prot · G40989 · 1980-12-31 00:00:00 — Denkunde skada den svenska bilindustrins affärer, framför allt med utlandet. Mantyckte atf den var alltför negafiv när def gällde bilindustrins framtid. Vadman då avsåg var förmodligen de framtidsprognoser som var knutna fillutredningen och som visade en dyster bild för personbilsindustrin, Samma typ av framtidsbilder fanns till nästa delutredningom underleverantörerna, men def orsakade inte samma protester frånindustrihåll när den utredningen presenterades. Oavsett framtidsbilder och prognoser, som ju allfid blirosäkra, har dessa utredningar innehållit en hel del faktauppgifter av olikaslag som är av betydelse för att bedöma denna industri. Det är bra att sådanautredningar görs och att de inte bara görs för industrigrenar som befinner sigi akut kris utan också för andra betydelsefulla industrier. Bilindustrin är mycket betydelsefull för svensk ekonomioch svensk sysselsättning - det hoppas jag atf industriministern kan varaöverens med mig om. Det är därför beklagligt aft man inte genomför dennautredning utan lämnar den del av utredningen som skulle behandla lasffordonendärhän, I och med det omöjliggör man för riksdag, regering och andraintressenter atf få en helhetsbild av denna så viktiga industri. Efter vad jag kan förstå har industriverket redan tagitfram en hel del uppgifter och arbetat på denna studie. Jag tycker därför attdet är eff visst slöserimed pengar att nu avbryta arbetet, I svaret nämner industriministern att man har gjorf dethär för aft bereda utrymme för andra utredningar som för fillfället är meraangelägna. Men det är väldigt svårt att bedöma om detta är ett klokt beslut närman infe vet vad def är för utredningar som i stället skall komma fill ståndinom industriverket. Det vore därför intressant att höra vad det är för allmänpolifik som ligger bakom regeringens bedömning. Vilka utredningar är mera angelägna?Är det bara krisindusfrier som industriverket nu skall ägna sig åt, eller ärbeslutet ett led i en allmän inskränkning av industriverkets verksamhet? Menarman kanske från regeringens sida aft detta är ett led i industripolitiken, sominnebär att industrierna numera skall lämnas i fred och atf marknadskrafternaskall få verka? Jag kan inte tro att bilbranschrädef, som industriministernnämner i slutet av sitt svar, på något sätt skulle kunna ersätta en utredning -det är ju infe alls samma sak. Utredningsarbetet må bedrivas iindustriverkets regi eller någon annanstans. Men givetvis får det infe vara ettsjälvändamål. Det måste ha en klar målsättning, en klart definierad uppgift attfylla för atf kunna bereda beslutsunderlag, I den situation som vi nu befinneross i blir vi tvungna att prioritera även utredningsinsatserna. Lastvagnsindustrin tillhör f. n, mestframgångsrika exportindustrier. Def finns därför enligt min bedömning ingenanledning atf fortsätta utredningsarbetet inom den branschen. Jag tror atf dediskussioner som förekommer i bilbranschrädef ger tillräckligt underlag för attvi skall kunna följa utvecklingen på lasfvagnssidan. Det finns alltså intenågon som helst anledning aft i nuvarande läge ta upp utredningsarbetet. Vi ärsjälvfallet beredda aft ompröva den inställningen, om situationen för branschenradikalt skulle förändras. Om avbrytandet av utredning om den svenska bilindustrin Anf.19 (vpk): Beträffande def sista som industriministern sade ommöjligheten till omprövning; Det är väl bättre atf vara lifef mer framsynt ochfärdigsfälla en utredning som ändå är påbörjad i stället för atf som avbrytaden. ger visserligen möjlighet tilldiskussioner. Men det är inte alls samma sak som aft ha en utredning som sedanpresenteras och som alla politiker kan ta del av. Den här utredningen borde haen uppgift atf fylla. Jag vet att lasfvagnsindusfrin är framgångsrik, men deningår ändå i den svenska bilindustrin som faktiskt infe kan sägas varaproblemfri, även om den inte diskuteras lika mycket nu som då utredningentillsattes. Även var lasfvagnsindusfrin mycket framgångsrik.Trots