prot · G409162 · 1980-12-31 00:00:00 — Och hur går det för deltidsjordbrukaren som för sin utkomstäven måste ha ett annat förvärvsarbete? Blir ett underskott i jordbruket underalla förhållanden avdragsgillt mot tjänsteinkomsten? Med andra ord: Kommer manhär att göra ett undantag från den föreslagna regeln om underskottsavdrag? F. ö. årdet fara värt att det blir socialdemokraterna som kommer att Den ekonoiniska poUtiken, m. m. Nr 162 diktera hur avdragsreformen skallse ut. I en debatt här i kammaren för drygt T- A A en månad sedan sade att en överenskommelse- med q , inoi mittenpartierna om avdragsreformenförmodligen var ett villkor för att socialdemokraterna skulle delta i fråga om en marginalskattesänkning. ;, speletsitter knappast mittenpartierna med trumfen på hand. ,.,., Den mångomtalade överenskommelseninnehåller också ett löfte om att politiken,m. "privataränteavdrag där dessa inte utgör underskottsavdrag" skall ses över. Mankan fråga sig hur det skall gå med exempelvis aktie- och obligationsmarknadenom man framöver inte får dra av räntor på lån som tagits för att finansiera ettvärdepappersköp. Avkastningen på dessa värdepapper däre-emot tas upp tillbeskattning. Jag har uppehållit mig ganska länge vidproblemen kring underskottsavdragen, därför att överenskommelsen mellansocialdemokraterna och mittenpartierna skapat en avsevärd oro och osäkerhetbland stora grupper av vårt folk. Om inget klarläggande görs, kommer dennaosäkerhet och oro att vara till då propositionen läggs på riksdagensbord. Jag efterlyser alltså ett klarläggande beträffande hur detre partierna ser på avdragsfrågan. Jag medger att frågan först skall utredasinnan något definitivt kan sägas, men det finns väl i alla fall enviljeinriktning som kan delges kammaren. Sammanfattningsvis vore jag alltså tacksam för svar påföljande frågor i anslutning till den moderata reservationen: Kan man räknamed ett sämre inflationsskydd av skatteskalorna efter 1983? Blir det någonmarginalskattespärr, och i så fall var på inkomstska- Vad menas medvanliga villaägare? Blir det enavdragsbegränsning till enUgt modell Kleppe? Med det sagda, herr talman,yrkar jag bifall till mom. 4 i den moderata AnL 64 HANS i (vpk): Herr talman!Dagens ärendebehandling påminner om den behandling som bestods skattefrågornaför när de behandlades här i . Först tvättade deinblandade i skatteöverenskommelsen sin gemensamma byk omsorgsfullt ochnoggrant, och sedan avfärdar man vpk-förslagen om en demokratisk skattepolitiksnabbt och enkelt med hänvisningar till tidigare beslut och tillöverenskommelsen. Det förvånar mig inte om det också visar sig att debattende facto redan är slut trots att många talare återstår på listan. Jag tycker debattordningen varslar om det. Vad värre är, och det är det väsentliga: Man har gått in för en skattepolitik som inte kan gynna de vanliga arbetande männi skorna. Kortsiktiga eftergifter för argument om marginalskatter har fått gå före en långsiktig och målmedveten skattepolitik. Om socialdemokraterna kommer tillbaka val - som de själva tror och som de visar 142 genom sina dekaler på bilrutorna -,har man ändå lämnat de avgående borgerligamittpartierna en garanti för att deras skattepolitik i stort sett skall Nr 162 genomföras. Det är ett mycket märkligt sätt att argumentera för det egna TisHToen Hen partiets återkomst i kommande val. Det verkarnu som om - och det har C.-H. också sagt i sitt anförande- vpk ensamt står kvar vid arbetarrörelsens grundläggande rj ekonomiskaprinciper i skattepolitiken. Målsättningen för skattepolitiken är ju attden nolitiken in m dels skall ge inkomster för den offentliga sektorn,dels tjäna som ett instrument för inkomstutjämning, som instrument för ensocialt riktig politik. Eftersom det borgerliga regeringsinnehavet och denskattepolitik som förts har inneburit att progressiviteten har försvagats,tycker vi att det är onödigt att ytterligare fortsätta på den vägen, specielltsom det är de högsta inkomsttagarna som har fått de största lättnaderna. Som exempel kan jag visa på att hardet skett en markant förskjutning från den del av skatten som är progressivdvs. statsskatten till den del av skatten som är orättvis och lika hård föralla dvs. kom av skatteinkomsterna från denkommunala skatten. har den andelen ökat till , en ökning med 10 %.