prot · G409122 · 1980-12-31 00:00:00 — Dessasiffror avspeglar det faktum att invandringen radikalt harändrat karaktär, från att ha varit framför allt en arbetskraftsinvandring tillatt bli en invandring som - förutom den nordiska invandringen -nästan heltbestår av flyktningar och människor med familjeanknytning i . Dettainnebär också att det, trots att invandringen antalsmässigt har minskat,ställs större krav än tidigare på samhällets insatser för att ta emotinvandrarna. En större del av de människor som söker sig till är ibehov av stöd på olika sätt när de kommer hit. Vimåste räkna med att denna situation kommer att råda också i framtiden.Tusentals människor kommer även framöver att söka sig till - dels föratt de har släktingar här, dels för att de behöver en här undan nöd,förtryck och våld. Vi vet att världen ser ut på det sättet. Anledningarna somdriver människor på flykt från deras hemländer minskar inte; snarare ärtendensen att de ökar. Det är viktigt att ställer upp - också i kärvatider som - och tar hand om de människor som vill söka sig hit. Även om vitycker att vi ekonomiskt sett har det besvärligt här, så är det få länder ivärlden som har bättre förutsättningar än att ta hand om människor somhar det svårt. - Väldigt många länder i världen har det oerhört mycket sämre änvad har. Tilldetta komrfier att , alldeles oavsett den invandring som sker här, ärett mångnationellt land. Det är redan nu så att en mycket stor del av Sverigesbefolkning på ett eller annat sätt har invandraranknytning - det rör sig omungefär 1 miljon av invånare. Det bidrar också till att görainvandrarpolitiken till en mycket viktig del av samhällets totala ansvarighetmot medborgarna. Detbudgetförslag som arbetsmarknadsutskottet har behandlat i det här betänkandetinnebär en ökning av de totala ekonomiska satsningarna för invandringen medungefär . Detta ger en bild av att regeringen verkligen prioriterarinvandrarfrågorna; vi vet alla hur budgeten ser ut i övrigt. Trots de mycketkärva ekonomiska tiderna och trots det svåra statsfinansieHa läge som AlexanderChrisopoulos talade så mycket om i det tidigare anförandet, har man alltsågjort en realförstärkning av de resurser som vi satsar på invandringen.Självklart är att vi skulle önska att vi kunde satsa mycket mera, men jagtycker det är viktigt att markera att vi har gjort den här prioriteringen. Detfinns också en rad utredningar som arbetar med att på olika sätt effektiviseravårt sätt att ta hand om invandrare i , Jag skall bara nämna en, somtillsattes , nämligen den stora invandrarpolitiska kommittén,med landshövding som ordförande, vilken arbetar med att försöka tanya grepp på vår invandrarpolitik. Detbetänkande som vi nu behandlar är i realiteten präglat av enighet. Det finnsvisserligen en reservation fogad till det, men den reservationen - som jagstrax skall återkomma till - innebär egentligen inte att det finns några olikauppfattningar mellan opposifion och majoritet i utskottet, I betänkandetbehandlas nio motioner, I många av dem yrkas på ytterligare ekonomiskasatsningar utöver vad regeringen har föreslagit. Och självfallet hade det varitglädjande för oss i utskottet om vi hade kunna bifalla alla de olika önskemålom ökade ekonomiska satsningar som mofionärerna för fram, men vi måstekonstatera att regeringen, med tanke på de ekonomiska realiteter som vi trotsallt lever under, redan har sträckt sig ganska långt när det gäller att ökaresurserna för invandringen. Ettproblem som vi behandlar, och som också tas upp i den socialdemokratiskaparfimotionen, är de långa handläggningstiderna för vissa typer avinvandrarärenden. Det här är inte första gången som vi tar upp de problemen iarbetsmarknadsutskottet; dem har vi haft anledning att brottas med under enmycket lång följd av år. Vad som ligger bakom detta förhållande är naturligtvisden ökade svårighetsgrad som många invandrarärenden har. Det är viktigt att detavsätts förstärkta resurser för att vi skall kunna minska handläggningstiderna,eftersom