prot · G40948 · 1980-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1980/81:48 1 § Justerades protokollet för den 4innevarande månad. 2 § Föredrogs och biföllsInterpellationsframställning 1980/81:68 3 § Besparingar i statsverksamheten,m. Föredrogs civilutskottetsbetänkanden /81:5 om besparingar i statsverksamheten, m. m. (prop.1980/81:20) och 1980/81:6 om åtgärder för att öka bostadsbyggandet, m. m. betänkanden nr 5 och 6 debatteras i ettsammanhang, och yrkanden beträffande båda dessa betänkanden får framställasunder den gemensamma överläggningen. 2 (): Det vi nu skall behandla är regeringens s. k.sparpaket beträffande i första hand bostadssektorn. Man har bjudit till attvisa upp sparviljan: här räknas upp förslag till , beslut somregeringen har fattat och förslag som man tänker lägga fram. Men, herr talman,det är en sak som i hög grad förvånar mig. Man har glömt att redovisa enbesparing som verkligen måste tillskrivas regeringen. Det är inte någon litenbesparing heller, den ligger i miljardklassen. Jag tänker då naturligtvis påatt regeringen genom sin passivitet lyckats få ner bostadsbyggandet till ennivå långt under de ambitioner som godkänt och beräknat ramar för.Förmodligen har därmed gått upp i topp påekonomidepartementets sparliga och erövrat den unika "". Och ändå vill man inte visa upp dessa strålande resultat.Vad kan det bero på? Det kan väl aldrig vara så, att det utanförekonomidepartementet i regeringen finns personer som skäms över den härinsatsen - personer som kanske i stället vill göra något åt den? Det hade i såfall varit mycket Besparingar i statsverksamheten, m. m. Besparingar i statsverksamheten, m. m. glädjande.Men så är det naturligtvis inte. Det som i övrigt står i propositionen visar påen annan sak: man har siktet inställt på att bli cupvinnare också. Föratt vara riktigt säker tar man fram nya förslag, så att inte kommuner ochbyggherrar mot all förmodan skall få för sig att det måste byggas mera. Mankompletterar dessa med att avvisa de förslag som läggs fram isocialdemokratiska motioner för att stimulera en ökad igångsättning. Får deborgerliga partierna igenom sin vilja, så kan vi redan nu ansebostadsdepartementet som klar favorit till ledarplatsen också i nästa årssparliga. En första hjälp på den här vägen mot toppen harbostadsdepartementet fått genom gårdagens riksdagsbeslut att vägra enmomssänkning för bostadsbyggandet. Det är ju följdriktigt - ett bifall tillvårt förslag skulle ha gett byggandet en klar och effektiv stimulans till heltgodtagbara nettokostnader. Hur skall sedan fortsätta? Finns det misstankaratt kommunerna är så sega att de fortfarande vill bygga mer? Det tycksregeringen tro. Den lägger fram förslaget att slopa markförvärvslånen, så kan lägga grus i maskineriet redan på ett tidigt stadium i byggprocessen.Vi har självfallet reserverat oss mot detta och vill att man inomstatsbudgetens ram i vart fall skall sätta av de blygsamma 100 milj. kr. somkan fungera som en säkerhetsventil. Men nej, man säger nej till lånen och haringet annat skäl än att de här pengarna måste sparas. Detta argument tar manfram, trots att man mycket väl inser att det här i sig inte är någon reellbesparing - det är en sorts kreditprioritering med huvudsyftet att oljamaskineriet i byggprocessen. Jag vill inte påstå att detta hindrar alltbostadsbyggande, men det är en effektiv spärr för de kommuner som sammantagetdrabbas hårdast av sparåtgärderna. Vi har i reservationer påpekat att detbakom alltsammans självfallet också ligger ett principiellt politiskt motiv.Det är vilja att privatisera byggprocessen och försvårasamhällsinflytandet som också här fått övertaget. Jag skulle vilja påstå attdet här är en punkt där det ges ett utmärkt tillfälle för någon frånmittenpartierna att göra en markering mot högervridningen och rösta påreservationen utan att rasera sparpaketet som sådant. Nästa punkt bland förslagen visar också upp ettställningstagande från majoriteten som är helt följdriktigt om man inte vill fåfram nya