År 1976 kom av skatteinkomsterna från den progressiva statsskatten, medanden siffran till 1981 har sjunkit till , alltså minus . Det här kan ytterligare belysas genom att vi ser efter ivilka inkomstlägen som man betalar lika mycket i kommunalskatt som istatsskatt. betalade man hälften av sin skatt som kommunalskatt ochhälften som statsskatt, om man tjänade . har det lägetflyttats , vilket betyder att alla i inkomstlägen . har en större del av sin skatt att hänföra till kommunalskatten än tillstatsskatten. Trots detta diskuteras uteslutande om en förändring avprogressiviteten hos skatterna dvs. statsskatten, medan den tunga ochodemokratiska delen inte berörs alls. Visserligen finns kommunalskatten med ibotten när det talas om de s. k. marginalskatterna, men om man har tänktgenomföra en bra och riktigt fördelad skattereform, borde huvudvikten iåtgärderna ha legat på den tunga och odemokratiska del av beskattningen somheter kommunalskatt och indirekt skatt. Men man har alltså fastnat förstatsskatten. Vpk för sin del håller fast vid de riktlinjer som vi ladefram 1976 och som vi kallade för grundlinjer för en skattereform. Vi villförändra skattepolitiken efter två huvudlinjer; för det första genom införandeav ett system av produktionsskatter, beräknade i förhållande till företagensförädlingsvärde, råvaru- och energiförbrukning, för det andra genom införandeav en progressiv statskommunal enhetsskatt. Omläggningen till produktionsskatt med en successivt höjdskatteprocent innebär att den direkta skatten kan slopas på allavanliga löntagarinkomster. Dessa beräknas då netto, och arbetsköparen betalarin skatten i form av produktionsskatt. Det här systemet måste emellertid kompletteras med enprogressiv skatt på högre inkomster. Denna liksom hela det återstående skatteuttaget under 143 Den ekonomiska politiken, m. m. övergångstidentill en fullständig produktionsbeskattning uttas inom ramen för ett system meden statskommunal enhetsskatt. Detta är alltså de två huvudlinjer vi för fram som grundför en demokratisk skattereform. Progressiviteten i skattesystemet får inteförsvagas utan måste tvärtom skärpas, genom åtgärder som innebär att högainkomster, kapitalvinster och stora förmögenheter till fullo underkastasbeskattning. Den indirekta beskattningen måste också lindras. Skälet äratt dessa skatter är regressiva, dvs. - som jag tidigare berört - derasrelativa tyngd är störst för lägre inkomsttagare. Särskilt gäller detmervärdeskatten på livsmedel, eftersom lägre inkomsttagare, personer med tungtarbete och familjer med många barn måste använda en större del av sinainkomster till inköp av mat än vad högre inkomsttagare gör. Vpk har därförlänge drivit kravet att momsen på mat skall slopas. Detta krav har under ettantal år varit framgångsrikt på det viset att man subventionerat baslivsmedelmed statliga medel. Men förutskickas ju förändringar i subventionssystemet,och enorma höjningar av matpriserna planeras. Därför framstår vårt krav att tabort momsen på maten som ännu nödvändigare än tidigare, och det borde alltsåkunna bifallas. Det.är nödvändigt att det bifalls. Det är emellertid nödvändigt att vidga en skattepolitiskreform också så att den inbegriper åtgärder som gäller beskattningen av storaförmögenheter, spekulationsvinster, realisationsvinster osv. Beskattningen avstora förmögenheter är nu mycket låg och måste skärpas. Realisationsvinsterbör i princip underkastas samma beskattning som arbetsinkomster. Bolagsskattenbör höjas och skattefriheten slopas för finansfamiljernas stiftelser.Skatte-subventioneringen för sparande i aktier bör likaså slopas ochomsättningsskatt införas på aktieaffärer, precis på samma sätt som det liggermoms på andra