dessa skapar stora påfrestningar för de berörda invandrarna. Det hargjorts omdisponeringar av resurser och förstärkningar tidigare, och föreslåsytterligare sådana i den här budgeten. Utskottet framhåller att om man anserdet nödvändigt med ytterligare omdisponeringar, t. ex. inom invandrarverketeller i , så bör man vara oförhindrad att vidta sådana. Enannan fråga som har tillmätts en hel del uppmärksamhet är Invandrartidningenssituation. Det gäller framför allt den mycket viktiga frågespalten iInvandrartidningen. Avsikten är nu att den skall överföras i Invandrartidningensegen regi, och tidningen får därför ett med . Det fanns önskemål om att tidningen skulle få betydligt mera pengar änså för den verksamheten. I och för sig vore det naturligtvis önskvärt, menockså här tvingas vi att först och främst se över möjligheterna att jjrioriteraom de befintliga resurserna. Jag vill gärna instämma med i att detär viktigt ätt man följer upp situation och omändringen ochser hur den verkar i Sedan får vigivetvis vid kommande budgetbehandlingar fortsätta att pröva vilka resurser vikan avsätta för den verksamheten. Enannan mycket viktig fråga, som tas upp i en vpk-motion, gällerinvandrarungdomen. Det är helt klart - och det är vi alldeles eniga om iutskottet - att det är väldigt viktigt att samhället stödjer invandrarungdomenpå olika sätt. Det är en ungdomsgrupp vars situation är svårare än andraungdomars. Detta är man i kommunisterna naturligtvis inte ensamom att ha upptäckt, utan det har också de ansvariga i verken på det härområdet, invandrarverket och , gjort. Dessa har ocksåvänt sig till regeringen med ett antal förslag pä området. Därför kan vi sepositivt på förutsättningarna att få till stånd åtgärder för att förbättrainvandrarungdomens situation. Åtgärderhar också vidtagits, som särskilt riktar sig till invandrarungdomarna. Vi harsärskilda introduktionskurser i gymnasieskolan. Vi har särskildaberedskapsarbeten för invandrarungdomar. Vi gör särskilda insatser när detgäller handledning och träning inom arbetsmarknadsinstituten som riktar sigjust till invandrarungdomarna. Redan har alltså en hel del åtgärder vidtagitsför att förbättra invandrarungdomarnas situation, och det finns ytterligareförslag härvidlag. Därför borde man inom vpk vara ganska nöjd. Vpk:s önskemålvar i stort sett tillgodosedda redan innan man väckte sin motion. Denreservation som är fogad till betänkandet handlar om tvåspråkighe-ten, vilkenockså beskrev. Vi är naturligtvis överens med socialdemokraterna omatt det är viktigt att det finns tvåspråkig personal på samhällets olikaområden - inom sjukvården, skolan, administrationen osv. - så att invandrarnaså långt det är möjligt kan bemötas av samhället på sitt eget modersmål. Det ärockså viktigt att tvåspråkigheten räknas som en merit på befattningar, där mankan ha nytta av att kunna ett invandrarspråk. Inte heller detta varsocialdemokraterna de första att upptäcka, utan också det har det ansvarigaverket - statens invandrarverk - redan uppmärksammat. Därför har man lämnatförslag till regeringen där man tar upp dels önskemålet om en inventering, delsmeritvärderingen när det gäller tvåspråkigheten. Även på detta område kan manalltså säga att socialdemokraternas förslag i stort sett var på väg att bliförverkligat redan innan det lades fram. Avden anledningen vill jag betona att det inte finns någon som helstskiljaktighet i uppfattning mellan socialdemokraterna och utskottsmajoritetenpå den punkten. Enprincip som vi tillämpar och som vi alltid har tillämpat i den här -inte minst när socialdemokraterna var i regeringsställning - är att om ettförslag redan framlagts för regeringen, så kommer man inte från sidaoch framför precis samma önskemål, utan i stället avvaktar man regeringensbehandling av frågan. Mot den bakgrunden är det litet förvånande attsocialdemokraterna har reserverat sig och frångått en princip som de självastenhårt höll på när de var i regeringsställning. Jag kan bara finna enförklaring, nämligen