prot · G40953 · 1980-12-31 00:00:00 — Jag yrkar alltså bifalltill utskottets hemställan. 71 ()replik: Ja, , det här är ingen livsviktig fråga för de människorsom vi båda har nära inpå oss, de 500 avskedshotade vid NCB:s Förde människorna är frågan om jobben den som skapar oron inför julen. För demänniskorna spelar det nog ingen roll om flygresenärer till och från Stockholmtvingas åka buss en kvart mer eller mindre. Det var det jag avsåg med mittinlägg. Jagkommer ingalunda att ta ställning utifrån om jag får en kopp kaffe eller inteav någon när jag kommer hem. Jag kommer att ta ställning ufifrån om jag kanmedverka fill ett rationellt inrikesflyg som också ger möjligheter för oss iNorrland att åka fill och från andra platser än . Detta är detavgörande för mig i den konkreta flygdiskussion som vi just nu för. Brommaoch flygplatser m. m. Anf.72 () replik: Jag har gång på gång på flygplatsen i och påflygplanet träffat tre män från som varit här nere och jobbat för sinsak. Jag är alldeles övertygad om att de har haft nytta av att få flyga justtill och snabbt komma in fill departementet. Det har varit väldigtbråttom . Förde industrier som vi har i betyder bevarandet av snabba förbindelserin till city oerhört mycket. Ett beslut om att lägga ner skullemedverka till att fler människor får svårt att fä anställningar. Det är min synpå saken. Jagmenade inte att skulle sätta så stort värde på kaffet att detskulle vara avgörande. Jag menade att det var ett uttryck för vad väljarnatänker, även väljare. Nuvet jag att resultatet av lufttransportutredningen strax föreligger, och det äringen tvekan om att den utredningen ger svar på en hel del av de frågor somkommit upp här . Jagframhärdar alltså i påståendet att just för näringslivet, just för dem som harmist sitt jobb eller hotas att mista jobbet är det vikfigt att kommunikationernafill fungerar, att vi har nära hit ner. Det gäller inte minstungdomen. Anf.73 () rephk; De tre fackföreningsmän från Hörneforssom jag förstår att åsyftade har fått göramånga hopplöshetens resor till kanslihuset. Men för dem hade det säkert intevarit avgörande om de hade kommit in till kanslihuset. För demhar det varit fråga om deras jobb, som de har slagits för mot en regering sominte har visat någon förståelse. För dem, , är otryggheten införjulen någonting helt annat än frågan om vara eller inte vara sominrikesflygplats. 74 ()replik: Om man summerar kvartarna, blir det miljoner timmar. F. ö. gäller detinte en kvart, utan mer än . Och det är fråga om många resenärer. Till det som gör attjobben försvinner hör att vi i har så stora Brommaoch flygplatser m. m. avstånd och det är så dyrtatt resa. Det som har hänt i och som berör dessa tre resenärer hängersamman med den fråga som vi resonerar om. Jag tror inte att den regeringsom tycker så illa om kommer att få det lättare att ge Norrlandsysselsättning och jobb, om försvinner. Jag inbillar mig att ArneNygrens väljare tänker precis som jag. Anf.75 (): I takt med att flygtrafikens omfattning ökat och de tekniska framstegenpå flygområdet introducerats på har också åtgärder vidtagits för attskydda de boende för konsekvenserna av detta. 1962överfördes all utrikes linjefart från till . Och från mitten av1960-talet har också den internationella chartertrafiken successivt förts dit.1969 flyttades all trafik med DC 9:or från . 1973 hade all utrikeschartertrafik överförts till , och från är Brommaflygplats av miljöhänsyn stängd mellan och 06.00. Detär alltså en lång rad åtgärder som myndigheterna har vidtagit för att minimeramiljökonsekvenserna av att ha en flygplats inom nära räckhåll från huvudstadenscentrum. Regeringensproposition följer upp det här arbetet. som Linjeflyg ges ett rimligtrådrum för fortsatt agerande, så ställer regeringen en rad krav som innebär attBromma förmodligen blir den tystaste och renaste flygplatsen i världen. Före1981 års utgång skall Fokkerpilanen vara tystare. års utgångskall sådana åtgärder ha vidtagits att utsläppen av oförbrända