prot · G409133 · 1980-12-31 00:00:00 — Utgångspunkten måste självfallet vara de krav som ställs på försvaret.Då och då ställs dock framtida flygplansanskaffning i motsats till andra ting,exempelvis värnpliktens utformning. Jag har tidigare i kammaren påvisat det felaktiga i sådanasynsätt. Genom aft välja ufländska flygplansalternafiv och därmed skjutakostnaderna skapar man i teorin måhända en politiskt lättvindigväg att slippa ta ställning fill svåra frågor. Sakligt vore dock en sådan väghelt förödande. Som försvarskommittén visat kommer vi även på 1990-falet ochdärefter att behöva stridsflygplan. Väljer vi att anskaffa utländskaplan uppstår med automatik stora betalningspucklar , då vi inomloppet av eff fåtal år skall betala för ett stort antal flygplan - på en gångför både utvecklingskostnaderna och kostnaderna för produktionen. Väljer vi den vägen, måste vi se till alt övrigaförsvarsgrenar under 1980-falet kommer i så gott skick att de kanstarkt reducera sin maferielanskaffning. Slutsatsen av detta är således att om vi väljer ettutländskt alternativ så skärps kraven på en tidig, och i vissa fall för fidig,strukturomvandling inom armén och marinen under 1980-falef som derasmaterielanskaff-ning forceras. uppstår naturligtvis stora problem inom de Planering och anslag för det militära försvaret, m. m. Planering och anslag för det militära försvaret, rn. försvarsindustriersom således måste bygga upp sin kapacitet när beställningarna på1990-talet dras ned mycket drastiskt. Detta kortfattade resonemang kan på sitt sätt sägasillustrera nödvändigheten av ett långsiktigt tänkande inom försvarspolitiken.Långsiktighefen i försvarsplaneringen är väsentlig för försvarets effektivitetoch därmed också för stabiliteten i vår förda säkerhets- och försvarspolitik. Systemet med fleråriga planeringsramar och en metod förprisreglering är en förutsättning för detta. Jag konstaterar medtillfredsställelse att försvarskommittén i enighet slår vakt om att vi ävenfortsättningsvis skall tillämpa ett sådant förfarande. I tider av kraftig inflation har det nu tillämpadeNPl-systemet lett till alltför stora osäkerheter både när det gäller vilkatotala resurser som disponeras och när def gäller denårliga variationen av disponibla medel. Kommitténs eniga förslag om att göra omkompensationssystemet hälsar jag därför med tillfredsställelse. Jag hoppas attregering och riksdag i det kommande försvarsbeslutet skall kunna ta ställningtill ett kompensationssystem som bättre svarar mot den verkliga pris- ochlöneutvecklingen inom försvaret. Vi står inför en period där vi redan i planeringen måsteförutsätta hårda ingrepp av rationaliseringskaraktär. Jag syftar då i förstahand på de hårda ingrepp i fredsorganisationen och i fråga om fortsattapersonalminskningar som försvarskommittén föreslår i sitt betänkande. Def är dådesto mer angeläget aff vi får ett kompensationssystem som beaktar redanintecknade rationaliseringsvinster. Jag övergår så till atf beröra några frågor rörandetotalförsvarefs civila delar. försvarskommitté har i sitt senaste belänkanderedovisat en grundsyn rörande samhället i kris och krig. Kommittén tryckersärskilt hårt på att del är samhället som helhet, omställt till kris- ellerkrigsförhållanden, som är vårt totalförsvar. I sammanhanget vill jag ocksåuttrycka min förundran över vissa inslag i den aktuella debatten. Det framförsibland uppfattningar vars innebörd är att de civila delarna av samhället skullekunna hållas fullständigt åtskilda från krigshandlingar. I själva verket ärbegreppet totalförsvar ett uttryck för nutida krigs totala karaktär. En utgångspunkt måste vara aff vi far till vara detfredstida samhällets resurser i så hög grad som möjligt. Detta blir möjligt, omvi beaktar krigs- och krisfrågor redan i fredstid och om vi förbereder oss välatt leda verksamheten på alla nivåer. Principen atf en verksamhet i fred skall pågå i kris ochkrig så långt möjligt direkt och oförändrat ger också förutsättningar för ossatf även när det gäller de