prot · G40945 · 1980-12-31 00:00:00 — Jag antar för min del att det inom folkpartietoch har funnits en känsla för en mer realisfisk besparingsåtgärd än densom vi inbjuds att delta i när budgetpropositionen kommer i januari nästa år.Men man har fått svälja förtreten; man har fått lov att finna sig i att detegentligen inte blir någon besparing på detta område. Om jag inte hade ansett att det är angeläget med merarejäla tag när det gäller att spara i vårt samhälle, så skulle det ha funnits anledningatt gratulera försvarsministern till framgångarna. Inom regeringskretsen harhan kommit mer helskinnad igenom sparsamhetsaktionen än någon annan av hanskolleger. Vad betyder dessa 300 milj. Jo, att 3eller av de som kommer att gå tillförsvarsändamål kommer att sparas. Om vijämför endast med det anslag som beräknas för nästa budgetår kan vi räkna medatt det rör sig om högst 1 1/- om det nu över huvud taget skall anses varaen besparing. Jag skah inte ge mig in i en vidlyftig redovisning avförsvarskostnaderna i andra länder och jämföra med våra. Jag vet om att ävenunder den tid som socialdemokraterna hade regeringsmakten låg våraförsvarskostnader över motsvarande kostnader för flertalet av de övriganationerna i . Det flnns vissa skäl för detta, som jag inte skallgå in på. Vårt försvar hade emellertid under den socialdemokratiska regeringennågot stramare villkor att arbeta under än vad man nu har fått under denborgerliga regeringen. har ju redan vid inträdet i regeringenovillkorligt velat markera att vi nu skulle få en ny försvarspolitik i vårtland. Med visst förutseende kunde man redan då ha sagt sig attdet fanns anledning att söka samförstånd med socialdemokratin i fråga omförsvaret. Men lika viktigt som det var för att torpedera detsamförstånd som vuxit fram när det gällde jordbrukspolitiken var det förmoderaterna att markera just denna nya försvarspolitik. Det är endast attbeklaga att så stor del av försvarspengarna under dessa år har runnit bort påmeningslösa projekt inom luftförsvaret. Bakgrunden till det har varit denborgerliga storvulenheten, som måst upprätthållas. Vi skall på vissa områdentydligen anse oss vara nästan störst och bäst. Vi skall kunna åstadkomma sakersom inga andra, inte ens stormakterna, orkar med. Med den inställningen kommeren aldrig så generös tilltagen försvarsbudget inte att räcka fill. Jag har sagtdet förut och vill gärna upprepa det. Vi har goda förutsättningar att i dagbjuda motstånd mot den som vill kränka vårt lands frihet och oberoende. Menibland framställs det som om så inte skulle vara fallet. Det finns en viss benägenhetatt ta fram den hotfyllda värd vi lever i som bevis på att vi måstefå fram ett nytt flygplanssystem av en alldeles speciell typ. Mot den som inteär absolut säker på att det är just det planet som skall komma i fråga och sominte tycker sig vara fullt på det klara med hur luftförsvaret skall se ut om 20år sägs det gärna, att en sådan inställning äventyrar våra möjligheter attförsvara oss även i dagens läge. Jag skall, som jag sade inledningsvis, gärna gå in på enförsvarsdebatt i ett vidare perspektiv, om de borgerliga ledamöterna iförsvarsutskottet eller försvarsministern så önskar. Men låt mig i detta förstaanförande nöja mig med det sagda. De våldsamma prisökningar som vi fått uppleva, samtidigtsom lönerna hållits tillbaka, har gjort att en helt ny situafion inträtt förförsvaret. Problemet har varit att bl. a. lönerna gett ett kraftigarekostnads-påslag än vad som har kunnat mötas med den tillämpade prisindexen. Nuhar det motsatta inträffat, och om vi håller fast vid den index som har gällthittills, kan vi, mina vänner, med all tillförsikt gå in i det kommandebudgetåret med en försvarsram som är ungefär 600 miljoner mindre, utan att detpå något sätt kommer att föranleda någon reducering av vårt lands försvarskraft- det vågar jag säga. Jag ber med detta, herr talman, att få yrka bifall tillden av mig tillsammans med övriga socialdemokrater i utskottet avgivnareservationen. Besparingar