att vi inte en enda gång har behandlat den härhuvudtiteln utan att det funnits en socialdemokratisk Nr 122 reservation. Jag förstår att man hade svårt att gå ifrån den traditionen. På någon punkt måste manalltså reservera sig, och då reserverade man sig på den här punkten. Därmedavspeglas emellertid inte någon som helst Sammanfattningsvis,herr talman, vill jag yrka bifall till utskottets hemställan på alla punkter.Jag yrkar också avslag på den onödiga reservationen och på yrkande, som har delats ut separat. Jag vill hävda att trots detekonomiskt kärva läget, så ger regeringens förslag uttryck för en bibehållenhög ambitionsnivå. Jag vill vidare påstå att nattsvartaskildring av som invandrarland illa stämmer överens med verkligheten. Anf.79 (vpk) replik; Jag skall börja med att kommentera det sista som sade.Enligt honom stämmer inte min nattsvarta skildring av som invandrarlandöverens med verkligheten. Jag skall försöka att kortfattat beskrivainvandrarungdomarnas situation i sådan den framställs i denutredning söm invandrarverket gjort och som känner till. "Påbarnpsykiatriskt håll har man uppmärksammat invandrarbarnens problematik imycket Hten utsträckning. Att föräldrar inte upplevs som godtagbara förebilderkan vara förödande. Kulturkonflikter drabbar människors självkänsla. Barn medlåg självkänsla, barn som nedvärderar sig själva har i hög grad psykosomatiskasjukdomar, de är mera psykiskt störda och kan som tonåringar oftare än andradrivas till kriminalitet. Ensammanställning som har gjorts från ungdomskliniken vid - den är en av landets tre specialkliniker för långtidsbehandling av barn och ungdomar med mycket grava psykiska störningar - visar att bland de hundra först intagna var invandrare." Enliknande undersökning som har gjorts av en ungdomspsykiatrisk klinik iVästmanlands län visar att av 105 patienter som vårdades där var 27,5 %invandrarbarn. 1Stockholmsområdet finns 10 000 utländska ungdomar i åldern . 1 av 4ungdomar med utländskt medborgarskap får slutbetyg från gymnasieskolan. Blandsvenska ungdomar är motsvarande siffror 3 av 4. Bland svenska elever avbrytervar femte sina studier i gymnasieskolan, bland invandrareleverna var tredje. Närdet gäller arbetslösheten var siffran för samtliga svenskamedborgare och för utländska medborgare. För svenska ungdomar i åldern16-19 år var arbetslöshetssiffran , för utländska medborgare i dennaåldersgrupp , Orsaken härtill, såsom framställerden, är det faktum att invandrarungdomarna fortsätter sina studier igymnasieskolan i mindre utsträckning än de svenska ungdomarna. Det innebär attderas ställning på arbetsmarknaden blir svår. Orsaken till invandrarungdomarnaslåga frekvens när det gäller övergång till gymnasie- skolan kan sökas ispråksvårigheter och anpassningssvårigheter och tillföljd därav deras betyg. Dessaförhållanden är medveten om. Även utskottet är medvetet om dem.Både och utskottet har tagit del av den utredning sominvandrarverket gjort. Vad gör man åt det här? Anf.80 () replik; säger att den socialdemokratiska reservation som är fogadtill betänkandet är en onödig reservation. Det är väl inte första gången vimöter en sådan reaktion från det hållet. Vi har emellertid sett oss nödsakadeatt avge en reservation. har gjort en kartläggning i tvåkommuner och ett landsting. Vi anser inte att detta är till fyllest utan skulle behöva följa upp denna kartläggning över hela landet när det gällertvåspråkig personal och få en kartläggning av hur denna personalanvänds. Den frågan ger ju inte invandrarverkets kartläggning något svar på. Närdet gäller kravet på att tvåspråkighet skall betraktas som merit sade PärGranstedt att utskottsmajoriteten instämmer i det kravet i de fall där man harnytta av tvåspråkigheten. Jag skulle på invandrarnas vägnar vilja vända pådetta och kräva att tvåspråkighet skall betraktas som merit i de fall därinvandrarna har behov av den. Slutligendet särskilda yttrandet. instämde här, såvitt jag förstod, i detsärskilda yttrandet. Det förvånar mig att han inte gjorde det vidutskottsbehandlingen. I så fall hade det kanske blivit helt onödigt att avgedetta särskilda yttrande. 