varor. De ökade skatteinkomsterna kan användas för att avskaffat. ex. momsen på livsmedel och för ökade statliga bidrag till kommunerna. Indexregleringen av skatterna bör avskaffas och ersättasmed årliga revisioner av skatteskalorna. Det grundläggande problemet är härinflationen, som förändrar den beslutade skattepolitiken från till ettannat. En beslutsam kamp mot inflation och prisstegringar och en riktigt fördfinanspolitik är därför nödvändiga förutsättningar för ett rationellt ochanvändbart skattesystem. Jag skulle kunna fortsätta och tala om vpk:salla skatteförslag, som finns redovisade i motion 1559 från den allmännamotionstiden, vilken nu till vissa delar behandlas. Men jag skall nöja mig medatt yrka bifall till de delar som är aktuella. Jag yrkar naturligtvis även bifall till vår motion 2193,som jag beklagar att de andra partierna tydligen inte är beredda att,som vi kräver, uttala att skattesystemet skall vara progressivt ochinkomstutjämnande. Det ställer man alltså inte upp på. Man är heller inteberedd att arbeta för en ny och bättre skattepolitik, som på skullekunna lägga grunden för en riktig och hållbar skattepolitik, utan man nöjer sigmed att sy dit några nya lappar i lapptäcket. Den presenteradeskatteöverenskommelsen är ju ingenting annat än en ny lapp i detta enorma lapptäcke.Den här gången har man dock sytt dit några sidenlappar, som gör täcket litetfinare och angenämare för höginkomsttagarna. Men till den breda allmänhetenmåste man då säga; Låt er inte bländas av att det sitter några nya lappar påtäcket! Det är det gamla, kyliga och dåliga, och det kommer att behöva månganya lappar. Eftergifter för en borgerlig politik kan aldrig vara lösningen påborgerligt misslyckande, lika litet som ännu mer kapitalism kan vara en lösningpå kapitalismens problem. Den ekonomiska poUtiken, m. m. AnL 65 (): Efter den debatt somvarit om skatterna har jag bara en sak att göra, nämligen att yrka bifall tillutskottets hemställan i dess helhet i skatteutskottets betänkande nr 59. AnL 66STIG JOSEFSON (c); Egentligen kunde jag ha nöjt mig med attställa samma yrkande som . Skattefrågan har diskuterats i fleradebattomgångar , och därför finns det ingen anledning att nu dra upp enny debattomgång. Jag vill här endast slå fast vissa saker kring den skatteuppgörelsesom träffats mellan , och socialdemokraterna. Den innebäratt grunden är lagd till en kraftig sänkning av marginalskatten. Reformen måstetotalfinansieras, dvs. statens inkomster får inte minskas på grund avskatteomläggningen. Underskottsavdragen måste begränsas, vilket ocksåmoderaterna tidigare varit positivt inställda fill. Fälldinregeringen, medmoderaterna, tillsatte själv en utredning i denna fråga. Skillnaden mellan debåda skatteförslagen är inte på långt när så stor som man här i debatten harvelat påskina. Den verkliga skillnad som föreligger är att genomförandet enligtden träffade överenskommelsen skall påbörjas . Dock kangenomförandet nu ske med en mycket bred förankring i och med förståelseoch stöd också från arbetsmarknadens parter, en sak som jag anser att ävenmoderaterna borde hälsa med tillfredsställelse. Moderata samlingspartiet har valt att på allt sättmisstänkliggöra trepartiöverenskommelsen och att förvränga dess innehåll. Föratt på kort sikt vinna fördelar konstrueras exempel som helt saknar förankringi verkligheten. Vi har sett detta i insändare i tidningar, i referat och nuockså i reservationen, och samma sak förekom i det anförande som . Ett exempel på detta år frågan om var gränsen skall ligga för 50 %marginalskatt. Här har klart uttalats att den skall ligga vid en årsinkomst påmellan 90 000 och . Trots detta vill man nu påskina att den kan kommaatt ligga på . Jag vet inte vilken avsikt man harmed en sådan misstolkning. Än värre är det med de vilda fantasierna kringunderskottsavdragen. Skrämselpropagandan har här knappast några gränser. Trorinte moderata samlingspartiet att också , ochsocialdemokraterna är angelägna om att få en vettig utformning avunderskottsavdragen? 