inom försvarsdepartementets verksamhetsområde Under detta anförande övertog talmannen ledningen avkammarens förhandlingar. Jag skall gärna beröra en del av de rhycketangelägna saker som här tog upp. Även om avsikten inte är att vii dag skall ha en genomgripande säkerhetspolitisk debatt, anser jag det varavärdefullt att vi inte bara en gång utan med litet större frekvensdiskuterar dessa frågor. Det här är nämligen viktiga frågor såväl för vårt landsom för alla länder. Jag kan inte komma ifrån att jag ser på verkligheten litetannorlunda än vad tydligen gör. Jag anser att vi i tider somdessa skall försöka att bortse från partipolitiska bindningar. Utan att överdramatiserakan man säga - och det tror jag att vi alla kan vara överens om - att vi leveri en fid då världshändelserna är mera spänningsmättade och läget därmedoroligare än på mycket . En viktig grund är- det har vi varit överens om,och det hoppas jag att vi är - att den svenska neutralitets- ochsäkerhetspolitiken bygger på atf landet har ett förhållandevis starkt försvar.Det är det som ger vårt land trovärdighet i omvärlden, och det är därför som vimåste vara mycket aktsamma när vi vidtar åtgärder på exempelvis detförsvarspolitiska området. Låt mig påminna om att vi visserligen intevar överens när det gällde pengarna försvarsbeslut -socialdemokraterna ville ju ha ett lägre försvarsanslag. Men när det gälldeinnehållet i krigsorganisationen Besparingar inom försvarsdepartementets verksamhetsområde Ni sade den gången att ni skulle åstadkomma exakt sammakrigsorganisation och samma materielförnyelse till lägre kostnad. Det är baraatt gå tillbaka - jag ser att skakar på huvudet - till kammarensprotokoll. Jag kan rekommendera läsning av exempelvis ett anförande som vid dettillfället hölls av partibroder, , så får herrHolmqvist det verifierat. Vi var då överens om att det var ungefär vad somkrävdes. Men det är bekant att vi genom den ekonomiska utvecklingen och vårtnuvarande priskompensationssystem icke har fått det innehåll ikrigsorganisationen sorn vi räknade med 1977. Vad värre är; vi har tvingats pågrund av ekonomiska problem att skära ned någonting av det mest fundamentala ihela det svenska försvarsväsendet, nämligen den regelbundnarepetitionsutbildningen. sade att vi har goda möjligheteratt försvara oss, och det har vi. Våra möjligheter att försvara oss äremellertid icke så goda som både och jag räknade med att deskulle ha varit när vi diskuterade detta 1977. Vi har nämligen ett antalförband som icke är direkt användbara vid en mobilisering. De måste först övas.Det här är någonting som alla i vår omvärld givetvis väl känner thl. har försvaret nominellt fått de pengar somman räknat med, men reellt har det skett en urholkning av den svenskaförsvarsfrågan. Det kan jag här helt öppet deklarera, därför att det ärfaktauppgifter som öppet lämnats också i andra sammanhang. Mitt och regeringenssyfte är att vi skall komma till rätta med de brister som har uppstått. Vi harfått vissa möjligheter genom priskompensationssystemets effekter. Man kan, föratt förenkla det hela, säga att systemet har verkat så att vi, när vi behövdepengar, fick underkompensation. Och , när löneutvecklingen och vissa andrakostnadsfaktorer har fått en annan struktur, har vi på visst sätt fått t. o. m.överkompensation. Men även om vi använder varenda krona räcker pengarna intetill för att återställa de så att säga förluster som det svenska försvaretråkade ut . Detta är fakta. Ändå frågar sig givetvis en och annan: Hurkan en försvarsminister mot denna sakliga bakgrund förorda en besparing på 300milj. i en långsiktigt fastställd utgiftsram? Jag har sagt det tidigare häri kammaren, och jag säger det , att jag ansåg det politiskt nödvändigt attäven försvaret tog en del av bördan för att klara landets besvärliga ekonomiskasituation. Just genom att priskompensationssystemet slår över åt plussidan harvi möjlighet att göra detta utan att det får avgörande negativ inverkanpå försvaret. Jag räknar helt