bygginitiativ. Man säger nej även till de begränsadeuthyrningsgarantier som vi föreslår. Alla håller säkert med mig när jag påståratt mycket av det obestritt önskvärda byggandet hålls tillbaka av osäkerhet omfinansieringsvillkoren och ett växande tvivel på regeringens viljaatt föra en solidarisk bostadspolitik. En uthyrningsgaranti av den typ viföreslår riktar sig mot just de fall där initiativ är aktuella. En sådangaranti skulle därför få snabb verkan. Sedan är det en annan sak om vi skallgenerellt förlänga hyresförlustlånen. Den frågan kommer vi att få ta ställningtill när vi behandlar nästa budget. Sedan har vi på nytt tagit upp frågan om byggkostnadernaoch kontrollen av dem. Detta är visserligen inte en fråga som har att göra medde tillfälliga stimulanserna- men den är så grundläggande att den måste tas in också i det härsammanhanget. Vad säger nu majoriteten om detta? Jo, man håller med om att detär en central fråga, men man hänvisar till att man tillkallat en särskildutredare. Det är inget fel i detta, men man har missat poängen i vårt förslag:vi vill ju påkalla ytterligare åtgärder till hjälp också för utredaren och föralla krafter som vill få ett grepp om prisbildningen också inom anbudssektorn.Vi tror att här döljer sig ett avsevärt större problem än vad majoriteten villmedge - det är fråga om viljan att röra i ett s. k. enskilt näringsliv och demarknadsmässiga krafterna. Vi kommer säkert att få anledning att återkomma tillfrågorna om konkurrens och prisbildning. Utgångspunkten bör dock riksdagenmarkera genom att bifalla vår reservation. Också frågan om totalfinansiering hör hemma i ett någotlängre perspektiv. Vi har med vår motiveringsreservation velat klargöra vårgrundläggande ståndpunkt: det behövs en förutsättningslös utredning och inte ensom är styrd, av den typ vi har fått. Vi håller fast vid linjen attkapitalmarknadsutredningen inte fullföljt det här arbetet - en linje som ocksåutskottets ordförande stödde intill dess han blev tagen i öratav högre makter. Detta om de konkreta förslagen. Låt mig dock tillägganågra ord om den redovisning vi fått av regeringens tidigare beslut och av dessavsikter. Här är utskottet enhälligt: vi har inte haft vare sig formell ellerreell anledning att ta ställning till sakfrågorna. Utskottet nöjer sig med attredovisa vad som anförs i propositionen och noterar vad vi därefter fått vetaunder hand i de här frågorna. Det är i det här sammanhanget närmast bostadsbidragen somär värda en ytterligare kommentar - detta inte som en sakfråga, eftersom denkommer upp först , utan närmast ur en speciell synvinkel. Jag tänker då påsambandet med det beslut som fattat om statsbidraget till kommunalabostadstillägg. Här har vi fått den märkliga situationen att beslutatatt ändra statsbidragsreglerna i det angivna syftet att föra över besparingarför stat och kommun på 440 milj. kr. till staten ensam. visar civilutskotteti sitt betänkande att de här besparingarna bara är 300 milj. kr. och att ocksåden siffran kan ändras. Men det struntar riksdagsmajoriteten i Och följer sinapartivänner i socialförsäkringsutskottet. har tagit upp detta igårdagens debatt. Jag vill för min del endast säga att vi i civilutskottet ivår självfallet kommer att pröva de aviserade förslagen om statsbidraget på vårsektor som om fattade beslut inte fanns - detta inte av vanvördnad, utan i förvissning om att det självfallet måste ändras. Jag yrkar bifall till de socialdemokratiskareservationerna som fogats till civilutskottets betänkanden nr 5 och 6. Besparingar i statsverksamheten, m. m. 3 (vpk): De båda betänkanden som behandlas och somi huvudsak hänför sig till regeringens sparproposition vad avser Besparingar i statsverksamheten, m. m. verksamhetsområdeär minst sagt litet ovanliga. De både behandlar och inte behandlar de förslagtill åtgärder som regeringen lagt fram och de motioner som har väckts. På grundav regeringspropositionens blandning av förslag, anmälningar tillregeringsprotokollet och aviseringar om förslag i