det ansåg man från regeringens sida att den utredning det här gällerskulle innefatta såväl personbilssidan och lastbilssidan somunderleverantörerna. Det tycker jag var en riktig bedömning. För att få ettgrepp om en industri måste man Om tidpunkten för förslag till rörandehälsovårdsnämndernas framtida uppgifter faktisktta med alla områden, även om eff råkar vara mera framgångsrikt. Jag undrar vad det är som har ändrats sedan den dagen däutredningen tillsattes och man gjorde den här bedömningen. Det kan ju intekosta sä fruktansvärt mycket pengar att färdigsfälla en sådan utredning. Jagkan därför inte tänka mig att det är ekonomiska skäl som ligger bakom detta. 7 § Svar på fråga 1980/81:284 om tidpunkten för förslagtill rörande hälsovårdsnämndernas framtida uppgifter har frågat mig närhälsovärdsstadgekommitféns förslag kommer att föreläggas i form aven proposition. Inom har utarbetats eff förslag filllagrådsremiss med ledning av hälsovårdsstadgeutredningens betänkande och deremissvar som kommit in. Överläggningar har därefter tagits upp med ledningen förSvenska kommunförbundet bl. a. inom ramen för stat-kommungruppens arbete. Viddessa överläggningar har ledningen för motsatt sig förslaget.Överläggningarna med i denna fråga skall troligen fortsätta . Det är min förhoppning atf överläggningarna skall kunnaresultera i att en proposition i ämnet kan föreläggas . 21 (): Jag ber atf få tacka statsrådet för svaret på minfråga. Det är så aft hälsovårdsstadgekommitfén och den kommittésom haft till uppgift aft se över miljöskyddslagen har arbetat parallellt ochdelvis tillsammans för atf vi skall få en lagstiftning som överensstämmer ochen organisation för det lokala miljövårdsarbetet som fungerar bra. Derasförslag förutsätter att båda lagsfiftningskomplexen genomförs. Vi har fått förslag till om ändringar avmiljöskyddslagen, men vi har ännu inte fått något förslag om översyn av hälsovårdsstadganoch om nya verksamhetsformer för hälsovårdsnämnderna. Jag tolkar svaret på minfråga så aft statsrådet delar min uppfattning, att det är mycket angelägetatt dessa båda lagar kommer att fillämpas och aft vi kan lösa deproblem som finns på det här området lokalt när det gäller att fillämpa olikalagar. Av svaret framgår att skulle ha motsattsig denna lagstiftning. Det verkliga förhållandet är ju att hartillstyrkt lagstiftningen. Men sedan är def naturligtvis den strypsnara somregeringen har satt på kommunerna när def gäller deras ekonomiska situafion somgör att kommunerna har svårt atf möta de här kraven. Jag vill framföra som enbestämd uppfattning atf def är angeläget att regeringen ser till att def blir eftutrymme för kommunerna, så aft de kan fortsätta att bygga ut def lokalamiljövårdsarbetet. Olika företrädare för den borgerliga regeringen harvisserligen låtit framskymta att den ekonomiska krisen skulle kunna tas tillintäkt för aft skära ner ambitionerna på miljövårdssidan. Det voreutomordentligt beklagligt om så skulle bli förhållandet. Vi skulle då infe barariskera att hushålla dåligt med våra resurser utan också långsiktigt dra på osskostnader av betydligt större omfattning än vad som blir fallet om vi-redanfrån början kan ha ett effektivt arbete på det lokala planet i fråga om tillsynoch annan verksamhet på miljövårdssidan. Detfinns ju i vårt land ett spontant folkligt engagemang i miljövårdsfrågorna.Bästa sättet att möta det och tillmötesgå de synpunkter som människorna har närdef gäller atf utveckla miljövården mäsfe vara att bygga ut den lokala, dvs.den kommunala, verksamheten på det här området. Omtidpunkten för förslag UU rörande hälsovårdsnämndernas framtidauppgifter Jag delar uppfattningen att def är vikfigt aft den härhälsoskyddslagstiffningen kommer fill sfånd. Kommunförbundethar ansett att det förslag fill lagrådsremiss som vi utarbetat inomdepartementet dels leder till vissa kostnadsökningar för kommunerna, delsinnebär en onödig detaljreglering av verksamhet. Med åberopande avdetta har förbundet motsatt sig