kolväten skallminska . Och 1985 skall de plan som trafikerar vara 7 dBAtystare än Fokkerplanen. Närfolk ute i landet hör reservanternas skräckmålningar av förhållandena kringBromma, måste de få uppfattningen att är ett öde och avfolkat område -för där kan väl ingen vilja bo. Men så är ju ingalunda fallet. Sanningen är denatt fiotusentals människor alltsedan flygplatsen anlades alldeles frivilligtflyttat fill . har bostadsmarknaden i vidflera tillfällen varit sådan att de som upplevt miljön i som outhärdlighaft möjligheter att välja en annan bostadsort. En del har naturligtvis gjortdet, men verkligheten är fakfiskt den att är ett av Stockholmsområdetsallra mest attraktiva bostadsområden. Fasfig-hetspriserna i ligger t.ex. väsenthgt över genomsnittet. Än mer attraktivt bör det bli, när propositionenskrav blir tillgodosedda. Kommunikationsministernsade i sitt anförande : Som Stockholmspolifiker kan man iblandtvingas ställa frågan: Skall vi fatta ett beslut som är bra för landet ellerett beslut som är bra för ? Jagskulle vilja säga att vi i det här fallet lyckligtvis inte står inför detvalet. Proposifionens förslag är bra för landet därför att de gör det möjligtatt upprätthålla snabba och bekväma förbindelser med landets olika regioner,som ju är beroende av dessa för att få en gynnsam utveckling av sitt näringsUv. Regeringsförslagenär också bra för landet därför att de innebär en återhållsamhet med deekonomiska resurserna. Propositionenär bra för landet, eftersom både de som bor kring och de som bor kringlandets övriga 20 inrikesflygplatser med Fokkertrafik snabbt får en bättremiljö genom att de nuvarande Fokkerplanen görs tystare. Propositionenär dessutom bra för . Som riksdagsledamot för i Stockholmslän vill jag gärna poängtera att förvisso inte bara består avVasagatan och city. Den övervägande majoriteten av Stockholmsregionensbefolkning bor söder om tullarna. Vi är också beroende av en väl fungerandeflygtrafik med resten av landet, och det på rimligt avstånd från vårabostadsorter. Många av oss måste göra en resa på en och en halv fimme med bussoch pendeltåg innan vi kommer till och flygbussarna. Att dessutomalltid tvingas ut fill innebär med buss. Ettbeslut fill förmån för propositionen är alltså ett beslut som är bra både förlandet och för . Jag vill därför yrkabifall till utskottets hemställan. Brommaoch flygplatser m. m. I detta anförande instämdeHädar (), Anf.76 (); I sitt inlägg i denna debatt refererade fill vad jaghade sagt 1971 när det gällde . Det refereradevar rikfigt. Jag pläderade vid det tillfället i debatten för att bordevara kvar. Men, , har det gått , ochförutsättningarna har förändrats. Vidden tidpunkten var antalet flygrörelser på ungefär 6 000. Då fannsMetropolitanplanen, som var betydligt tystare och miljövänUgare än de nuvarandeFokkerplanen och jetplanen. Dessutom är antalet flygrörelser på nu 30000. Jagtycker för min del att miljöfrågorna överväger de olägenheter som vi resenärerkan ha genom att åka till . Om det blir 15 eller 20 minuters längreresfid har ingen betydelse i förhållande fill att man får en något så närdräglig miljö i . Närdet gäller hemorten och de små flygplatserna ute i landet, ,har jag inte känt något som helst tryck från allmänheten, ej heller frånindustrimän eller affärsmän. Ingen har opponerat sig mot att man flyttar frånBromma till . Däremot har personalen vid Linjeflyg gjort uppvaktningaroch ringt och undrat om vi inte skall ompröva vår inställning. Men jag sägeratt jag bedömer miljöfrågorna som betydligt mer väsentliga än den ökade restidmed som vi kan få. Jagyrkar därmed bifall till samtliga reservafioner vid utskottets betänkande. och flygplatser m. m. 77MARGOT (); Bättre sent än aldrig. Det är bra att någonav de socialdemokratiska riksdagsledamöterna från nu har infunnit sigi kammaren, för detta är en viktig fråga för . Det sade lät väldigt bestickande. Men hurkan man ändra uppfattning så fantastiskt ? I den debatt jag fidigarerefererat sade , i anslutning