budgetpropositionen harmotionsförslagen behandlats väldigt olika i betänkandena. Ändå ärregeringsförslagen ganska konkreta både i fråga om de förändringar som föreslåsoch i fråga om vilka belopp man skulle kunna spara - att sedankostnadsberäkningarna inte stämmer särskilt väl är en annan historia. Islutändan, dvs. om och när alla besparingsförslag konkretiserats, kommerbesparingarna tydligen att bli ungefär hälften av vad som har aviserats.Besparingsförslagen berör räntebidrag och skattesubventioner, bostadsbidrag,lån till kommunala markförvärv, energibesparande åtgärder och bidrag tillöversiktlig planering. Genom ändringar av reglerna för räntebidrag avser man attminska bidraget till beståndet av äldre lägenheter. Vi vänder oss emot det härdiffusa förslaget till ändring av reglerna som inte innehåller närmare preciseringar,och vi förslår att sådana förändringar skall göras som minskar räntebidragentill den privata bostadssektorn, framför allt till privata hyresfastigheter ochegenägda en- och tvåfamiljshus. Vi har som bekant också föreslagit enförbättrad lagstiftning och effektiva åtgärder mot svart fastighets- ochlägenhetshandel genom att till samhället ta in skattefria vinster frånförsäljningar av hyresfastigheter, villor, fritidshus, andelslägenheter ochbostadsrätter. Jag vill i det här sammanhanget också erinra om att vi harföreslagit minskade skattesubventioner och tak för villaägarnas ränteavdrag. Beträffande bostadsbidragen föreslår regeringen attbesparingar skall göras genom en försämring av möjligheterna för ensamstående,studerande ungdomar och pensionärer att få bidrag och genom att statsbidragentill statskommunala bostadsbidrag sänks från till . Frånvänsterpartiet kommunisternas sida kan vi inte acceptera detta, utan vi förslåroförändrade bidrag i avvaktan på förslag från bostadsbidragskommittén. Det är, herr talman, rätt uppseendeväckande att sedanregeringen har tillsätten särskild kommitté, bostadsbidragskommittén, för attutreda frågan om bostadsbidragen och samordningen av olika bidrag, så har mannu för sedan kommittén tillsattes gjort förändringar i innehålleti de nuvarande bostadsbidragen, vilket gör det synnerligen svårt för kommitténatt jobba. Man får alltså under arbetets gång nya förutsättningar. Förslag om att studiemedel nu skall räknas som lön iunderlaget för bostadsbidrag vänder vi oss bestämt emot. Vi kan också i se att utbildningsministern uttryckt tveksamhet. Han säger atthan känner stor tveksamhet inför principen att betrakta studielån som inkomst.Nu får vi återkomma till de här förslagen, men vi har redan i anslutning tillpropositionen och dess redovisning yrkat avslag på de här ändringsförslagen.Det vore rimligt att inga förändringar i de nuvarande bostadsbidragen ochreglerna genomfördes, innan bostadsbidragskommittén får komma med de förslagtill ändringar som den har i uppdrag att utreda. Regeringenföreslår att lånen till kommunala markförvärv helt avvecklas. Det är ettförslag som vpk inte kan godta, då detta skulle ytterligare försvåra förkommunerna att tillhandahålla mark för bl. a. ett ökat bostadsbyggande. Besparingsförslagetom avveckling av bidraget till översiktlig planering kan, enligt vår åsikt, medhänsyn till de kvarstående och de kommande behoven i kommunerna inteaccepteras. Kommunernas medverkan inom den fysiska riksplaneringen är alltjämtså viktig att den inte får försvåras genom att man tar bort debidragsmöjligheter som finns. Ianslutning till förändringarna beträffande bostadspolitiken har i vår motionföreslagits alternativ till propositionen, alternativ till de besparingar somnu föreslås på det bostadspolitiska området. Vpk förespråkar och företräder enhelt annan bostadspolitik än regeringen, med helt andra utgångspunkter och etthelt annat innehåll. Denborgerliga regeringens bostadspolitiska misslyckande, dess oförmåga att påverkainflations- och kostnadsutvecklingen har lett till en kris på bostadsmarknaden.Bostadsproduktionen har minskat så kraftigt att man kan tala ombostadsbyggandets