förslaget. Jagdelar principiellt Kommunförbundefs uppfattning att det i den allvarligasituation som vårt lands ekonomi nu befinner sig i infe finns utrymme förstatliga beslut som kan leda till ökade kostnader för kommunerna. Jag delarockså uppfattningen att staten genom bl. a. minskad detaljreglering måstemedverka fill att kommunerna kan utnyttja tillgängliga resurser på eff mereffektivt sätt. Närdet gäller uppfattningen att förslaget skulle leda till en onödigdetaljreglering vill jag här peka på det förhållandet atf de drygt 80paragraferna i nuvarande hälsovårdsstadga föreslås ersatta av mindre än 30paragrafer i den nya lagen. Härfill kommer att den föreslagna lagen harramlagskaraktär med kortare och mindre detaljerade lagparagrafer än motsvarandeparagrafer i hälsovårdsstadgan. Förslaget till ny lagsfiftning innebär såledesen minskad detaljreglering av den kommunala verksamheten. Den föreslagna lageninnehåller emellertid bestämmelser om aft den allmänna hälsovården skalltillgodose vissa minimikrav som är lika för hela landet. Detär ocksä min bestämda uppfattning atf det förslag till lagrådsremiss somutarbetats inom departementet inte kommer att leda fill vare sig ökadekostnader för kommunerna eller till en onödig detaljreglering av derasverksamhet. Min bedömning av förslaget till lagrådsremiss skiljer sig alltsåfrån Kommunförbundefs, och det är, som jag fidigare framhöll, min förhoppningatt en överenskommelse med skall nås och atf en proposition ifrågan skall kunna föreläggas . 23 (): Jag vill tackaför det kompletterande svaret att en proposifion skall komma till riksdagen.Sedan är jag kanske något mer övertygad än om att kommunernasjälva har de bästa förutsättningarna atf bedöma dels vad en ändring kommer atfmedföra för kostnader, dels vad som kan vara en onödig detaljreglering.Självfallet finns def ingen orsak att i onödan belasta kommunerna meddetaljregleringar som ökar kostnaderna. Men jag tror också att def är angelägetaft framhålla att den strypsnara som regeringen sätter på kommunerna inte fårhindra en angelägen miljövårdsreform. 8 §Föredrogs och hänvisades Propositionerna 1980/81:108 filljusfitieutskottet /81:115 fill utrikesutskottet 9 §Föredrogs och hänvisades Mofion 1980/81:1947till civilutskottet 1980/81:27 om senareläggning av vissa fidsgränser ifastighetstaxeringslagen Utskottets hemställan om att betänkandet skulleförefas till avgörande efter endast en bordläggning bifölls av kammaren. i övrigt hemställt bifölls. 11§ Åtgärder mot frilevande vildsvin betänkande 1980/81:16 om åtgärder mof frilevande vildsvinm. 1980/81:82). 24 (); Vildsvinet är i flera länder i eft viktigt jakfvilt. Man räknarmed att den totala avskjutningen där nu är en kvarts miljon djur . Tackvare sin höga reproduktionsförmåga ger vildsvinet större avkastning och flerjaktfillfällen än något annat klövvilt. De biologiska förutsättningarna söderom i bör som helhet vara posifiva. Def är viktigt aft endetaljerad undersökning, såsom föreslås i proposifionen, kommer till sfånd såaft osäkra uppgifter om vad förekomsten av frilevande vildsvin kan innebära urskadesynpunkt kan klarläggas. Såväl erfarenheterna som kunskaperna om vildsvini svensk miljö är begränsade. Undersökningen, vars resultat skallredovisas fill regeringen, bör enligt min mening bedrivas , somjag föreslagit i min mofion. Dock kan jag ansluta mig till den moderatareservationen, där en försöksperiod föreslås. I proposifionen ärförslaget fill försöksperiod vagt skrivet. Där sägs atf försöket bör bedrivasunder i varje fall . Men en brasklapp är insmugen: Om olägenheternaskulle bli för stora kan omedelbara åtgärder för att utrota stammen fåvidtagas. Om en tämligen lång försöksperiod beslutas, behållshandlingsfriheten och en klargörande diskussion om vildsvinets framtid hinnerutvecklas. Dessutom ges forskarna möjlighet atf studera dels de skador somvildsvinet kan göra i jordbruket, dels om samhället i övrigt är berett atfacceptera vildsvinet som ett återinfört inslag i den svenska