till att talat föratt man inte skulle behålla , bl. a. följande: "första anförande var egentligen endödförklaring av inrikesflyget här i landet. Jag förmodar nämligen att såväl som i ömmar inte bara för invånarna i och kring utan också för de människor som är bosatta vid andra flygfält i landet--- ." I det anförande jag här citerar utvecklar sedan vidare och säger att man har "militära flygfält som är upplåtna förcivilt trafikflyg. Där har man sannerligen också störningar avjetflygningen." "talade mycket ömmande för barn ochgamlingar som blir skadade av flygbuller. Det är självfallet beklagligt attsådant förekommer. Den ort jag själv representerar är en järnbruksort. Därfinns 200-300 skiftarbetare som får finna sig i att bli störda av jetflygningarav det militära förband som är förlagt dit. De störningar som skulleåstadkommas av denna F-28 bedömer jag som mycket små." Det äralltså fråga om ett helt ändrat synsätt. När det sedan gäller affärslivet har säkert jag fått ett brev från handelskammaren, i vilket man i slutet av brevetsäger; "Handelskammaren vill därför med detta brev än engång vädja till våra riksdagsmän att bortse frän den polifiska blockbildningenoch gemensamt verka för ett bibehållande av . Detta är av störstabetydelse för näringslivets utveckling i vår region!" har uttalat att de stårfast vid sitt tidigare yttrande, som går ut på att bör bibehållas. är efter vad jag vet ledamot av kommunfullmäktige i . Det varmed anledning av en centermotion som kommunfullmäktige hade denna fråga uppetill behandling. 78HELGE (): Jag tycker att skulle ha lyssnatpå vad jag sade, nämhgen att förutsättningarna har ändrats . Antaletflygrörelser har ökat från 6 000 fill 30 000. Dessutom har man fått meramiljöstörande plan. När det gäller fullmäktige i avvisade de kravet påett uttalande. Frågan väcktes av en centerpartist i fullmäktige, men det blevett så gott som enhälligt avvisande. 79 (): Det var justFokker F-28 som man diskuterade . Attflygrörelserna blivit fler har ju faktiskt varit en förutsättning för att vihar kunnat bygga ut ett folkflyg. Det blir intressant, , att sehur det kommer att gå med folkflyget och hur utvecklingen kommer att bli iväldigt många orter i vårt land om reservafionen bifalles. Jagtycker att man också borde ta hänsyn fill att är en oerhört storarbetsplats. Ungefär 4 000 människor arbetar där. Samtligapersonalorgani-safioner är för att skall bibehållas, och dem brukar juherr parti lyssna till i viss mån. Brommaoch flygplatser m. m. 1 (nedläggning avBromma flygplats) Utskottets hemställan bifölls. Mom.2 (snabbusstrafik mellan och ) Reservation 1 av BertilZachrisson m. fl. bifölls med 173 röster mot 164 för utskottets hemställan. 1ledamot avstod från att rösta. Mom.3 (järnvägsförbindelse mellan och ) Reservation 2 av BerfilZachrisson m. fl. bifölls med 172 röster mot 165 för utskottets hemställan. 1ledamot avstod från att rösta. Mom. 4 a (verksamheten på och flygplatser) Reservation 3 av BerfilZachrisson m. fl. i motsvarande del bifölls med 168 röster mot 167 förutskottets hemställan. 3 ledamöter avstod från att Mom.4 b (omdisponering av fidigare anvisade medel) Utskottets hemställan biföllsmed 170 röster mot 168 för reservation 3 av m. fl. Mom.5 (program för det framtida inrikesområdet på ) Reservation4 av BertilZachrisson m. fl. bifölls med 172 röster mot 165 för utskottets hemställan. 1ledamot avstod från att rösta. Mom.6 (utredning om inrikesflygets roll i trafikpolitiken, m. Utskottetshemställan med den ändring i motiveringen som föreslagits i re-servation 5 avBertil m. fl. bifölls med 169 röster mot 168 för utskottetshemställan med godkännande av utskottets motivering. 