byggenskapen kommer att leda till attnuvarande klinik måste rustas upp i olika avseenden med de svårigheter dettaskulle innebäia för verksamheten. En sådan upprustning kan knappast vara fillnågon nytta för en eventuellt förändrad verksamhet i byggnaden.Förvaltningsutskottet ifrågasätter om en sådan upprustning är försvarlig urekonomisk synpunkt. För den händelse att ingen ny kvinnoklinik kommer tillstånd kommer större delen av de redan ianspråktagna projekteringsanslagen om ca6 mkr att vara nedlagda till ingen nytta. Mot bakgrund av detta vill förvaltningsutskottet som sinbestämda uppfattning uttala att det är synnerligen angeläget att en nykvinnoklinik uppförs vid . Förvaltningsutskottettillstyrker därför kommitténs för Akademiska sjukhusets utbyggande hemställanom uppdrag att fortsätta projekteringsarbetet för en ny kvinnoklinik fram t. o.m. Utskottet vill kraftigt understryka vikten av attkommitténs tidplan för byggenskapen hålls." Avslutningsvis pekar förvaltningsutskottet på att detta byggnadsprojektär viktigt ur sysselsättningspolitisk synpunkt i län, där vi har enväxande arbetslöshet inom byggnadsarbetarkåren. Jag hoppas att man från departementets och ansvarigtstatsråds sida verkligen tar del av utskottets mening på den här punkten ochtar intryck av vad läns landsting genom sitt förvaltningsutskottenhälligt givit uttryck för i den åberopade skrivelsen samt att frågan om en nykvinnoklinik verkligen förs till ett anständigt slut, dvs. att byggenskapen kanlöpa vidare i den takt som är planerad. Det finns en mycket stor opinion härförinom län - bland personalen och bland olika intressenter, t. ex. olikakvinnoorganisationer. Detta är en fråga som anständigtvis inte får försenasytterligare. Jag haringet yrkande utöver utskottets förslag. I dettaanförande instämde (). 44JÖRN (vpk): Jag tycker att det är litet svagt avsocialutskottet att inte ge något som helst svar på de frågor jag ställde, ävenom jag förstår att man i en replik inte hinner med att besvara allt. Jag skall försöka hjälpa socialutskottet litet på traven -en grad av vänlighet som jag i och för sig inte tycker att utskottet förtjänar,men jag skall göra det för debattens skull. Jag kan gå så långt att jag sägeratt hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd - detta nya organ som efterträder dengamla medicinalväsendets ansvarsnämnd - naturligtvis är ett framsteg om änlitet; det som fanns tidigare var naturligtvis ännu sämre ur de synpunkter jaghar redovisat här. Jag kan till nöds förstå - jag skall gå så långt - att mankanske inte helt vill vända upp och ner på den rådande ordningen på en och sammagång innan man har skaffat sig en viss erfarenhet av, ett visst perspektiv påhur denna fungerar. Detta kan jag medge. Men jag förstår inte varför man inteåtminstone kan svara på frågan när man tänker utse patientrepresentanter inämnden och varför man inte kan göra det. sitter flera riksdagsledamöter meddär. Varför inte plocka bort någon av dem och låta en representant förpatientintresset träda in i stället? Det kan väl inte ha varit något stortproblem. Sedan kan jag till nöds också förstå att man i detnuvarande statsfinansiella läget inte är beredd att förorda förändringar somkostar pengar. Därför kan jag begripa att man kanske vill värja sig för kravetpå inrättande av nya tjänster. Men har ju konsumentombudsmannen, som redanfinns, erbjudit sig att i de här sammanhangen företräda patientintresset. Dethar han nämligen gjort i ett remissutlåtande som tillhör socialutskottet?handlingar i det här ärendet . Det kan således inte kosta någrapengar. Man hade väl tacksamt kunnat ta emot det erbjudandet. Jag tycker attdet är föredömligt av en hög statens tjänsteman att komma med ett sådanterbjudande. När man vet hur handikappade patienterna är på rättsområdet