civila grenarna av totalförsvaret möta överraskandeinledda angrepp. försvarskommitté har på ett par områden lämnat nyaförslag till inriktning av de civila totalförsvarsgrenarnas verksamhet. När det gäller det ekonomiska försvaret innebär förslagenatt vi fortsättningsvis bör prioritera åtgärder som ger oss möjligheter attunder klara en nivå i vår levnadsstandard som kan betecknas som"överlev- nadsnivå".Sådana varor och tjänster som fordras för individens och samhällets överlevnadoch för understöd av försvarsmakten föreslås bli prioriterade. En inriktningsom syftar till att förbereda varierande omställningar av vårt näringsliv kanjämfört med tidigare planering på olika områden leda fill en annorlunda syn pålagring av skilda förnödenheter. Detta relativt nya betraktelsesätt måste nuligga till grund för myndigheternas planering, så atf regering och riksdag idet kommande försvarsbeslutet kan ta ställning mot bakgrund av ettkonkretiserat underlag. För civilförsvarsverksamheten har 1978 årsförsvarskommitté varit särskilt angelägen att peka på det förhållandet attbegreppet civilförsvar skall beteckna en verksamhet och inte en organisation. I fred byggda skyddsrum är av grundläggande betydelse förbefolkningens skydd i krig. Men skydd kan dessutom åstadkommas genom att manutnyttjar vissa förberedda skyddade utrymmen eller genom aft man söker endasttillfälligt skydd. Effekten av fientliga stridshandlingar kan därutöver minskasgenom lokala omflyttningar till mindre utsatta områden eller genom att i vissasituationer särskilt hotade områden utryms. I fråga om avvägningen mellan olikaslag av åtgärder vill jag framhålla atf de infe ersätter varandra ulan närmastbör komplettera varandra i olika situationer, exempelvis så att begränsadomflyttning får väga upp brister i tillgången på skyddsrum och andra skydd.Handlingsfrihet och förmåga aft besluta helt efter den rådande situationen ärdärför viktiga inslag. på olika nivåer förcivilförsvarsverksamheten måste också ha förmåga atf leda utrymningar av olikaomfattning samt ha beredskap för att ta hand om spontanabefolkningsomflyflningar som kan uppstå t. ex. i anslutning fill omfattandemarkstrider. Den inriktning av civilförsvarsverksamheten somförsvarskommittén angivit, med en stark betoning av ledningsorganisationensförmåga atf handla med anledning av det aktuella, eller förutsedda, läget ochaff utnyttja de samlade resurserna för befolkningens skydd, innebär att ettvisst skydd kan uppnås även mot sådana hot som anses mindre sannolika. Dettakan gälla de fall där civilbefolkningen utsätts för direkt bekämpning. Dettakräver dock att det finns en beredskap hos ledningsorganisationen all hanteraäven dessa svåra fall. Ett kärnvapenanfall utan några begränsningar har vi likalitet som någon annan knappast resurser att skydda oss mot. har föreslagit åtgärder som bör kunnaleda till en förbättring av civilförsvarets personalsituation. Jag ser deåtgärderna som angelägna, inte minst därför att utbildningsbehoven i freddärigenom kan begränsas. Kommittén bedömer aft riskerna för aff kemiska stridsmedelkan komma till användning är större . Man föreslår atf målsättningenför skyddsanskaffning bör förändras därhän att skyddsmasker anskaffas i fredför hela befolkningen. Detta mål bör enligt kommitténs mening kunna nås inom entioårsperiod. föreslagit rörande skyddsmaskanskaffningenstår helt i överensstämmelse med vad regeringen beslutade i december 1980rörande Planering och anslag för det militära försvaret, m. m. Planering och anslag för det militära försvaret, m. m. ökadeekonomiska resurser för ändamålet. Budgetproposifionen ger på denna punktuttryck för samma sak. Jag noterar atf flera av försvarskommifféns förslagbeträffande civilförsvarets framfid syftar fill aft ge civilförsvaret enfastare lokal förankring. Jag tänker bl. a. på förslagen att knyta sammanfreds- och krigsräddningstjäns-ten fastare och tankarna på en s. k.hemskyddsorganisation, liknande vad som fanns under . Jag är övertygad om det berättigade