81 ()replik; Vi känner till de här problemen. Jagredovisade också i mitt anförande sådant som har gjorts och påpekade attytterligare åtgärder kan vidtas för att förbättra invandrarungdomenssituation. Den retoriska frågan i slutet av anförandevar alltså besvarad innan den ställdes. Närdet gäller de statistiska uppgifterna vill jag påpeka att de siffror somAlexander Chrisopoulos nämnde är föråldrade. Enligt de senaste uppgifternaväljer invandrarungdomar gymnasieskola i lika stor utsträckning som svenskaungdomar. Där kan vi alltså notera ett påtagligt framsteg. TillLahja Exner vill jag säga; Den vidare förklaringen av reservationen visarytterligare hur liten grund det egentligen finns för den. Vad man är ute efterär alltså Htet mer kartläggning. Det viktiga är väl ändå, , att detvidtas åtgärder på det här området för att få fram mera tvåspråkig personal.Det är just det som har anhängiggjorts hos regeringen, att vi skall gå tillhandling och inte hålla på och kartlägga mer. Jag tror att den kartläggning somhar gjorts ger en ganska god grund för konkret handling, och vi borde förenaoss i att se till att det verkligen händer saker och ting, inte bara forskas. Sedan lekte ord på ett sätt som naturligtvis var väldigt lustigt.När jag sade att man skall använda tvåspråkighet som merit när man har nytta avdet menar jag givetvis med "nytta" att det visst finns invandrare somhar behov av det. Den här ordleken visar hur man från socialdemokratiskt hållanstränger sig för att försöka hitta någon sorts skillnad inom ett område därdet faktiskt inte finns skillnader. Det är en ganska god illustration till hursvårt det har varit för socialdemokraterna att finna någonting att haka upp enreservation på. Anf.82 () replik: Jag tvingas här att läsa innantill. I vår reservation anför vi "dels att utskottetshemställan under 10 bort ha följande lydelse: beträffandeåtgärder för att öka tillgången på tvåspråkig personal hos offentliga organ m.m. attriksdagen med bifall tiU motion 1980/81:1499 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört." Det är ju det vi kräver -att regeringen går till verket! Anf.83 (vpk) replik: Till vill jag säga följande. hade vi enliknande motion beträffande invandrarungdomarnas situation. Den blev avslagenmed motiveringen att en utredning hade tillsatts som skulle kartläggainvandrarungdomarnas situation i landet. har invandrarverket fullföljt sinuppgift och gjort en utredning, vars resultat ligger hos regeringen sedan ettbra tag. avstyrker utskottet samma motion med motiveringen att man"överväger" att vidtaga åtgärder. Senasti går har det parti som representerar - och han själv förmodligen- röstat ned ett förslag från vårt parti, en motion som handlade ominvandrarungdomarnas och invandrarbarnens situation i skolan. Vårt förslagskulle, om det genomfördes, avsevärt förbättra deras situation både när detgäller skolan och när det gäller deras framtida situation i landet. Det var en åtgärd som låg i linje medutredningarnas förslag, och har alltså medverkat till att röstaned det förslaget. Han säger att han är medveten om de problem sominvandrarungdomarnas situation innebär och att han vill göra något. Vad är dethan gör? Vad är det för konkreta förslag som finns? Det enda jag kan läsa ut urbetänkandet är att man överväger att genomföra vissa åtgärder. röstarman ned konkreta förslag, som skulle förbättra invandrarungdomarnas situation -det skedde alltså . 