faunan. Det endafall som borde kunna ge anledning fill avbrytande av undersökningen underperioden skulle vara en klart dokumenterad sjukdomsspridning genom vildsvin. I propositionen föreslås det s. k. Mörkö-Tullgarnsområdeti södra delen av som försöksområde. Dock anser jag att man, föratt erhålla eff ännu säkrare undersökningsmaferiel beträffande frilevandevildsvin, bör inrätta åtminstone ytterligare eft försöksområde utöverMörkö-Tullgarnsområdet. Detta har också varit ett av alternativen i jakt-ochvilfvårdsberedningens förslag. borde utöver få bli eftförsökslän för frilevande vildsvin. Här inleddes dessutom försöken med regleradälgjakt. Länet är ett föregångslän vad gäller viltvård, och markägarna ochjägarna är vana atf samarbeta över ägogränserna. Ägarstrukturen är i deffa länmotsatsen till vad som förekommer i Mörkö-Tullgarnsområdet. I def sistnämndaområdet är markägarna fä och stora med många utarrenderade lantbruk, medan deti i huvudsak är en ägarkategori bestående av självägande mindrelantbrukare med en del sidoarrenden. Vidare är det skillnad mellan länen i fråga om klimat-,natur- och växfbetingelser, vilket är fill fördel vid en utvärdering. I remissvaret har i ställtsig negativ mot vildsvin, medan däremot länsjakfvårdsföreningen ställt sigposifiv. Skulle en utvärdering i hela anses vara för omfattande,kunde t. ex. bara en kommun i länet utväljas såsom försöksområde. I sådant fallskulle kommun vara lämplig. I denna fanns 1978 en vildsvinssfam pååtta djur, vilka dock senare utrotades. Biotopen inom delar av denna kommun ärden bästa tänkbara för vildsvin. När def gäller ersättningsfrågorna med anledning avförsöksområdets vildsvinsskador på grödorna ansluter jag mig helt fill denmoderata reservationen - att alla skadedrabbade ersätts på eff rimligt sätt,vare sig skadorna är stora eller små. Brukarstrukturen i Mörkö-Tullgarnsområdet består avförhållandevis många arrendatorer. Frågan om jordägarnas/jakträtfsinnehavarnas ställning iförhållande till skadelidande jordbruksarrendatorer aktualiseras framför alltpå grund av skador av vildsvin. Åtgärder mot frilevande vildsvin Åtgärder mot frilevande vildsvin Man måste nog räkna med atf jordägarna påtarsig ett ekonomiskt ansvar för viltskadorna. Def borde i första hand kunna skegenom aft man i arrendeavtalen ger utrymme för atf jämka arrendeavgiften pågrund av onormala viltskador. Genom avtal undviker man lagstiftning. Medonormala viltskador avses skador av den omfattning eller def slag som man ejhade anledning aft räkna med vid arrendeavtalets ingående. Visserligen kan deftyckas obilligf atf jordägaren får ansvaret för skador som han själv ej vållat,såsom f. ex. när def gäller vildsvinen på . Men man kan ej komma ifrån attviltskadorna påverkar arrendeställets avkastning och aft def trots allt liggernärmare till hands för jordägaren/jakträttsinnehavaren än för arrendaforn atfbära ansvaret för viltet. Slutligen, herr talman, hoppas jag beträffande frågan omvildsvinens vara eller icke vara i att en undersökningsperiod skall geunderlag för eff slutligt ställningstagande om eft anfal år i riksdag. Jag yrkar bifall till den moderata reservafionen, somgäller mom. 2 och 3. 25ARNE i (): har atf ta ställning fillregeringens förslag om frigående vildsvin i vårt land. Frågan har tidigareberetts i den s. k. jakt- och viltvårdsberedningen. 1 beredningen fanns enmajoritet föratt vi inom landet skulle ha en frigående vildsvinssfam. En sådanstam skulle enligt majoritetens förslag hållas under tillväxtkontroll. Somledamot av utredningen intog jag den ståndpunkten aft vildsvin skulle utgöraett så starkt intrång och föl-orsaka så pass mycket skada, framför allt päjordbruket men i viss mån också inom skogsbruket, att jag för den skull ställdemig avvisande och ansåg aft vi inte borde fillåta vildsvin i landet. Det är att märka aft då vi nu här i liksomtidigare i beredningen gör överväganden om lämpligheten av aft ha frigåendevildsvin i , gör vi det under trycket av det faktum att vi har enfrigående