sammanbrott. Denstarka minskningen har framför allt drabbat allmännyttans byggande av hyreshus.Byggnadskostnaderna har tredubblats, och hyrorna har mer än fördubblats under1970-talet. De fria marknadskrafterna har fått ett allt större grepp överbostadsmarknaden, och det bostadspolitiska läget och de stora hyreshöjningarnakan innebära slutet för den socialt styrda bostadspolitiken, om inte snaramotåtgärder sätts in. Föratt undvika en bostadspolitisk katastrof och fritt fram för privata vinst-ochspekulationsintressen måste en vändning åstadkommas och en annan bostadspolitikgenomföras. Statsmakterna måste leva upp till sitt övergripande ansvar förbostadsförsörjningen. I det ansvaret ligger skapandet av sådana villkor attnyproduktion, sanering och ombyggnad av bostäder kan ske i tillräckligomfattning och i god miljö. Den enda garantin för en god bostadsförsörjning medlåga hyror, bra miljö och ett verkligt bostadsinflytande är ökadesamhällsinsatser och samhällsägda bostäder. Bostadsbristen måste byggas bort.Nyproduktionen måste stimuleras genom en sänkning av den garanterade räntan ochandra samhällsåtgärder med inriktning på hyreshus i allmännyttig regi. Andraviktiga åtgärder som snabbt måste genomföras är prisstopp och prissänkningar påbyggnadsmaterial, slopad moms på byggandet och fortsatta underhållslån tillallmännyttiga bostadsföretag. Enomfördelning av bostadssubventionerna från ägarsektorn till hyressek-torn måsteockså ske, bl. a. genom ett tak för ränteavdragen och en effektiv realisationsvinstbeskattning. Det är bara en bostadspolitik med sociala utgångspunkter och ettsocialt innehåll som kan lösa bostadskrisen och som kan stoppahyreshöjningarna. Varje hyreshöjning är en löneminskning, och därför är detnödvändigt att ta itu med de här problemen. Det är också därför som allt fler,löntagare och andra, kommer till insikt om det här och allt fler nu Besparingari stats verksamheten, m. m. Besparingar i statsverksamheten, m. m. protesteraremot orättvisorna på bostadsmarknaden och mot den pågående hyresutplundringen.Man kräver en annan, rättvis och solidarisk bostadspolitik. I diskussionerna om ökat bostadsbyggande och åtgärder föratt stimulera en annan inriktning av bostadsproduktionen hänvisas frånregeringshåll ofta till att det närmast ankommer på kommunerna att svara förbostadsförsörjningen. vet var och en som följer med det som händer attmånga kommuner har resignerat inföf de ekonomiska svårigheterna, de oerhörtkraftiga ökningarna av produktionskostnaderna, kvarvarande svårigheter attsnabbt avlösa byggnadskreditiven, osäkerheten om man kan erhålla statliga lån ochinte minst en betydande osäkerhet om hyresgästernas möjligheter att betala deskyhöga hyror som det blir i nyproduktionen. Jag tror det är viktigt att betona just vad jag förut varinne på - samhällets ansvar för att bostadspolitiken inte ytterligare försämras.Vi bör i stället gå tillbaka till att föra en bostadspolitik som kan förenasmed bostaden som en social rättighet. Bostadsbyggandets betydelse för sa;nhället som sådant ochdå det gäller sysselsättningen kan inte nog betonas och understrykas. I DagensNyheter finns en artikel där det framhålls att man frånByggnadsentreprenörföreningen pekar på att det minskade byggandet nu hotar 18000 jobb. Man pekar på att om ingenting nu görs för att få en vändning tillstånd och en ökning av byggnadsverksamheten kommer 8 000 -10 000byggnadsarbetare att stå arbetslösa . Och man pekar i detsammanhanget på att bostadsbyggandet nu har hamnat på den lägsta nivån sedanbörjan av och att nedgången kan förväntas fortsätta ominga särskilda åtgärder vidtas. Men man har också i detta sammanhang betonatvikten av stimulansåtgärder då det gäller ett ökat byggande, pekat på attbyggande är importsnålt, att det inte försämrar handelsbalansen nämnvärt osv.Man har också framhållit att ett stöd åt byggandet hjälper den övriga industrin- därför att av produktionen i den fasta industrin består avleveranser till byggsektorn. Det gäller sådant