84 ()replik: Om inte hörde vad jag sade i mitthuvudanförande, där jag redovisade åtgärder som har gjorts särskilt förinvandrarungdomar, vill jag rekommendera honom att läsa riksdagsprotokollet,där det kommer att refereras. Det kommer att finnas tillgängligt . Detstår också i utskottets betänkande, och los kanläsa det där. Sedan har vi en tradition som innebär att när en utredninghar lagt fram förslag överlämnas de till regeringen, som bearbetar dem vidareoch lägger fram proposition till . Sedan tar ställning. Detär en tradition som vi har tillämpat länge i det här landet och som jag tyckeratt vi skall fortsätta med. Om man i stället skulle via motioner plocka framolika förslag från utredningar och föra fram till , skulle det varamycket svårare att få en enhetlig och sammanhållen politik både på invandrarområdetoch på andra områden. Det är skälet till att vi tänker avvaktaregeringsförslaget med anledning av den här utredningen. Och vpk har möjlighetatt komma igen motionsvägen, om man anser att regeringsförslagen är dåligaeller otillräckliga. Talmannen anmälde att anhållit atttill protokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. 85GÖREL (); Jag kommer i mitt anförande att hålla migtill frågan om den språkliga servicen till invandrarna. I arbetsmarknadsutskottets betänkande nr 22 hänvisas tillriktlinjerna för den svenska invandrar- och minoritetspolitiken, varifastslagits att samhället skall sträva efter att ge invandrarna samhällsservicepå deras eget språk och ge invandrarna förutsättningar att bibehålla det egnaspråket och möjlighet att välja i vilken grad de vill behålla och utveckla sinursprungliga kulturella och språkliga identitet. Vad beträffar samhällsservice på invandrarens eget språkkonstaterar utskottet att någon lagstadgad rätt för invandrare eller minoritetatt få samhällsservice på det egna språket inte finns. Emellertid finns inom skolans område en omfattandeundervisning på hemspråket. Likaså strävar man efter att ha tvåspråkig personalinom barnomsorg och sjukvård. I den socialdemokratiska motionen 1499 yrkas liksom ireservationen att en kartläggning skyndsamt skall göras av hur mångatvåspråkiga anställda som finns hos offentliga organ och hur myndigheternaanvänder den språkliga resurs dessa anställda representerar. Därigenom skulleman få en uppfattning om de ytterligare insatser som behövs för att driva påutvecklingen mot en ökad tvåspråkighet inom offentlig förvaltning, och manmenar att tvåspråkighet bör räknas som särskild merit vid tjänstetillsättningar. Utskottet säger för sin del att några initiativ frånutskottets sida inte är behövliga. har gjort enförsöksinventering av tvåspråkighe-tens omfattning i två kommuner och ettlandsting. Resultatet av denna inventering kommer att tillställas regeringenoch ge underlag för vidare bedömningar. Med hänsyn till att dessa frågor äraktuella i regeringens kansli anser utskottet att någon åtgärd från riksdagenssida på grund av motionen inte är påkallad. Utskottet säger också att detnärmast är en självklarhet att relevantaspråkkunskaper skall betraktas som merit. I själva verket är processen mot ökad tvåspråkighet inomoffentlig förvaltning redan i gång. Tvåspråkighet beaktas redan nu vidtjänstetillsättningar. Som exempel kan nämnas att de flestasocialförvaltningar vid tjänstetillsättningar strävar efter att kompletteragruppen socialsekreterare med befattningshavare som har ett andraspråk somockså svarar mot en viss klientandel. Svensk-finsk-språkiga socialsekreterareär således mycket vanligt. Detsamma är förhållandet vid daghemmen: Man strävarefter tvåspråkighet. Inom har gjorts en kartläggningav den tvåspråkighet som finns bland de landstingsanställda, och man arbetarmed att utforma ett system med ständigt aktuella uppgifter om språkkunnighetenhos olika grupper av personal. Det finns därför inte skäl att ta initiativ frånriksdagens sida till en kartläggning av språkkunskaper, när i realiteten ensådan kartläggning redan pågår. Både på denna punkt och vad beträffartvåspråkighet som merit är alltså s-reservationen onödig, som jag ser det.Tvåspråkighet är en merit, när ett speciellt extra språk behövs. Man bör ha i minnet hur omfattande behoven av språkligservice i själva verket är och i hur stor utsträckning vi ännu har orättvisormellan olika språkgrupper. Enligt officiella statistik bedrevs 1979 hemspråksundervisning på 54 olika språk i skolan. Som jämförelse kannämnas att invandrarverket