1 ledamot avstod frän attrösta. Återförvisatärende om räntebidrag m. m. 5 § Återförvisat ärendeom räntebidrag m. m. Föredrogs civilutskottets betänkande 1980/81:12 medanledning av återförvisning av ärende om räntebidrag m, m, (CU 1980/81:7 mom.5). Utskottets hemställan om att betänkandet skulleföretas fill avgörande efter endast en bordläggning bifölls av kammaren. Anf.80 PER (): Med hänvisning till tidigare debatt yrkar jag bifall till tidigareintagen ståndpunkt, Anf.81 (); Jag yrkar bifall till min tidigare ståndpunkt i den här frågan, Anf.82 (vpk); Jag ber att få yrka bifall fill reservationen. Utskottetshemställan med godkännande av utskottets motivering bifölls med 169 röster mot168 för utskottets hemställan med godkännande av den i reservationen av PerBergman m. fl. 2 ledamöter avstod från att rösta. betänkande 1980/81:18 om representafionsavdrag (prop. 1980/81:68), 83 (); Vi har att behandla ett betänkande från skatteutskottet som är enkonsekvens av hemställan till regeringen , I motion nr 1860till 1979/hade jag bl. a. yrkat att avdragsrätten föralkoholdrycker i representationskostnaderna skulle slopas. beslutblev att avdragsrätten för sprit och vin avskaffas. föreligger regeringensförslag i enhghet med hemställan att förverkligas från årsskiftet1981, vilket måste hälsas med tillfredsställelse. Detta förslag är ettbetydande steg i rätt riktning, även om grundprincipen alltid måste vara att allrepresentation skall vara alkoholfri oavsett om det gäller offentlig ellerenskild. Noterasbör att skatteutskottets tillstyrkan av regeringsförslaget är enhälligt. Trotsdetta har representanter i utskottet, som också utgör en del avregeringsunderlaget, känt sig föranlåtna att framföra sitt tradifionellaalkoholgruff i ett särskilt yttrande fill utskottsbetänkandet. Ärdetta då en fråga där det är ointressant om regeringsunderlaget stöderregeringen? Naturligtvis är den här frågan, om möjligheterna att göra avdragför spritdrycker och vin i samband med representafion, inte någon heltavgörande fråga, i den meningen att avsevärda alkoholskador direkt skall kunnaeUmineras genom den här lagändringen. Detfinns andra alkoholpolitiska åtgärder som är viktigare. Det finns också andraskattepolitiska frågor som är viktigare. Det finns ändå bl. a. tre skäl som görden fråga vi nu diskuterar betydelsefull, och dessa tre skäl talar alla för attdet hade varit bra, om i sin helhet hade stått samlad bakomregeringens förslag utan några extraturer i alkoholkapitalets tjänst. Fördet första är frågan om representationsavdragen naturligtvis inte den störstaalkoholpolitiska frågan, men den är inte ointressant. Alkoholförtäringsom ett led i representafion är så gott som allfid alkoholförtäring i tjänsten;är det rent av alkoholförtäring på arbetsplatsen. Alkoholskadornai vårt samhälle är stora, och den ökning av alkoholkonsumtionen som inträffatsedan 1950-talet har gjort att de människor som har alkoholproblem nusuccessivt blir fler och fler. Detinnebär att fler och fler människor har behov av att på sina arbetsplatser ochdå de utövar olika uppdrag, i tjänsten eller i offentlig verksamhet eller iföreningslivet, slippa ifrån den bedrövliga svenska alkoholtradifionen. Närdet gäller att begränsa alkoholskadorna och visa solidaritet med de människorsom redan har alkoholproblem har det länge varit en viktig regel att alkoholeninte har på arbetsplatsen att göra. Detär önskvärt att denna princip om ett alkoholfritt arbetsliv upprätthålls även ide kretsar där representation vanligen förekommer. Alkoholproblemen finns iSverige i alla samhällsskikt, alla yrkesgrupper och alla landsändar. Enminskning av användningen av alkohol vid representafion är därför ett stegframåt redan genom sina omedelbara verkningar för att minska förekomsten avalkohol i arbetslivet. Detfinns också som bekant andra arbetsplatser än direktionsmatsalar där alkoholförekommer. Från fackliga organisafioner, företagsläkare och arbetsledning harman ofta uppfattat sådan alkoholförtäring på jobbet som ett betydande socialtproblem. Detblir naturligtvis mycket lättare för fackliga organisafioner, företagsledningaroch andra att genomdriva fullständig alkoholfrihet på arbetsplatserna när detinte längre kan invändas att man i direktionsmatsalen sitter och drickeralkohol på skattebetalarnas bekostnad. Redan