som exempelvis armeringsjärn,fönster, dörrar, avloppsledningar osv. Jag sade att bostadsbristen måste byggas bort. Men dåmåste kommunerna ges ett tillräckhgt stöd för att de skall kunna bygga ochtillhandahålla bostäder som är överkomliga för hyresgäster. För att det skallbli möjligt är det nödvändigt att sänka räntan och förlängaamorteringstiderna på bostadslån till allmännyttiga bostadsföretag. Kravet påen statlig bostadsbank och statlig totalfinansiering av bostadsbyggandet ochdess följdinves-teringar måste då realiseras. Finansieringen kan ske genom enhetslån med långamorteringstid och låg och fast ränta, förslagsvis på . Men avgörande ärinte de tekniska lösningarna, utan det är att vi får ett system som innebärbilligare pengar till de kommunala allmännyttiga bostadsföretagen. Ansvarigakommunalmän i kommuner med bostadsbrist vågar snart inte ta på sitt ansvar attbygga bostäder som blir så dyra att det varken är politiskt eller socialtförsvarbart eller möjligt att begära de hyror man skulle behöva för att få detatt gå ihop. Ju förrregeringen och de borgerliga partierna inser detta faktum, desto bättre är det. har jag, herr talman, inte särskilt stora förhoppningardå det gäller den borgerliga regeringens bostadspolitik. Jag är på det klaramed att det inom regeringen finns olika uppfattningar. Det har klart kommittill uttryck i olika sammanhang. hade jag enfrågedebatt med bostadsministern, där jag efterlyste besked frånbostadsministern om hon delade de bedönmingar beträffande bostadsbristen,bostadsbyggandet och boendekostnaderna som det i en debatt strax före hadegetts uttryck för från moderata samlingspartiet. Jag förstår att BirgitFriggebo kände sig besvärad och pressad - hon valde att inte svara på frågan omhon delade bedömningarna, utan hon redovisade i stället det vi allmänt vet omvad regeringen har sagt beträffande den bostadspolitik som man vill bedriva.Bostadsministern menade därtill att jag därmed skulle ha fått ett underlag föratt göra en bedömning av överensstämmelsen mellan regeringens faktiska politikoch det som hade sagts av företrädare för moderata samlingspartiet. Jag kaninte tolka det på annat sätt än att i själva verket ville sägaatt "jag är inte överens beträffande bostadspolitiken såsom den gettsuttryck från moderata samlingspartiet". Men därtill är hon nödd ochtvungen. Det är att beklaga att vi nu har fått en situation och ettförhållande som är så radikalt förändrat då det gäller bostadspolitiken ochbostaden som en social rättighet. Det är nämligen helt klart att regeringen harslagit in på den väg som moderata samlingspartiet har förespråkat. Det betyderen reträtt i förhållande till vad både och hargett uttryck för och tagit ställning för i bostadspolitiken. Jag måste nog säga till och folkpartietsföreträdare att om ni vill hjälpa till att bevara det som finns kvar avinnehållet i social bostadspolitik i vårt land, så säg då nej till ! Se till att ni återgår till och slår vakt om enbostadspolitik som det tidigare rådde bred enighet om i vårt land - medundantag för högerkrafterna och moderata samlingspartiet! Jag har inte i detalj kommenterat alla deförslag som vi har ställt i våra motioner eller det som sägs iutskottsbetänkandet. Jag nöjer mig i detta sammanhang med att yrka bifall tillvpk-motionen nr 109. Besparingar i statsverksamheten, m. m. 4 (): Det nu har att ta ställning till icivilutskottets betänkanden nr 5 och 6 är utskottsförslag inom tvåärendegrupper. Den ena ärendegruppen är regeringens besparingsförslag när detgäller markförvärvslån och anslaget till planering samt en motion omhur regeringen bör lägga upp sitt förslag om att beakta studiemedel vidbostadsbidrag. Den andra ärendegruppen är ett antal s- och vpk-motioner ombostadsbyggandet - motioner som mer eller mindre formellt knutits tillbesparingsförslagen. Sedan har utskottet också i sitt betänkande gjort en delnoteringar om förslag som regeringen nu endast aviserat. Där lägger utskottetinte fram något Besparingar i statsverksamheten, m. m. förslag,och