enkelt med att denna besparing inte skall behövagå ut över försvarets operativa förmåga. Vad som gör detta möjhgt - det är intenågon hemlighet - är bl. a. att vi i den sittande försvarskommittén studerarmöjligheterna att strukturera om fredsorganisationen. Det innebär att man ifråga om rena fredsdriftsinvesteringar kan göra ett uppehåll och eventuelltstryka en del av det som var planerat. När säger att detta är ett unikt tillfälleatt genomföra en större besparing måste jag svara honom att jag och troligenden övervägande majoriteten av svenska folket anser att detta "unikatillfälle" är sällsynt illa valt attkräva minskade försvarsinsatser i . Det är illa valt med tanke på densäkerhetspolitiska situation som råder i världen i dess helhet och med tanke påden spänning som finns i vårt närområde. Jag skall inte dramatisera, menjag tror att de flesta svenska medborgare känner oro och är tacksamma föratt har ett trovärdigt försvar. Det har vi trots allt. Jag har dragitfram de negativa faktorerna, men med hänsyn till vad man åstadkom i det härlandet under 1950-och 1960-talen, det s. k. arvet, och med hänsyn fill ennågorlunda god materiell förnyelse vågar jag hävda att vi har ett starktförsvar. Vi har exempelvis ett starkt flygvapen tack vare tidigaresocialdemokratiska regeringars agerande. Låt mig uttala min högaktning ochtillfredsställelse över detta. Vår uppgift är att se till att vi långsiktigt, ocksåi slutet och även , har ett starkt försvar för attkunna garantera vårt lands oberoende och för att kunna föra den neutralitetspolitiksom vi alla är överens om och för vilken just försvaret utgör en avhörnstenarna. När säger att regeringen på andra områdengår fram med ett, som han uttryckte det, burdust handlande och menar attförsvaret inte råkat ut för samma hårdhänta behandling, ger han en vilseledandebild av verkligheten. Försvaret har levt med nolltillväxt.Försvaret har tidigare fått inrätta sig delvis efter de förhållanden som andrasamhällsområden tvingats inrätta sig efter. Som tidigareförsvarsminister vet mycket väl att försvarshuvudtiteln är denenda huvudtiteln med en i förväg fastlåst ram. Det innebär att det av formellaskäl icke finns samma behov för försvarets del som för andra samhällsområden attjust nu konkretisera var besparingarna skall göras. De skall alltså tas där defår den mest posifiva effekten ur besparingssynpunkt och där de får minstamöjliga negativa effekt på försvarets förmåga. Jag vill deklarera att denutrikespolitik vi för i det här landet grundar sig på olika element-utrikespolitik, biståndspolitik och nedrustningssträvanden. Men i dagens lägevågar jag säga att den svenska försvarspolitiken kanske är viktigare än den harvarit på mycket, mycket . I nuvarande allvarliga läge, när man läserdiplomatiska bulletiner med osäkerhet och undran, tyckerjag att vi skall försöka slå vakt om det som enar oss. Det tror jag verkligenligger i nafionens intresse. Besparingar inom försvarsdepartementets verksamhetsområde 10ERIC () replik: Jag har till mitt förfogande. Detgör det ju omöjligt att få den debatt som försvarsministern tydligen harefterlyst och vill ha. Men vi ser på verkligheten med samma realistiska ögon somförsvarsministern - det vågar jag säga. Ge ett exempel på att vi har motsattoss militärledningens förslag om beredskapsåtgärder eller annat! Jag kanskeskall säga inom parentes att jag tror att det för svenska folket är betydligtangelägnare att ÖB handlar när det gäller vilka åtgärder vi skall vidta - om viskall använda sjunkbomber med verkningskraft osv. Det är ur många synpunkterbättre om det är överbefälhavaren som får ange på vilket sätt vi Besparingar inom förs varsdeparte-mentets verksamhetsområde För egen del avstod jag som försvarsminister från att göra uttalanden påett område som egentligen ankommer på överbefälhavaren, och jag tror att det ärmycket viktigt att man vidhåller den ståndpunkten. säger att det inte var någon skillnad mellansocialdemokrater och borgerliga vid försvarsbeslutet