i de tankegångarna.Det svenska civilförsvaret är - trots den med internationella mått mycketlångtgående satsningen på främst utbyggnad av skyddsrum och ledningsresurser -en nära nog okänd, eller misskänd, resurs hos sfora medborgargrupper i vårtland. Jag håller med försvarskommittén om att viss kritik kan vara berättigad,exempelvis beträffande tillgången på skyddsmasker bl. a. för barn. Men den heltavgörande brisfen är enligt min uppfattning att ett så litet antal avmedborgarna lokalt i sina kommuner kommer i kontakt med civilförsvaret. Enligt min mening krävs alltså förändringar i syfte attstärka civilförsvarets lokala förankring väsentligt. Det bör enligt minuppfattning prövas om de lokala instanserna kan få en viktigare roll, inte baradå det gäller rekrytering och övningar för krigsorganisationen. Jag anser också att en generösare attityd börintas till den utbildning i självskydd m. m. som de lokalacivilförsvarsförbunden m. fl. Det är en rimlig ambition attsådan utbildning skall kunna tillhandahållas medborgarna i den utsträckning deefterfrågar en sådan. Vi genomlever nu en period med stora ekonomiskasvårigheter i hela samhället. Def kommer också att påverka totalförsvarefsframfida utformning. Det är enligt min mening viktigt att man i dennasituation målmedvetet prioriterar krigsorganisationerna. Det kan bli smärtsamtför många, men vi får aldrig lämna ur sikte det övergripande målet: att ställaupp ett totalförsvar som inger respekt i omvärlden. Det är en förutsättning föross i en spänningsfylld värld att vi kan hävda vår frihet och vårt oberoende.Det finns dessvärre ingen annan väg. Historien läross vadsom kan ske med ländersom ensidigt förlitar sig på andra säkerhetspolitiska medel. Vi måste och skall genomföra omfattande rationaliseringar,men vi måste också se till att försvarsbeslut medför atf våramobiliseringsstyrkor upprätthålls och vidareutvecklas i takt med de krav somvår säkerhetspolitik ställer. 48ERIC () replik: Det är mycket i det anförande som EricKrönmark höll som jag gärna kan ansluta mig till, och jag tror att många andrahär i kammaren kan göra det också. Vi har ju inte några som helst delademeningar när det gäller vår villighet aft ställa upp och skydda det här landetoch att bevara var handlingsfrihet så långt som möjligt. Jag skall infe gå in på hela denna exposé, men det kanskeändå fanns en punkt där jag vill göra en erinran, eftersom det gäller detförgångna. både EricKrönmark och jag kanske ha anledning atf erinra oss vad som har varit. menade att man på 1970-talef infe lade nedförbanden då det borde ha skett. Jag vet inte om han syftadepå mig eller min företrädare , som naturligtvis gjorde rättnoggranna överväganden i sådana sammanhang. Å andra sidan måste jag säga aftvarken eller någon annan har velat skynda på när det gälltförbandsnedläggningar. Jag erinrar mig det stora bekymmer som jag hade att drasmed då det gällde att avveckla två flygflottiljer. Om jag infe minns fel varEric Krönmark en av dem som kämpade mycket intensivt för atf Kalmar-flottiljenskulle få vara kvar. Jag fick "bibbor" och pärmar fulla medframställningar, av vilka framgick att i bygden verkligen hadeengagerat sig i den frågan. Tiotusentals människor skrev under listor, där manuttryckte aff något sådant infe fick ske. Så nog finns def försyndelser på ömsehåll, om vi nu skall plocka fram sådana. Men jag tror - och det har säkert i egenskapav försvarsminister också insett - att det ändå var klokt atf vi gjorde denanpassningen inom flyget. Flygplansfråganskall jag faktiskt inte nu gå in på. När def gäller totalförsvaret skall jag gärna erkänna affförsvarsministern inte är ensam om att bära ansvaret. Beträffande mycket av denkrifik som vi har satt in och mycket av def som vi tidigare diskuterat här ikammaren i fråga om totalförsvaret, så vidhåller jag att det fortfarande finnsbetydande brister som vi måste komma till rätta med. När det gäller detekonomiska försvaret, vilket utsätts för särskilt stark kritik , kännerjag ett