10 protokod 1980/81:161-162 Den ekonomiska politiken, rn. Här har, bl. a. av , ställts frågor omhur underskottsavdragen skall utformas. Men vet att dennafråga är föremål för utredning. Trepartiregeringen har lagt fram ett förslag,och med utgångspunkt från detta kommer diskussionen att fortsätta ochutformningen att ske . Vi får väl avvakta detta,innan vi börjar diskutera detaljfrågorna. Debatten om 1982 års skatteregler får vi tillfälle attföra i samband med den proposition som kommer att lämnas under höstriksdagen.Likaledes får vi tillfälle att diskutera trepartiuppgörelsen när förslagen är idetalj utformade. Först då dessa föreligger är det möjligt att få till stånd enmeningsfylld debatt i själva sakfrågan. Jag skall inte förlänga debatten någon längre stund, utanjag vill endast ställa en fråga till . I reservationen står bl. a. att om man kan minskakostnaden för sjukförsäkringen genom förändringar i sjukförsäkringssystemet, dåbör överskottet användas för att finansiera skatteomläggningen. I reservationenstår också att motsätter sig höjda arbetsgivaravgifter. Jag vill dåfråga : Vari ligger skillnaden mellan att ta ut för högavgift till sjukförsäkringen och använda dessa medel till att finansieraskattereformen eller att sänka sjukförsäkringsavgiften och i stället taut en 2-procentig arbetsgivaravgift? Varken ur samhällsekonomisk synpunkt ellerur företagens synpunkt är det någon skillnad. Man frågar sig om detta bara ärett sätt att förvilla begreppen. De fem frågor som framförde skall jaginte gå närmare in på här. Om läser utskottsbetänkandet skallhan få direkt svar på flera av sina frågor. När det gäller den oro som KnutWachtmeister sade redan hade uppstått framför allt på grund av diskussionen omavdragssystemet vill jag säga att anledningen till den först och främst är dendebatteknik som har använt, en debatteknik som är ganska lik densom under ett visst skede användes när det gällde fastighetstaxeringen. Med hänsyn till att den fråga som utgörgrunden för reservationen i skatteutskottets betänkande nr 59 redan hardiskuterats i flera debattomgångar och eftersom dessa frågor på nytt kommer attdiskuteras i samband med att regeringen framlägger sina förslag, skall jag inteförlänga debatten utan endast yrka bifall till skatteutskottets hemställan ibetänkandet. AnL 67KNUT () rephk: Jag fick en fråga av sjukförsäkringen. Jag vill säga att ett återinförande av en ellerflera karensdagar skulle medföra mycket stora besparingar, därför att man påmånga håll då inte får den omfattning av sjukskrivning som man nu har.Införandet av en karensdag har beräknats medföra en besparing på 1 miljard, sådet ligger alltså oerhört mycket positivt i det. Jag är övertygad om att enmajoritet av svenska folket skulle acceptera ett återinförande av en ellerflera karensdagar. svar på den fråga som ställde. Jag konstaterar att jag inte fick annat än ganska svävandesvar på de fyra frågor som jag ställde till både och - föredrog att inte alls svara. AnL 68 () replik: Jag fick inte svar på den fråga jag ställde.Jag frågade inte om värdet av att ta bort karensdagarna. Om man här kan göra enbesparing utan att det får alltför besvärande konsekvenser är det klart att viär angelägna om det. Men vad jag frågade efter var om moderata samlingspartietkan acceptera att man tar ut 1 eller för hög avgift till sjukförsäkringenoch använder den till finansiering av skattereformen. Kan man acceptera det meninte acceptera en sänkning av sjukförsäkringsavgiften och en höjning avarbetsgivaravgiften? Det är vad som står i reservationen, och jag kan intefinna att detta är annat än försök att förvilla begreppen om den verkligainnebörden. Svara på min fråga om man kan acceptera detta eller inte! Den ekonomiska poliUken, m. m. AnL 69 () replik: Det står inte riktigt så i reservationen; Vihar där sagt hur vi föreslår att man skall finansiera skattesänkningen detförsta året, dvs. har vi diskuterat olika förslag tillfinansiering. Vi har sagt att det varken