och SÖ uppskattar de olika språkgrupper som finns ilandet till ca 100. Således är det bara i ungefär hälften av de språk som finnshär som vi kunnat ombesörja hemspråksundervisning. Orättvisor mellan olika språkgrupper kan bidra tillmotsättningar mellan olika invandrargrupper, en risk som tidigare berörts här ikammaren och som vi måste se klart. Debatten om hemspråksundervisningens form, för- ochnackdelar med enspråkiga grupper och klasser, nödvändigheten av merundervisning i svenska m. m. har blivit alltmer intensiv, och åsikterna gårisär. Frågan om service på det egna språket skall också behandlas avinvandrarpolitiska kommittén, liksom våra möjligheter att erbjudaspråkliga minoriteter i utbildning, vård och service på det egnaspråket. Vad beträffar Vård och service, t. ex. psykisk vård ochrådgivning, sägs i utskottsbetänkandet att vården, för att bli meningsfull,måste ges på invandrarens eget språk. Med tanke på vad som sades om de 100språkgrupperna förstår var och en att svårigheterna beträffande t. ex. endecentraliserad vård och service, som man ju allmänt eftersträvar, är oerhörda. Om tvåspråkig personal skall finnas vid t. ex. varjePBU-central innebär det att den lilla personalstyrka som där finns blir avdeladför ett par stora klient- och språkgrupper och att man nästan övergerminoriteterna. Det kan också innebära att arbetsbördan blir svårare attfördela inom kontoret. Om en tjänstgörande kurator råkar vara låt oss sägaarabisktalande, är kanske kunskaperna i svenska i stället så pass dåliga attett övertagande 6 protokoll 1980/81:122-123 avsvensktalande patienter inte går, för då blir den konsultationen meningslös. Det är inte omöjligt att en omorganisation ochomlokalisering av viss vård och service med specialisering på vissaspråkområden skulle bli nödvändig för att man någorlunda effektivt skall kunnaanvända personal med speciella språkkunskaper. Dågåremellertid andra värdenförlorade, t. ex. närhet och lokal kännedom. Om kraven på differentierad service av olika slag blirytterhgare skärpta, är det t. o. m. troligt att vi närmar oss den modell sominvandrarverkets chef skisserade . Han menade att detfanns både administrativa, ekonomiska och psykologiska fördelar med attsammanföra invandrare med samma språk och kultur så att de kom att bo näravarandra, vilket skulle kräva viss omflyttning mellan kommunerna. Det är enmodell som jag personligen är mycket skeptisk till, därför att jag tror att denskulle kunna leda till gettobildningar. Jag har tagit upp några exempel som belyser de här frågornaskomplexitet, både kvantitativt och innehållsmässigt. har fått i uppdrag att klara ut samhälletsmöjligheter på de här områdena - och jag förutsätter att såväl praktiska somsamhällsekonomiska möjligheter och konsekvenser då belyses - måste det varavälbetänkt att avvakta dels resultatet av de kartläggningar som gjorts, dels desynpunkter som invandrarpolitiska kommittén kan komma att redovisa, vilketberäknas kunna ske genom delbetänkande . Med det anförda vill jag yrka bifall tillarbetsmarknadsutskottets hemställan i betänkandet 22. Jag har inte för avsikt att direkt kommenteradet utskottsbetänkande som behandlas och inte heller de inlägg som hargjorts här. Jag vill i stället med utgångspunkt i vissa av de frågor som tasupp i betänkandet berätta om hur vi i departementet arbetar vidare på lösningar. Jag har framhållit , även från den härtalarstolen, att också en hård reglering av invandringen kommer att innebäraatt invandringen fortsätter i ungefär nuvarande omfattning. Den invandring vi tillåter, dvs, i huvudsak flyktinginvandring, återförening av närafamiljemedlemmar och invandring av nordbor inom ramen för den fria nordiskaarbetsmarknaden, innebär i praktiken en långtgående reglering. Det är enreglering som sker inom ramen för de konventioner och överenskommelser som styrinvandringen och - allra viktigast - inom ramen för de principer om en generösoch humanitärt inriktad flyktingpolitik som också måste varavägledande för oss.