visst behov av att få säga atf jag faktiskt tror att den nya ledningen- jag avser bäde styrelsen och dem som har de verkställande uppgifterna -verkligen har gått in för aff komma till rätta med de problem som kan finnasinom den sektorn. Det är naturligtvis ytterst angeläget med tanke på vårförsörjning. : De förpliktelser som talar omhärleder sig ur folkrätten, vilken vi fakfiskt berört i vår motion. Det varsåledes icke något svar i den debatt som vi har förf här tidigare. På denpunkten är vi helt överens. Planering och anslag för det militära försvaret, m. m. 49OSWALD (vpk) replik: Def är inget fel på analys avdet säkerhetspolitiska läget. Men mycket halfar när det gäller att draslutsatser därav. Tänk rationellt, uppmanade här, och sedantalade han om totalförsvaret. I och med det uppenbarade sig ju det ologiska iresonemanget. och andra talar ofta om ett välbalanserattotalförsvar. Men det är ju just det som vi i saknar. Vad beror det på?Jo. def beror på att den militära sektorn år , decennium efterdecennium fått ta i anspråk merparten av medlen - , och ibland mer än98 % av de samlade anslagen. Därigenom har vi fått de urgröpningar ochmotsättningar som sä tydligt kommer fram när fortsätter sittanförande. Han kommer in på civilförsvarets brister- de är oerhört stora. Planering och anslag för det militära försvaret, m. m. vilket återigen helt plötsligt har blivit aktuellt. I 20år har nämligen infe en enda människa varit intresserad av frågan om skyddetmot ABC-stridsmedel. Ingen har visat sig intresserad av att stiga fram här iriksdagen eller någon annansfans och äska medel eller forskningsresurser ellernågonting annat när det gäller detta skydd. Sådant lade man åt sidan på1950-talet. Vad är det för totalförsvar ni talar om? Märker infe EricKrönmark def ologiska i sitt eget resonemang? Han går upp här och talar omförstärkningar av def militära försvaret, om behovet av fler flygplan osv., meni nästa andetag framhåller han hur sårbart def svenska samhället och därmedhela det svenska totalförsvaret är. När skall vi föra en verklig debatt och inte enpseudodebatt, där vi bryter ut den militära sektorn och talar om den utan aftfa hänsyn till samhällets sårbarhet i övrigt? Vi måste, som jag sade fidigare. Def går inteafffå både-och. utan vi måste välja. Det vet vi allihop. Def går inte. att både bibehålla allmän värnplikt och skaffa nya stridsflygplan. Vihar inte råd att i fortsättningen upprätthålla ett sådant flygvapen som EricKrönmark önskar sig, om vi infe skall utkräva oerhört kraftigt ökadeförsvarsutgifter, vilket def infe torde finnas något gehör för hos svenskafolket. 50ERIC KRÖNMARK (m) replik: Låt mig först till säga attmitt yttrande om att det var beklagligt atf man infe hade gjortsammanläggningar och indragningar i början på 1970-talel inte var ämnat somnågon kritik vare sig mot eller . Def var bara ettkonstaterande, och även jag är beredd att ta mitt ansvar för att vi i det lägetinte såg utvecklingen så långsikfigf som vi borde ha gjort. Alla politiker görsina misstag, och def har fidigare försvarsministrar också gjort. Inte hellerjag hade da de kunskaper som jag nu förskaffat mig. talade om bristerna inom överstyrelsen förekonomiskt försvar. Jag tror att en av grundorsakerna till att det blivit somdet blivit är atf man pä det området inte har haft samma planering ochekonomiska ramar som man haft inom de övriga totalförsvarsgrenarna. Därför harman alltså inom överstyrelsen för ekonomiskt försvar inte tvingats till sammanoggranna prioritering. Jag har också stort förtroende för den nuvarandeledningen och för dess möjligheter att rätta till förhållandena. Vi brukar ofta föra sådanahär dialoger, ljudliga dialoger mellan döva så att säga. för vi har sä totaltolika syn på verkligheten. Def förefaller som om vi levde i olika världar. Lät mig bara säga att vi skall ha ett balanserattotalförsvar. För är det synonymt med att breda ut resursernajämnt över alla delar avförsvaret. Det är inte så enkelt. Det viktigaste är attse till