vildsvinsstam om ca 150 djur. Stammen som vi nu har härleder från"rymlingar" från eff hägn i Trosafrakten. Vi har alltså infemöjlighet att fritt och obundet fatta det här beslutet, utan vi gör det somsagt under trycket av atf vildsvin i fritt tillstånd är ett faktum. Remissinstanserna har självfallet gett uttryck för olikasynpunkter i den här frågan. Dock finns en bred majoritet blandremissinstanserna som uttrycker stor tveksamhet beträffande lämpligheten avfrigående vildsvin. Att jord- och skogsbrukets företrädare är direkt negafivaär lätt att förstå, då även en begränsad vildsvinsstam kan förorsaka betydandeskador i jordbruket. Däremot är def kanske mera överraskande att man även inomjägarkrefsar intar en nog så avvaktande hållning. Således har ungefär hälftenav landets länsjakfvårdsföreningar i en remiss ställt sig avvaktande eller rentav avvisande. Påfallande många har uttalat en principiell anslutning tilltanken aft det bör finnas frigående vildsvin men ställt sig mer eller mindredirekt avvisande fill vildsvin i def egna länet. Sålunda kan deras inställninguttryckas på det här sättet: Nog är def trevligt aft ha vildsvin ochnog vore det skojigt att kunna jaga vildsvin, bara vi inte behöver ha dem ivårt eget område. En sådan inställning kan kanske inte tolkas på annat sätt änatt den är avvisande. Regeringens proposifion har utformats för att så långtmöjligt fillgodose alla olika önskernål. Som ett lifef generaliserande omdömeom proposifionen kan onekligen sägas att regeringen föreslår att vi förbjudervildsvin i de helt dominerande delar av landet där stammen nu är fåtalig.Däremot tillåter vi vildsvin - om än - där stammen ärförhållandevis riklig, i Tullgarn-Mörkö-området i . Trots att jag alltså i utredningen ställde mig negativtill frigående vildsvin avser vi inom moderata samlingspartiet inte att gå emotregeringens proposifion. Däremot har försöksverksamheten fått sådan utformningi propositionen att vi föreslår förändringar i den delen. Det är eff känt faktum aft motståndet mof vildsvin blandlantbrukarna i Tullgarn-Mörkö-området är ganska kompakt. Det förhållandet attvi nu likväl ställer oss bakom en-försöksverksamhet med vildsvin just i dettaområde gör att vi föreslär eft visst tak för stammens storlek under den fidförsöksverksamheten skall bedrivas. Vi kan nämligen inte utesluta attpropositionens förslag om 50-100 djur i försöksverksamheten kommer att medförastora skador i jordbruket i defta område med åtföljande betydandeskadeståndskrav. För den skull föreslår vi atf stammen underförsöksperioden infe skall tillåtas överstiga i runt fal 50 djur. Vi har ocksåvänt oss emot propositionens förslag aft försöksfiden skall kunnaavbrytas om alltför stora olägenheter uppstår. Defta önskemål hos regeringenatt kunna avbryta försöksverksamheten är i och för sig förståeligt men öppnarju möjligheten till atf vi infe får något försöksresultat alls. Sammanfattningsvis kan alltså proposifionen mynna ut i;stora skador, höga kostnader och inget försöksresultat. Detta har vi med vårreservation försökt komma till rätta med på sä sätt att vi föreslår ettreducerat antal djur i försöksområdet och förlängning av försökstiden från trefill , vilket förhoppningsvis också ger def åsyftade säkra resultatet. Med hänsyn till de ölägenheter som kan drabba lantbruket ianledning av försöksverksamheten uttalas i propositionen att ersättning förskador som uppkommer skall betalas fullt uf, med undantag för sådana skador somsaknar ekonomisk betydelse. Det är oklart vilken typ av skada som här ansessakna ekonomisk betydelse. Def kan vara fräga om sådana skador i naturen sominte direkt förorsakar markägaren penningförluster. Def kan ocksä avse skada påträdgårdsodling som rimligen inte har med ägarens försörjning atf göra men ändåkan ha såväl ekonomisk som annan betydelse för den det gäller. Aft formuleringen kan stå för viss typ av självrisk ärinte heller uteslutet. I detta fall kan def dessutom vara fråga om varierandeoch icke obetydliga