detta är ett fillräckligt argumentför att genomföra det förslag regeringen nu lagt fram. Även de båda andra argumenten för att den fråga vinu behandlar faktiskt är ganska viktig har att göra med att vår politik skallvara konsekvent och att våra handlingar skall stå i överensstämmelse med detbudskap vi förkunnar. Fördet andra är det nämligen så att frågan om avdragsrätten för alkohol vidrepresentation hänger samman med alkoholpolitiken i stort. De kraftigt ökadealkoholskadorna har medfört en opinionsförskjutning, där människor nu är merengagerade för att hindra langningen till ungdom, för att bryta medalkoholsederna och hjälpa alkoholskadade medmänniskor. Ävenom skatter och lagsfiftning är en nödvändig del av alkoholpolitiken äropinionsbildning naturligtvis en annan hörnsten i denna politik. Menskall opinionsbildningen mot alkohol från samhällets sida vara framgångsrik,krävs det också att man från samhällets sida är konsekvent. Så länge alkoholserveras vid offentlig representation och avdragsrätt för alkohol vid enskildrepresentation finns kvar, är dessa företeelser ett hinder för samhälletsövriga alkoholupplysning. Närvi arbetar för alkoholfria frifidsmiljöer, för att förhindra langning, för atthålla arbetslivet alkoholfritt och för att människor skall vara nyktra vidratten, då är det av största betydelse att samhället på andra områden inte fören politik som verkar i motsatt riktning. Allalkoholpolitik värd namnet måste innebära att människor som ännu har sinaalkoholvanor urtder kontroll är beredda att göra uppoffringar när det gälleralkoholens pris och lättillgänglighet. Annars är det inte möjligt att ens påsikt begränsa alkoholskadorna, vilket ändå de flesta tycks vara eniga om är ennödvändig åtgärd. Mendet är lättare att begära att människor skall ha förståelse för nödvändigabegränsningar om vi också avskaffar möjligheterna till alkoholförtäring på detallmännas bekostnad. Vare sig alkoholen har varit skattefinansierad direkteller genom avdrag vid företagsbeskattningen har den skattefinansieradealkoholen varit ett hot mot trovärdigheten till och människors lojalitetgentemot samhällets alkoholpolitik i övrigt. Därförhar det förslag regeringen nu lägger fram en alkoholpolitisk betydelse somsträcker sig mycket längre än förslagets direkta inverkan päalkoholförbrukningen. Fördet tredje har till följd av landets ekonomiska svårigheter, höjdaoljepriser och annat sådant blivit tvungen att begära av medborgarna att deskall vara beredda på ett antal nedskärningar i den offentliga sektornsverksamhet. Även här handlar det om att förutsättningarna att med framgånggenomföra politiken i stort delvis beror på om man kan vara konsekvent när detgäller andra frågor. Jag tror att människor har stor förståelse för behovet avsparpaket och liknande åtgärder. Men denna förståelse blir ännu större närsådana uppenbara slösaktigheter som skattefinansierad alkoholkonsumtion haravskaffats. Närdet handlar om att pruta i den offentliga verksamheten med de belopp som blivitnödvändiga kan nästan inget större verksamhetsområde gå helt oberört genomnedskärningarna. Man bör se avskaffandet av avdragsrätten för spritoch vin vid representation också i detta sammanhang. Denna avdragsrätt har pågoda grunder uppfattats som ett kryphål i skattelagsfiftningen, en möjlighettill enskild konsumtion pä arbetsgivarens och det allmännas bekostnad. På såsätt är avdragsrättens avskaffande endast ett av det stora antalregeringsförslag behandlat när det gäller sparåtgärder,skatte- och avgiftshöjningar och liknande som alla har det gemensamt att deskall nedbringa underskotten i statens utgifter. Nödvändigabesparingar ger allfid utrymme för missnöjespolitik. Visst finns det vissakretsar där regeringens ingripande mot representationsalkoholen väckerirritation. Men det borde vara främmande för regeringsparfier att använda sådantvivelaktig irritation för att bedriva missnöjespolitik mot den egnaregeringens åtgärder. Just därför att det bl. a. finns ett