att vi inte utsätts för krigshandlingar. Därvid har olika faktorerolika tyngd och olika betydelse. Det militära försvaret iir. sett ur detsäkerhetspolitiska perspektivet och med hänsyn till den krigsavhållandeeffekten, den svagaste länken. om jag fåranvända def uttrycket. Man kan nämligen inte utnyttja några civila funktioner,utan def måste vara en organisation som är avsedd just för en sådan abnormsituafion. Det går därför inte atf resonera så lättvindigt som OswaldSöderqvist gör och hävda att man skall föra över resurser från det militäraförsvaret för att täcka brister inom andra totalförsvarssektorer. Verklighetenär inte sådan. Det är inte så att del gäller att välja mellan flygplan ochvärnpliktiga. Vi tvingas att ha båda delar. Jag hoppas och tror atf det genomrationaliseringar är möjligt att få ett balanserat militärt försvar, som kanfölja med i den teknologiska utvecklingen utifrån våra speciellaförutsättningar, som vi behåller den allmänna värnplikten ochutnyttjar all den försvarsvilja som finns hos våra medborgare. Planering och anslag för det militära försvaret, m. m. 51OSWALD (vpk) replik; Vi kanske infe lever i skilda världar, men viförsöker nog bedöma de här sakerna från skilda utgångspunkter. Jag har aldrigsagt att vi inte skall ha ett så starkt militärt försvar som möjligt. Det anserjag atf vi bör ha. Jag har sagt upprepade gånger i försvarsdebatfer i dennakammare atf den struktur som vårt försvar nu har och som var ganska effektivrelativt omvärldens numera inte har samma effekt. Det beror påatt vi inte orkar följa med ekonomiskt och infe heller har de tekniskaresurserna att hänga med i forskningen på området och i den utveckling av vapenoch vapensystem som förekommer inom stormakterna. Det har jag gång på gångförsökt påvisa, Det är det som är den springande punkten, och vare sig EricKrönmark tycker illa om det eller inte blir han och andra tvungna att väljamellan flygplan och värnpliktiga - för atf nu förenkla problemafiken. Det ärinte bara def som def gäller utan hela inriktningen av försvaret. Vi kommerinfe att ha råd med bådadera om vi inte kräver att svenska folket skall satsaoerhört mycket mer på försvarskostnader än . blir det svenskasamhället, precis som andra industrisamhällen, mer och mer sårbart för allaslags störningar t. o. m. i fredstid. Hur skall man kunna upprätthålla någraverksamheter, allra minst militära, som fordrar oerhörda resurser i sådanalägen? Vi måste titta på detta och infe bara tala om det svenskamilitära försvarefs viktiga roll och sådana saker. Den viktiga rollenundergrävs av samhällsutvecklingen. Vare sig ni som sitter hiir-herr Krönmark och andra-vill det eller inte. så blir vi tvungna att göra detförr eller . Det vore bättre att göra det förr än att göra det . 52 () replik; var vänlig och gav mig enfotokopia av propositionen frän 1968 där det talades om förpliktelser. Hurmycket jag än läser den kan jag inte komma fram till annat än att vad det därtalas om är den förpliktelse en stat som vill vara neutral i en konflikt harenligt folkrättsliga begrepp - att man skall kunna avvisa kränkningar, infetillåta överflygningar som den ena av de stridande parterna kan utnyttja sigav, och hela den mängd tänkbara problem som kan uppkomma. Planering och anslag för det militära försvaret, m. m. Där har vi förpliktelser, och det måste vi ha, eftersom visjälva har varit med och aktivt arbetat för atf få fram en rättslig reglering isådana här sammanhang. Det kan vi mycket väl fala om som förpliktelser, men detär någonting annat än att använda ordet i sammanhang där det inte finns någonsom helst anledning aft göra def. Jag skall inte fortsätta den här debatten. Jag harfaktiskt blivit nöjd med det besked som gav på denna punkt,nämligen att han står kvar vid de deklarationer som har givits,däribland det som anfördes 1968. 