penningbelopp. Det är uppenbart att för en störrelantbrukare kan en skada genom vildsvin, uppgående till några ,infe sägas vara av ekonomisk betydelse och för den skull inte behöva utbetalas.Med hänsyn till Åtgärder mot frilevande vildsvin Åtgärder mot frilevande vildsvin aft eft begränsat geografiskt område påtvingas dennaförsöksverksamhet är det enligt vår mening ytterst angeläget atf någon typ avreducerat belopp genom självrisk inte förekommer. Sammanfattningsvis kan man infe undgå att noterapropositionens välvilliga försök att tillgodose både dem som infe vill havildsvin och dem som vill ha vildsvin i fritt tillstånd i de svenska markerna.Propositionen får därmed något av eft rävgryts egenskaper med utgångar åt olikahåll. Således medges förbud för dem som önskar def, medan de som vill ha vildsvintillgodoses genom försöksverksamhet i , såsom därhar önskat. Försöksverksamheten med ett mindre antal djur, som def heter ipropositionen, betyder i själva verket försöksverksamhet i medöver hälften av den svenska vildsvinsstammen. Lantbruket skall enligtpropositionen tillgodoses genom möjligheten att avbryta försöksverksamheten.Ersättning för skador skall ges "fullt ut", men inte om det saknarekonomisk betydelse. Var skall detta sluta? En klar förbättring av försöksverksamheten försöker viuppnå genom vår reservafion, och därför tycker vi atf det vore rimligt ochrikfigt aft samlar sig bakom den moderata reservationen, till vilkenjag härmed yrkar bifall. 26FILIP (); Det kan synas en aning underligt att ennorrlänning går upp i en debatt om vildsvin, och jag skall gärna erkänna att deför mig inte har def allra ringaste intresse. För def första finns det infeförutsättningar aft ha vildsvin i , för det andra är jag glad åt aftden situationen råder. När jag ändå går upp här är det för att yrka bifall tilljordbruksutskottets hemställan i denna fråga, eftersom ordföranden ärfrånvarande. I detta sammanhang vill jag emellertid också säga att detär med den största förvåning jag har varit med om behandlingen av detta ärende,där i har försökt atf sätta sig pä alla de stolar som överhuvud taget kan tänkas finnas. Först saft han med i jaktvärdsberedningen, därhan yrkade avslag på vildsvinsförslagef, givetvis därför atf han villetillfredsställa de markägare i hans omgivning som infe på något som helst sättville ha de här grisarna inpå sig. Men sedan visade det sig att det fannsmarkägare som var intresserade av vildsvin, och hade ocksåkontakt med en del jägare som gärna ville ha vildsvin. Då kunde han infe undgåatt försöka tillgodose även deras önskemål. Följden är atf han infe bara gåttmed på propositionen, ufan han har gått ännu längre. Han vill ha enförsöksperiod - troligen av den anledningen aft han villmedverka fill aft under den fiden få en så stor spridning på denna stam aft definfe blir särskilt lätt att avbryta det hela. Detta står i strid med atf han säger sig vilja begränsastammen fill 50 djur. Men det är ju här fråga om frilevande vildsvin, och dettorde därför infe finnas särskilt stor möjlighet att med någon exakthet veta omdef finns 50 djur eller 60 eller 65, Propositionensäger atf stammen skall begränsas till mellan 50 och 100 Def måste då bli fråga om en allmän bedömning avstammens storlek. Om man bedömer att den inte håller sig inom dessa gränser,skall självfallet åtgärder vidtas. När det gäller försökstidens längd är det klart sagt ipropositionen att den skall vara i varje fall , men om sådana skadoruppkommer att man inte vill fortsätta längre, kan försöksperioden avbrytas ufanvidare diskussion. Så någotom ersättningen för de skador som dessa djur vållar. Jag måste, som jägare och därmed intressent i den fond urvilken dessa skador skall betalas, klart säga ifrån aft jag inte är särskiltintresserad av att alla landets jägare med sina medel skall bidra till attbetala skador av ett djurslag som bara finns på ett lifef område, där mandessutom ansökt om aft få ha dessa djur fritt för att bedriva en vissförsöksverksamhet med dem.