för den härfemårsperioden. Hur skall man behöva tala om detta? och har här i bemöttpåståendet att det inte fanns någon skillnad. Jag skall inte gå in på det , jag bara hänvisar till tidigare debatter som har förts på den punkten. Är det möjligt att ta tillbaka det som man harfått spara på grund av ogynnsamt utfall av index? Såvitt jag kan se är det mycket svårt att inhämta vad som förloratspå det området som man håller i gång med de löpande uppgifterna. Detfinns alltså till följd av utvecklingen vissa saker som man inte kan inhämtautan vidare. Detta får naturligtvis försvarsministern anledning att funderaöver, och han återkommer förmodligen på nyåret, om han tänker ta det drastiskasteget att föreslå att vi skall inhämta vad som kan ha försummats i fråga omrepetionsövning-arna. Jag tror att försvarsministerns inlägg närmast gav migrätt i det påstående jag här har gjort. Han bestrider inte de siffror som jaghar angett och som jag egentligen har hämtat ur . Jag gjordeen viss reservation, och jag tror att den är motiverad. Men ett faktum är juatt vi redan har en viss begränsning när det gäller hur mycket medel som fåranvändas och överflyttas från det ena budgetåret till det andra. Det är intenågonting som har tillkommit som en meningslöshet, utan det är ju en klarbegränsning - jag tror att det är och att man inte kan frångå denna gränsutan medgivande. När det gäller de rent formella tingen har jagemellertid inte allt klart i minnet. Men det finns alltså en regel som sägeratt det kan uppkomma en situation, då vi icke får behålla dessa pengar inomförsvaret. När utfallet ligger vida över vad som är beräknat kan detta ske. Tillfället är inte illa valt för en debatt härom, menarjag. Vi skall inte blanda ihop beredskapen med dessa frågor. Jag tycker nog attförsvarsministern visade en viss tendens att göra det, vilket var heltonödigt. säger att han och hans partiser realistiskt på verkligheten, och det är ju bra. Därmed är vi helt överenspå den punkten. Jag har i och för sig aldrig betvivlat det. Men då måste manockså vara konsekvent i sitt politiska handlande och se till attförsvarssektorn - i en verklighet som vi båda tydligen är överens om dess värreär allvarlig - får möjlighet att fylla sin uppgift. Låt mig peka på ett parsaker. Det är alldeles riktigt att vi inte snabbt kan ta igen deinställda repetitionsövningarna. Dels skulle det kosta för mycket pengar, delsskulle det uppstå störningar i samhällsmaskineriet. Vi avser dock att låtarepetitionsövningarna genomföras i full omfattning fr. o. m.nu. Det innebär attde inställda övningarna får tas igen på lång sikt. Trenden har i alla fall Och den ekonomiska situationen har gjort det möjligt att bryta dennegativa trenden snabbare än vad jag trodde . Det är något somjag tror att både och jag kan hälsa med tillfredsställelse. Det är riktigt, som säger, att det sker enöverföring från det ena budgetåret till det andra . Det hardiskuterats hur detta förhållande skall kunna ändras för att göra det möjligtatt använda pengarna på ett effektivare sätt. Utan att avslöja vad som står ibudgetpropositionen kan jag ändå nämna att det är en fråga som inte regeringenutan kommer att avgöra. Jag har emellertid velat peka på dennamöjlighet att åstadkomma en effektivare resursanvändning och en bättrefungerande planering. Det är här fråga om åtgärder som inte inverkar på dentotala utgiftsramen utan bara gör det möjligt att sprida utgifterna över enlängre period. Jag hoppas därför att frågan inte betraktas som kontroversiell. hänvisade till en ledare i , som jag inte har haft tillfälle att läsa. Av citatur artikeln förstår jag dock att vederbörande ledarskribent inte har fullainsikter i hur försvarets priskompensationssystem fungerar. Det skall jag inteklandra honom för, därför att det är över huvud taget få journalister som harde kunskaperna. Det gör att man inte skall ta sådana artiklar med så stortallvar som tydligen gör. Vad som framhålls i artikeln utgöringet bevis på att försvaret skulle ha