är detsynnerligen märkligt att man inte tacksamt tar emot erbjudandet. Jag vill vetavarför man inte gör det. Varför kan man inte ha en sådan ordning så länge -tills tillfälle ges att inrätta en särskild tjänst med inriktning helt på depatienträttsliga frågorna? Slutligen: När skall man se till att patienterna får fullinsyn i allt relevant material i ett ärende och inte - med hänvisning tillsekretesslagen eller till att matieralet är databaserat på ett sådant sätt attdet inte går att leta ordenfiigt i det - vägra dem det? Och när skall man gepafienterna möjlighet att till fullo och på likaberättigad basis föra sin talani nämnden? Sådana saker kostar inte - såvitt jag förstår - några pengar. Det ärnågonting man skulle kunna göra utan dröjsmål. Det skulle bara bli relativt småprakfiska modifikationer i den nuvarande arbetsordningen, vilka man inte bordeha någonting emot. Det är otillfredsställande att jag inte fick dessa frågorbesvarade. Jag förstår ärligt talat inte riktigt socialutskottets envisamotstånd när det gäller den här typen av krav. Jag tillät mig litet tillspetsatatt tolka det så, att socialutskottets ledamöter tar alltför stor hänsyn tilldet mäktigaste politiska Anslag till hälso-och sjukvård m. m. Anslagtill alkoholpolitik och missbrukarvård partiet i landet,landstingspartiet. Men det är bara ett förslag fill förklaring. Jag finnernämligen ingen annan rationell förklaring. Mom.1 (en fristående domstol för ansvarsärenden inom hälso- och sjukvården, m. Utskottetshemställan bifölls med 302 röster mot 17 för mofion 938 av . Mom. 6 (utbyggnad avpreventivmedelsrådgivningen m. Utskottets hemställan bifölls med 300 röstermot 17 för motion 255 av m. fl. 2 ledamöter avstod från att rösta. Mom. 2 och 3(beredskapslagring för hälso- och sjukvården'm. Utskottets hemställanbifölls med 160 röster mot 159 för reservationen av m. fl. Utskottetshemställan, som ställdes mot motion 533 av m. fl., biföllsmed acklamation. 9§ Anslag till alkoholpolitik och missbrukarvård betänkande 1980/81:20 om anslag m. m. inomsocialdepartementets verksamhetsområde såvitt avser alkoholpolitik ochmissbrukai-vård (prop. 1980/81:100). 45 SocialministernKARIN SÖDER: har upprepade gånger och i stor enighet slagit fast denlångsiktiga målsättningen för vår alkoholpolitik. Det övergripande målet är attminska den totala alkoholkonsumtionen och därmed minska skadorna. Också när detgäller narkotikapoHtiken har slagit fast målet: Inget annat bruk ändet medicinskt betingade skall fillåtas. Allt annat bruk är missbruk och skallmed kraft bekämpas. Orsakernaär kända för oss alla: Alkoholen skördar tusentals dödsoffer, denkostar samhället miljarder i form av vårdkostnader, produkfionsbortfall,brottslighet och olycksskador. Vi kan inte ens fastställa hur stora summor detär fråga om. Det mänskliga lidande som åstadkoms genom alkoholen är intemätbart. Narkotikan ödelägger alltfler människoliv. Ungdomar dukar under i Enbred enighet om nödvändigheten av att dämpa skadorna avalkohol och andra droger har möjliggjort insatser på en rad olika områden. Genomriksdagens beslut har ökade resurser ställts till förfogande för förebyggandeåtgärder och vård. Särskilduppmärksamhet riktas på ungdomarnas skolsituation och på arbetslösheten blandungdomar. Samhälletsstöd till nykterhetsorganisafionerna har byggts ut. Forskningen om alkohol harfått ökade resurser. Medelhar ställts till förfogande för opinionsbildning och attitydbearbetning ifrågor som rör alkohol och andra beroendeframkallande medel. Riksomfattandeinformationskampanjer och särskilda informationsprojekt t. ex. inom arbetslivethar genomförts. Vårdenav de alkoholskadade präglas alltmer av en helhetssyn och en ökad samordningmed andra vårdområden. Ett omfattande reformarbete av betydelse för alkohol-och