konjunkturpolitiskt eller i övrigt ärlämpligt att binda sig för en finansiering framöver. Men vi har sagtatt en modell för finansiering är att införa en eller , vilketskulle spara mycket pengar och skulle kunna användas till en del avfinansieringen av den marginalskattesänkning som sker 1983 och 1984. AnL 70 () replik: Jag upprepar frågan:Är beredda att redovisa detta på det sätt vi brukar göra, nämligenatt redovisa en lägre avgift för sjukförsäkringen och redovisa det andra somarbetsgivaravgift? Det är det som inte framgår på s. 10 i reservationen, utandär sägs att om man får ett överskott inom sjukförsäkringssystemet kan mananvända detta till finansieringen av skattesänkningen. Enligt min uppfattningär det ingenfing annat än en arbetsgivaravgift som man tar ut under annanbeteckning. AnL 71WILHELM (); Den skatteutskottsrunda i debatten om denekonomiska politiken som vi just nu ägnar oss åt synes föga motiverad. Utgångspunkten för skatteutskottets betänkande ärregeringens förslag om att statlig inkomstskatt för nästa budgetår skall ingå ipreliminär skatt av grundbeloppet. Det är ett förslag varom ingenoenighet råder och som därför knappast borde ge upphov till debatt. Men har valt att i anslutning fill dettaokontroversiella förslag, i en omfattande motion presentera sina åsikter om enmarginalskattesänkning och ta upp en debatt om inriktning, tidpunkt ochäven Den ekonomiska poliUken, rn. detaljutformning när det gäller en sådan reform. Som ett offensivt led i den ekonomiska politiken är enmarginalskattereform ett väsentligt och nödvändigt inslag. Det har vi inomfolkpartiet aldrig varit tveksamma om. Men detta har ju också klart framgått avden debatt som finansutskottets företrädare, ekonomi- och budgetministern ochpartiledarna genomfört. Därför blir en diskussion nu en "efterdebatt",där synpunkterna pä marginalskattesånkningens roll i den ekonomiska politikenhuvudsakligen skulle komma att bestå av upprepningar av det som sagts. har i ett längre anförande gettmoderaternas syn på hur en marginalskattereform bör utformas, såsom finnsbeskrivet i moderatmotionen 2188 och i moderatreservationen tillskatteutskottets betänkande 59. För skatteutskottets del brukar den kutymen råda att närdet gäller motioner i frågor som man vet skall bli föremål för regeringsförslagväntar man med ställningstagande och debatt tills propositionen föreligger. Då,men först då, får man tillgång till alla de olika bedömningar,värderingar och detaljförslag som måste beaktas vid ställningstagandet. Det är därför som vi i utskottet kortfattat hänvisar tillprincipöverenskommelsen mellan , ochsocialdemokraterna och avvisar förslaget i moderatmotionen om start förreformen och inte är beredda att nu ta ställning till detaljerna omskatteskalor, avdragsutformning, ändring av indexskydd och finansiering. Det innebär att de delar av moderatmotionen som det i dagskulle kunna finnas anledning att diskutera är behovet av enmarginalskattereform som ett led i den ekonomiska politiken och tidpunkten fördess ikraftträdande. Som jag nämnde inledningsvis har finansutskottetsföreträdare och partiledarna grundligt diskuterat dessa frågor . prövning av reformens innehåll ochdetaljutformning får komma i anslutning till den proposition som regeringenskall presentera . Jag ber därmed, herr talman, att få yrka bifall tillskatteutskottets hemställan. AnL 72KNUT () replik: tycker att det äregendomligt att vi nu motionerar om något som kommer att bli föremål för ettregeringsförslag. Moderatmotionen är, som jag sade i mitt inledningsanförande,en uppföljning av regeringens förslag till marginalskattesänkningsprogram. Detförsta steget.i ett sådant program skulle enligt förslaget från de treregeringspartierna tas nu i vår. Då är det väl fullt motiverat att vi följerupp det och försöker få ett beslut i den frågan nu i vår. Det måste kännas egendomligt för folkpartister ochcenterpartister att om votera mot vad som för bara ett par månadersedan var deras egen regerings förslag. AnL 73WILHELM () replik: Nr 162 Vi hade gärna sett att det hade varit möjligtatt ett förslag xjcHapen de Men vi har ansett det värdefullare att få en stor enighet q ..qr, kring ettsådant förslag än att driva igenom det med kanske bara en rösts Därför har vi valt den linje -, , ,, som jaghär redovisat, ,.., ' poliuken, m. m. AnL 74 () replik: Sedan den andra trepartiregeringen tillträddehösten 1979 har vi fått driva igenom inte minst skatteförslag meden rösts majoritet. Socialdemokraterna har nämligen gått emot nästan varjeförslag som har kommit från regeringen. Vi har vågat göra detta tidigare; det fanns ingenanledning till att vi inte skulle våga göra det nu också. AnL 75 (): Det finns naturligtvis ett nära sambandmellan den kommunala ekonomin och skatteutvecklingen. Detta samband har berörtsmera i förbigående i den utförliga debatt som har förts här , och jagskall knyta några reflexioner till den frågan. Det föreligger en socialdemokratisk reservationbeträffande riktlinjerna för den kommunala ekonomin. Det intressanta med den äregentligen att målet för den kommunala volymutvecklingen och den därmed sammanhängandeskatteutvecklingen sätts så förhållandevis lågt som . Propositionen ochutskottsmajoriteten förordar som bekant en ökningstakt som begränsas fill . En nödvändig förutsättning för att den kommunalaexpansionen, dvs. ökningen av den kommunala verksamheten, skall kunna hållaskring är att åtskilliga av de reformer som har beslutatunder senare år helt eller delvis kan skjutas upp. I finansutskottets betänkande finns en mycketförtjänstfull tablå som utvisar de fält som man måste angripa om det över huvudtaget skall vara möjligt att hålla nere den kommunala expansionen. Det har tidigare vid flera diskussioner här i kammarenframhållits att kommunalmännen måste kunna räkna med och regeringensstöd då senareläggning och ofta minskning av olika förmåner blir aktuella. Medandra ord: som ålagt kommunerna en rad kostnadskrävande skyldighetermåste också ta ansvaret inte om utan när ändringar skall ske. För egen del har jag uppfattat den hittillsvarande debattenså att en ökande insikt om detta nu finns i denna riksdag och i och för sig,tror jag, i alla partier. Jag utgår alltså ifrån att regeringen drarkonsekvenserna därav och att också den omständigheten spelar sin roll, näröverläggningarna med kommunförbunden nu kommer in i ett nytt skede. Den kommunala åtstramningen är nödvändig för att intereallönesänk ningarna skall bli större än nödvändigt när vi nu skall anpassa oss till de 149 Nr 162 samhällsekonomiska realiteterna. Avdebatten har till fullo framgått att Tisdaeen den enighet råder om att faktiskt nu behövs för attåterställa denna g j iqoi eftersträvade samhällsekonomiskabalans. Det kan i själva verket inte gå till på så värst många sätt. Det viktigaste är att öka den kaka som vi alla har att Denekonomiska dela, och detta tar sin tid. Det är dessutom oundgängligennödvändigt att den politiken m m offentliga sektorns tillväxttaktbetydligt dämpas. Varje procent av expansionsökning begränsardirekt möjligheterna att någorlunda bevara reallönerna i detta land. Dettasamband är det numera egentligen inte någon som förnekar, och det är väl ocksåmot den bakgrunden man får se den relativa samstämmighet som ändå föreliggernär majoritet och minoritet ligger varandra så pass nära i sin rekommendationav en betydande dämpning av den samlade kommunala expansionstakten. Det kan kanske vara motiverat, herr talman, att meraparentetiskt erinra om att fackföreningsfonderna - om de genomförs under1980-talet - kommer att bara de nagga reallönerna i kanten med ett par treprocent. Det är alltså ingen överdrift att säga att det är ett fall framåt närvi nu resonerar om volymökningar på nivåerna 1 eller . Vi får emellertid sevad detta i själva verket kommer att bli. I och för sig är jag övertygad om attkommunalmännen nu är beredda att göra ytterligare ansträngningar, men jagbefarar att det i verkligheten blir fråga om en större volymtillväxt än vad somhär har nämnts.