för mycket pengar, utan det är ett bevispå att priskompensationssystemet fungerar så att pengarna så att säga faller utvid fel tidpunkt. Det är angeläget för den arbetande försvarskommittén attförsöka finna ett system som bättre följer kostnadsutvecklingen än vad detnuvarande systemet gör. Besparingar inom försvarsdepartementets verksamhetsområde 12ERIC () replik: Jag skall bara påpeka en sak, som jag tyckerär mycket vikfig. Det finns anledning att hålla i minnet att det ärförsvarsministern själv som låg bakom förslaget att inställarepetifionsövningarna. Det har inte funnits några anspråk frånsocialdemokratiskt håll att spara in på just den delen av försvarsverksamheten.Vi har dock inte haft några invändningar mot det. Jag har själv sett allvarligt på dessa inställda övningar.Artikeln i den nämnda tidningen, en tidning som för har stor betydelsenär det gäller opinionsbildningen, får väl ändå anses spegla de spänningar somfinns. Om dessa har jag velat inbjuda till debatt. Men centerpartisterna här ikammaren, även de som har insikt i frågan, tycks tiga. Jag vill ta tillfället iakt att ge försvarsministern ett klart besked om att vi absolut inte har någrainvändningar, om_ försvarsministern går något längre i sin sparnit på dettaområde. För att vi skall få människor att sluta upp kring vårt försvar, trorjag det är viktigt att vi visar att vi är beredda att göra de anpassningar närdet gäller försvaret som är motiverade med hänsyn till förhållandena isamhället i övrigt. 2 protokoll 1980/81:45 Besparingar inom försvarsdepartementets verksamhetsområde Det är alldeles riktigt att det var jag självsom vid tidigare tillfällen föreslog att man skulle ställa inrepetitionsövningar. Det var helt enkelt av tvingande skäl, vilket EricHolmqvist också väl känner thl. Försvarsanslagen är till stor del bundna genompersonalkostnader och genom materialbeställningar som ligger ute. Det gör tyvärr i hastigt uppkomna Ukviditetslägen, som det var ,egentligen bara har haft repefitionsövningsverksamheten och litet annat att tatill som budgetregulator. Det här är ett av de problem som jag tycker att vigemensamt skall försöka lösa. Vi måste se till att om man råkar ut för en sådanhär situation så skall det icke behöva gå ut över det som jag anser vara någotav det mest angelägna vi har inom hela försvarssektorn. 14OSWALD (vpk): Jag har i likhet med tagit delav den omtalade tidningsnotisen om att försvarsminister strävade efteratt få till stånd en försvarspolitisk debatt förra gången, när vi fattade detförnyade beslutet om höjda anslag för femårsperioden. Det var en intressant notis,särskih från min synpunkt sett, eftersom det var jag som försökte få i gång enförsvarspolitisk debatt, medan både och försvarsutskottetsordförande på alla sätt försökte undvika en sådan debatt. Där ser man hurverkligheten förändras av journalistiken. Det är intressant att man nu vill tala om försvarspolitik,och i en sådan debatt är jag alltid villig att delta. Jag hade annars intetänkt föra någon lång debatt , men som det nu har blivit ställer jagnaturligtvis upp på det också. Utskottet har sagt beträffande yrkande 2 i vår motion attnågra besparingar på civilförsvarets område inte kommer att vara aktuella. Detnoterar jag med tillfredsställelse. i kommer att tala om detekonomiska försvaret och knyta an till vad vi anser vara viktigt, nämligenbalansen mellan totalförsvarets olika grenar. Det blir intressant inte minstmot bakgrund av den diskussion som här har förts mellan ochförsvarsministern. Från vpk:s sida har vi sagt att totalförsvarethåller på att kantra över, och det finns åtskilliga belägg för den saken. Vihar en försvarsorganisation som fortfarande bygger på värderingar från 1950-och 1960-talen. Man har inte tagit hänsyn till det förändrade läget påvapenteknikens område. Man har inte tagit hänsyn till förändradeekonomiska läge. Det är intressant att anknyta litet thl vadförsvarsministern tog upp i sitt anförande. Försvarsministern talar omverkligheten. Jag måste