53 () replik: Jag skall inte heller fortsättaförpliktelsedebatten. Men såsom jag tolkar skrivningen i nuvarandebudgetproposition avses just den folkrätfsliga aspekten - även om nämns.Några andra förpliktelser har vi infe. Utöver de områden som - och där är vi helt överens - kanske vi har ytterligare ansvar, om jagfår använda det uttrycket; att våra grannländer skall kunna lita på att svensktterritorium inte skall utnyttjas för anfall mot dem. Det är precis vad allapolitiska parfier har sagt , och jag kan härkonstatera att det infe i sak finns någon som helst spricka i Vårauppfattningar. - Därmed tycker jag att vi skall avlysa den debatten. Han upprepar del tema somhan brukar föra fram, nämligen atf är eff litet land som inte orkarhänga med i den tekniska utvecklingen. Det är klart att vi aldrig kommer aftorka med aff ha ett stormakfsförsvar. Men har en speciellmilitärgeografisk situafion och speciella geografiska förhållanden, vilketinnebär att vi kan konstruera speciella tekniska lösningar och därigenom fåfram system med effekter likartade effekterna hos de sysfem som stormakternakan prestera-men till en mycket lägre kostnad. Och detta - att vi skall vara skickliga och intelligentaoch utnyttja vår teknologi - förutsätter en inhemsk vapenindustri. Det är detsom gör aff vi har möjlighet att fortsätta vara en alliansfri nation och föraneutralitetspolitik. Del är för mig och mitt parti och för övriga demokratiskaparfier här i det väsentligaste. Jag vet inte vad harför uppfattning i den här frågan, men det verkar scim om han infe prioriteradedessa saker lika hårt. Jag kan bara upprepa: Man kan inte ställa flygplan motallmän värnplikt. Hur än står här i kammaren ochsäger detta blir det inte mer sant för det. Det är en felsyn. Förste vice falmannen anmälde att att till protokollet fa antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare replik. 54ÅKE (): Jag skall infe kommentera den flygplansdebattsom den förre försvarsministern dragit upp på annat sätt än genom aff säga attom flygplan och den allmänna värnplikten kommer i motsatsställning tillvarandra är det ingettvivel om alt arbetarrörelsen slår vakt om den allmänna värnplikten. Debatten isak får vi tillfälle att återkomma fill . Jag kan inte underlåta att något kommentera om den rådande obalansen inom försvaret. beklagar attvi inte lagt ned flera förband än vi gjort och menar aft det blir nödvändigtatt göra kraftiga banfningar för framtiden. Dessutom säger han alt man inte kanbyta ut banfningar lokalt mot banfningar centralt när man skall spara pengar. Jag tar mig. trots påståenden, friheten atfhävda aft def finns en viss utbytbarhet, allra helst som det är i högsta graddiskutabelt om man verkligen gör några ekonomiska vinster vid omfattandenedläggningar. Det skall utredas och undersökas noggrannare, men jag skallanföra ett exempel som visar hur det har varit tidigare. När S 1 flyttade från till beräknade maninvesteringskostnaden till 180 milj. kr. Kostnaden blev 280 milj. kr. Mangjorde en beräkning av flyttningskostnaden till 20 milj. kr. Den blev 120 milj.kr. För flyttningen av ett förband blev def alltså en sammanlagd kostnadsökningpå 200 milj. kr. När man beräknade besparingarna av F 9:s nedläggning komman fram till att man skulle tjäna 85 milj. kr. Det blev en besparing på 20milj. När man konfronteras med verkligheten undrar man vadbesparingen kommer all bli vid nedläggningen av 4 i och Lv 5 iSundsvall. Har man den här erfarenheten må det ursäktas aft man intaren ganska kritisk attityd när överbefälhavaren och en del politiker slår påstora trumman och säger all vi nu skall låta en omfattande regementsdöd drabbalandet. Jag vägrar i varje fall att spänna mig för den vagnen. Jag hävdar affdet finns möjligheter atf i större utsträckning skära ned de centralamyndigheterna. En annan jämförelse: I finns någonting som kallasför huvudsfa-ben för försvarsmaktens ledning. Den består av 700 personer. Denmotsvarar den svenska arméstaben, försvarsstaben, fortifikationsförvaltningen,och försvarefs forskningsanstalt. Dessa centralamyndigheter i har ungefär tio gånger sä många anställda som den finskaförsvarsmaktens huvudstab, dvs. drygt 7 000.