narkotikamissbrukare pågår. På flera orter i landet pågår och planerasverksamheter som syftar till att utveckla alternafiva behandlingsmodeller ochpröva olika former för samverkan mellan sjukvård och socialvård. Regeringensförslag till fortsatta insatser som skall behandlas av innebär enfortsatt intensiv satsning på framför allt förebyggande åtgärder. Jag skall genågra exempel. Regeringenssamordningsorgan för alkoholfrågor (SAMO) som tillsattes på riksdagensinitiativ lämnade sin första rapport med förslagtill en rad åtgärder inom alkoholpolifikens olika områden. Ibudgetpropositionen föreslår regeringen att sammanlagt 8,5 milj. kr. avsättsför att förverkliga SAMO:s förslag till informationsaktiviteter och vårdinsatser.Dessutom kommer särskilda medel att anvisas ur allmänna arvsfonden. Huvudpunkternai dessa förslag är: En bred aktivitet i skolorna kring alkohol- ochdrogproblemen föreslås. Förslaget syftar till att få till stånd diskussioneroch lokala akfiviteter i de enskilda skolorna med elevernas självständigamedverkan i samverkan med lärare, annan skolpersonal och föräldrar. Undersenare år har flera särskilda informafionsinsatser genomförts i skolorna föratt öka medvetenheten och handlingsberedskapen. Inom drogområdet bör nu ett merlångsiktigt och djupgående atfitydförändrande arbete komma till stånd. Enförändrad inställning till droganvändning måste genomsyra hela skolansverksamhet. Varje skola föreslås utarbeta ett särskilt handlingsprogram förarbetet med drogfrågor. Undernästa budgetår bör det också utgå förstärkta resurser till den regionala s. k.ANT-verksamheten, som länsskolnämnderna ansvarar för. Ettandra förslag gäller förstärkta informationsinsatser i syfte att minska bruketav alkohol och andra droger inom försvaret. Mot bakgrund av detväxande missbruket bland kvinnor och de risker för Anslagtill alkoholpolitik och missbrukarvård Anslagtill alkoholpolitik och missbrukarvård a. fosterskador som ärförknippade med detta föreslås en utbildningssatsning för all personal inommödra- och barnhälsovården. Underdet har bedrivit en uppmärksammad aktion motlangning av alkohol till ungdom. Det råder knappast någon tvekan om attaktionen varit framgångsrik, bl. a. i den meningen att en bred allmänhet harväckts till insikt om det förkastliga i att förse ungdomar med alkohol. Ettaktivt arbete från myndigheter, organisationer och inte minst ungdomarna självaoch deras föräldrar har samverkat till att situationen nu ser ljusare ut. Dennaaktion kommer att under nästa budgetår följas av en fördjupad opinionsbildningmot drogkulturen. Syftetmed en sådan fortsatt informationsinsats bör vara att få till stånd enförändrad syn på och en begränsning av det traditionella bruket av alkohol. Menopinionsbildningen måste också riktas mot bruket av cannabis och andranarkotiska preparat. Överkonsumtionen av lugnande medel och andra psykofarmakaskall också uppmärksammas. Vårdenav alkoholmissbrukare står inför stora omställningar under de närmaste åren.Enligt den nya socialtjänstlagen förutsätts insatser för attbekämpa missbruk bli en viktig del av verksamheten, inte minst bland barn ochunga. Frånden tar kommuner och landsting över ansvaret för de socialavårdinstitutionerna. En överenskommelse om statsbidragsbestämmelserna harnyligen träffats. Min förhoppning är att förändringarna skall innebära ökadeförutsättningar för en nära samverkan mellan vårdenheterna. Men det är ocksånödvändigt att huvudmännen och vårdpersonalen söker sig fram till konkretaformer för ett bättre samarbete i det löpande behandlingsarbetet. Regeringen föreslåratt ett intensifierat praktiskt utvecklingsarbete kommer till stånd för ensådan bättre samverkan i första hand mellan sjukvården och socialvården. Särskildavårdinsatser för kvinnor med alkoholproblem föreslås därutöver.