det utskottet säger kommer därmed inte upp till kammarens prövning i dethär sammanhanget. Låt mig börja med regeringens konkreta förslag. Vi kan dåförst konstatera att vi i utskottet är ense om planeringsanslaget och att dettadärför inte leder till några svårigheter vid kammarbehandlingen. Däremot är viinte ense om regeringens förslag att slopa markförvärvslånen.Socialdemokraterna reserverar sig och vill behålla de här lånen. Och visst kandet finnas kommuner som tycker att lånen är bra, vilket i och för sig inte ärförvånande, men utskottsmajoriteten säger att när vi nu måste spara, så är dethär anslaget ett av dem som ligger närmast till. Det är ju inte fråga om attblockera bostadsbyggandet eller att vidta några andra drastiska åtgärder. Kommunernasmöjligheter att hålla bostadsbyggandet uppe varken står eller faller med de härlånen. På detta sätt sparar vi 100 milj. kr. I motionen 95 från fp, c och m tas upp frågan om regeringensförslag om att ta med studiemedel vid inkomstberäkning för bostadsbidrag.Motionärerna föreslår att genomförandet skall ske etappvis. Vi avstyrker dettaförslag enhälligt - inte därför att det är ett dåligt förslag i och för sig,utan därför att vi fått veta att regeringen redan övervägt detta, och då behövsju ingen åtgärd från sida. Till den här frågan harsocialdemokraterna i utskottet knutit ett särskilt yttrande. Yttrandetinnehåller i sak ingenting annat än en läsanvisning- en hänvisning till attämnet berörts i en annan motion men utan något förslag. Det finns därför intemycket att säga om detta. Jag får så gå över till den andra gruppen förslag -motionsyrkanden om bostadsbyggandet. Den socialdemokratiska motionen fullföljsi tre reservationer. Dessa tre reservationer är alltså socialdemokraternasbidrag i det här sammanhanget för att öka bostadsbyggandet. Huvudpunkten i socialdemokraternas förslag att på kortsikt öka bostadsbyggandet är att skall besluta om vad man kallar enuthyrningsgaranti. Utskottets majoritet är här självfallet kallsinnig. Det ärdet gamla lagerstödet som dyker upp igen i lätt förklädnad. Det socialdemokraternavill är egenthgen att man skall bygga hus som man inte är säker på att fåuthyrda och få i gång byggandet genom ett löfte att staten skall betala hyranför de tomma lägenheterna. Är inte detta att ge sig på symtomen i stället förpå orsakerna? Vi är ändå den här gången ense om att de hittillsvarandehyresförlustlånen inte skall förlängas - också socialdemokraterna står bakomavstyrkandet av vpk-motionen om detta. Socialdemokraternas andra huvudpunkt är reservationen omkostnadskontroll. Jag kan inte frigöra mig från tanken att det här rör sig omett nästan mekaniskt upprepande av tidigare yrkanden - reservanterna låtsas juinte ens om att regeringen tillkallat en utredningsman som faktiskt har ganskavida direktiv. I de bakomliggande resonemangen har vi självfallet inga delademeningar- alla står vi väl bakom önskan om en produktion i prispressande ocheffektiv konkurrens. Reservanternas förslag ger emellertid inte något reelltbidrag till en sådan utveckling. I den tredje s-reservationen tas frågan om en utredning omen totalfinansiering av byggandet åter upp. Så sent som avvisade emellertid riksdagendessa tankar med motivering att det nuvarande finansieringssystemet fungerarbra. tillkallade regeringen också en utredningsman med uppgiftatt se över bostadsfinansieringssystemet. Det finns därför inga som helst skälatt bifalla den socialdemokratiska reservationen. Ja, det här är alltså socialdemokraternas alternativ. Detinnehåller inte precis några revolutionerande lösningar. Det ser närmast ut somen västgötaklimax efter deras ganska pompösa uttalanden i huvudmotionen. Vpk:s förslag om ett hyresstopp skall jag också ta upp idet här sammanhanget - jag vet nu inte för vilken gång i ordningen som dettakrav förs fram. Metoden att införa en hyresreglering bakvägen har tydligenblivit ett huvudnummer för vpk. Det finns ingen anledning att på nytt ta uppdebatten om detta i kammaren.