säga att han målar hin på väggen. Det är verkligabrösttoner som kommer fram om hur hotet har ökat, hur allvarligt läget är ochsådana saker. Visst harspänningen i världen ökat. Det konstaterade vi redan förra gången vi debatterade här.Då är alltså frågan: Vad skall göra i detta läge? Ärdet till någon nytta för oss att öka de militära anslagen, atf försökaupprätthålla en organisation som har sina rötter ,som samhället i övrigt blir alltmer sårbart och vapentekniken gör aftSverige som liten nation varken tekniskt eller ekonomiskt kan hänga med ikapplöpningen? Det är ju detta försvarsdebatten borde handla om, inte om någoneller några miljoner eller t. o. m. någon miljard hit eller dit. Det viktiga ärhur det svenska försvaret skall anpassas till den ekonomiska och tekniskaverklighet som råder i världen . Vi kan inte tro att vi skall kunnaupprätthålla en försvarsorganisation motsvarande den som fanns under 1950-och1960-talen. Då hade vi i - vilket jag har sagt -på grund av en mängd positiva förutsättningar möjligheter att upprätthålla etti förhållande till omvärlden relativt starkt försvar. Vi hade då en mycket godekonomi och ett mycket stort tekniskt kunnande på vapenteknikområdet. Detgjorde att vi kunde hålla en hög standard, men det kan vi infe . Försvarsministernsäger själv att det reellt har skett en urholkning av försvarsanslaget.Självfallet har det skett en sådan. Jag vill därför fråga försvarsministern:Hur mycket pengar skulle det behöva satsas för att vi med nuvarandeorganisation skall återfå den relativa jämvikt som rådde på 1950-och1960-talen? Finns det över huvud taget några ekonomiska möjligheter i Sverigeatt göra detta? Alla vet att svaret är nej, men det kunde vara roligt att höraförsvarsministern verifiera detta. Vi har nämligen inte råd. Försvarsministernsade att det är skada att repititionsutbildningar har inställts för våraförband. Ja, det är sorghgt. Men vad beror det på? Jo, på satsningarna påflygplansäventyr och annat, som har medfört att alltför stora summor harsatsats på materielsektorn och på tekniska utvecklingsprojekt som vi inte kanfölja upp. Då blir det inga pengar kvar till det försvar som vi skulle behövaupprätthålla och utbilda på ett mer vettigt sätt med tanke på vår situation. Jaghåller med om att det just nu är ett sällsynt bra tillfälle attdebattera försvaret. Vi står nämligen - vilket jag framhöll även förra gångenvi debatterade denna fråga - inför ett vägskäl i den svenska försvarspolitiken.Antingen kan vi välja och moderata samlingspartiets upprustar-och högerlinje eller en vettig linje som anpassar försvaret till våra behov ochvåra möjligheter aft upprätthålla det. Vi måste välja en vänsterlinje, enomrustnings- och nedrustningslinje. Annars kommer det svenska försvaret atturholkas mer och mer, för att till slut bli en ännu större koloss på lerfötterän det är. Dethar här talats om de andra partierna i regeringen. Om vi ser historiskt påcenterpartiets försvarspolitik, finner vi att den alltid har varit - om jag fåruttrycka mig så - modest. har alltid sett med skepsis på ökaderustningar, då dessa alltid mycket hårt har drabbat den del av befolkningen somcenterpartiet representerar. Det är därför förvånansvärt att utan protester ställer upp på den moderata upprustningslinje som drivs iregeringen. Det är synd att ingen centerrepresentanf vill detta i denna Det skullenämligen vara oerhört intressant att få höra vad som kan ligga bakomstähningstagandet att vika sig för högerkrafterna i regeringen och godta detabsurda förhållandet att man låter försvarskostnaderna vara ograveradesamtidigt som det sker en bantning på alla andra områden i samhället. Det ärett ganska anmärkningsvärt ställningstagande, som vi säkert får anledning attåterkomma till vid ett annat tillfälle. Jagkonstaterar med tillfredsställelse att socialdemokraterna har börjat driva enkärvare linje i försvarsdebatten. Vi kommer naturligtvis att stödjas-reservationen i denna fråga, då vi uppfattar den som ett steg i rättriktning.