nära samband mellandet regeringsförslag vi nu behandlar och regeringens sparpaket så borderimligen det formellt enhälliga utskottsbetänkandet också ha motsvarats av enverklig enhällighet inom regeringsunderlaget vid utskottsbehandlingen.Visserligen har reservation ersatts med ett särskiltyttrande den här gången. Men den nödvändiga sociala medvetenhet som präglar dettaregeringsförslag, som tillstyrks av skatteut skottet, tycks tyvärr ha vissasvårigheter att slå igenom på en del håll i defl här kammaren. Slutligen,herr talman, vill jag yrka bifall till skatteutskottets hemställart 1 dessbetänkande 1980/81:18. 1980/81:19 om följdlagstiftning på skatteområdetmed äillédiiing av den nyä sekretesslagen m. m. 1980/81:70) 1980/81:14 om vissa ändringar i lagen ombidragsförskott och lagen om allmänna barnbidrag (prop. 1980/81:46 i viss del) 1980/81:21 med förslag fill lag om Svenskaskeppshypotekskassan, m. m. 1980/81:58) Vadutskotten hemställt bifölls. Ersättning för försenad idrifttagning av kärnreaktorer 8 §Ersättning för försenad idrifttagning av kärnreaktorer Föredrogs näringsutskottetsbetänkande /81:23 med förslag fill tilläggsbudget I för /81(industridepartementet) (prop. 1980/81:25). 84 HÄDAR (): Utskottet är överens på många punkter, ochbeträffande dessa finns det för mig ingen anledning att yrka annat än bifalltill utskottets hemställan. Vad oenigheten i utskottet gäller är frågan omeventuell ersättning till OKG. På den punkten vill majoriteten i utskottet,vilken i den här frågan utgörs av socialdemokraterna och den moderate ledamotenLennart , såvitt jag förstår tidigare ordförande i , att regeringenföranstaltar om förhandlingar med OKG för att klargöra de tekniska ochekonomiska grunderna för bolagets ersättningsanspråk. Jag kan först konstatera att inte ens utskottsmajoriteteni denna fråga önskar något klargörande av den juridiska grunden för dessaersättningsanspråk. Orsaken till att de inte begär detta är mycket enkel,nämligen att någon sådan grund inte föreligger. Utskottet är alltså enigt omatt det inte finns någon juridisk grund för att lämna någon ersättning tillOKG. Det förefaller faktiskt också vara en uppfattning som delas av företagetsjälvt. Vad har utskottet då för skäl för att kräva förhandlingar som, omersättningsanspråk skulle bifallas, kan resultera i kostnader för statsverketom . Utskottsmajoriteten håller öppet för en sådanåderlåtning av statskassan, trots att den själv kan konstatera att det saknasjuridisk grund för ersättning till företaget. Man drar en parallell medersättningsanspråken beträffande Forsmark, men också en sådan parallell saknargrund. Även villkorslagen har åberopats, men det skulle ha varit riktigt attgöra detta endast om ersättningskraven grundades på frågor som villkorslagenbehandlar. Det är lätt att konstatera att så inte är fallet. Hurdan är då den verkliga situationen, och hur har denuppstått? Jag vill erinra om något som bolaget uppenbarligen inte har kommitihåg i sin sammanställning av fakta, nämligen att regeringen underdåvarande energiministern initierade förhandlingar med företaget omatt det skulle avbryta arbetena på OKG 3. Regeringens uppfattning var, att manskulle stanna vid högst elva kärnkraftverk. Men OKG gjorde den ur företagetssynpunkt kanske rimliga bedömningen att det i fanns en majoritetbestående av socialdemokrater och moderater, som var villiga att medverka tillatt även de elfte, tolfte och trettonde reaktorerna skulle byggas, och att detalltså inte fanns något skäl för OKG att i det sammanhanget med den då sittanderegeringen gå med på någon uppgörelse om att avveckla byggandet av sin tredjereaktor. Man måste då konstatera att företaget inte därefter kan åberopanågot som hände . var man alltså erbjuden möjligheter att fåfull ersättning för då gjorda arbeten, men man ville inte utnyttja deterbjudandet, eftersom man såg möjligheter till en fortsatt lönsam affär. Sedankom Harrisburghändelsen, och efter den tog OKG upp frågan på nytt medenergiminister .