prot · G409155 · 1980-12-31 00:00:00 — Vi menade att de förslag som tagits fram av berörda länoch kommuner samt av de fackliga organisationerna borde bli föremål för enseriös prövning av regeringen i samband med utarbetandet av förslag tillstatliga insatser för att skapa ny produktion på varvsorterna. Tyvärr fick vi inte majoritet för våra förslag. Manhänvisade till att regeringen beträffande de sysselsättningspolitiska frågornaskulle återkomma till det året, dvs. vetvi att över huvud taget inte några förslag presenterades . Först ettpar månader in på 1981 kommer regeringen med förslag som dessutom är såbristfälliga att de sannerligen inte är ägnade att lugna alla dem som kännerstor oro för sin framtid. Regeringen tycks utgå från att problemen skall kunnalösas med hjälp av sedvanliga sysselsättningspolitiska medel samt med det nyaetableringsbidraget till . Jag tycker att regeringens - och då isynnerhet industriministerns - agerande är upprörande. Jag har studeratsnabbprotokollet från den debatt vi hade i varvsfrågan här i kammaren förnästan . De säkra utfästelser om konkreta förslag redantill hösten som avgavs här i kammaren från regeringshåll framstår nu som etthån mot de varvsarbetare som måste lämna sina jobb. Genom regeringens slappa och oengageradeagerande har dyrbar tid runnit i väg utan att någonting hänt. Vad regeringeninte tycks förstå är att omställningar av den omfattning det här är fråga omkräver ett övergripande och långsiktigt handlande. Vi har i motioner under en följdav år påpekat detta och också lämnat förslag till konkreta och långsiktigaåtgärder. Antalet kvarstående arbetssökande i uppgår f.n. - som tidigare här har anförts - till ca 10 000. Härtill kommer bortemot 9000 personer som är sysselsatta genom olika arbetsmarknadspolitiska åtgärder.Antalet lediga platser är ca 2 500 mot ca 9 000 för bara . Även iKristianstads län har arbetsmarknadssituationen försämrats. Också detta ländrabbas nämligen av utvecklingen inom varven. Det gäller då främst ett antalunderleverantörer till varven som vi har i län samt de länsborsom pendlar över länsgränsen till sina arbeten på varven. När ca 4 000varvsanställda samt ett stort anställda hos underleverantörer till storvarvenblir utan arbete i kommer följaktligen arbetsmarknadssituationen där attbli prekär. Det är därför närmast tragiskt att regeringen tar så lättpå situationen i 44 i samband med omställningarnavid varven. tagit initiativ i enlighet med våra förslag, hadeberedskapen varit en annan. Hur kan de borgerliga ledamöterna från stillatigandeacceptera regeringens agerande? Känner ni ansvar för utvecklingen i , såbör ni stödja vår reservation nr 6, där vi begär att regeringen skall ges iuppdrag att utarbeta ett handlingsprogram med förslag tillsysselsättningsskapande insatser på varvsorterna. De insatserna bör omfattautvecklingsprojekt som kan leda till industriell produktion. Såvällänsstyrelsen och kommun som de fackliga organisationerna har tagitfram ett bra underlag för en sådan plan. Redan nu bör enligt vår mening riksdagenkunna ta ställning till en fortsatt verksamhet vid verkstadsskolan inomÖresundsvarvet. Det är ju oerhört viktigt att utbildningen av ungdomar intestoppas upp i även om Öresundsvarvet läggs ned. Skall nyaverksamheter tillkomma krävs yrkeskunnigt folk att sätta in. Det kan ju f. ö.inte vara motiverat att lägga ned en utbildning som redan finns och fungerarväl. Regeringen bör därför ges i uppdrag att presenterasådana förslag att yrkesutbildningen vid det nuvarande Öresundsvarvet kanfortgå även . Det är vidare angeläget att utbildningenkontinuerligt drivs vidare och att elever därför tas in för utbildning vidskolan även , har gett synpunkter på detta tidigare,och jag instämmer i vad han har anfört. För kommun innebär självfallet en nedläggningav Öresundsvarvet oerhörda påfrestningar. Det nya etableringsbolaget är därförnaturligtvis värdefullt, och vi hoppas att bolaget skall bidra till en positivutveckling för regionen. Jag har f. ö. fått information om att en nyverksamhet knutits till etableringsbolaget, nämligen ett lönsamt dotterbolagtill Svenska Varv - ett dataföretag som etablerar en filial vid Öresundsvarvetoch därvid tar över den personal som sysslar med dataverksamhet. Förutom allatyper av datatjänster kan det här företaget ge fullständig service påkontorsområdet, t. ex. beträffande bokföring. Företaget kan alltså bli enservicebas för andra företag som etablerar sig på varvsområdet eller iregionen. Det är framåtsyftande insatser av det här slaget vi behöver mer av. Till följd av främst utvecklingen vid Öresundsvarvet harLandskrona kommun f. n. ca 600 outhyrda lägenheter, vilket medför betydandekostnader för det kommunalägda bostadsbolaget , Vi socialdemokrateranser det vara motiverat och angeläget att det öppnas en möjlighet till ettsärskilt till kommun riktat stöd för att täcka hyresförlusterna.Regeringen bör därför enligt vår mening utforma de närmare detaljerna för hurett sådant stöd skall utformas. har också i inlägg tidigare idebatten understrukit detta. Även arbetsmarknaden i , som äransträngd, kommer att få känna verkningar av strukturomvandlingen inomvarvsindustrin. Vi hälsar därför med tillfredsställelse att utskottet enhälligtföreslår att företag i skall kunna erhålla ett mer generöstregionalpolitiskt stöd än Vissa varvsfrågor, m. m. Vissa varvsfrågor, ni. enligt propositionens förslag. Det är även positivt attanslaget Bidrag till sysselsättningsåtgärder inom varvsregionerna får användasför att stärka sysselsättningen i . kommersenare i debatten att utveckla argument härför. Jag vill härefter beröra frågan omanställningsgarantier för de varvsanställda. Vi socialdemokrater har hela tidenhävdat att omstruktureringen av varven måste ske i socialt acceptabla former.Staten har därför - efter förslag från socialdemokraterna - tagit på siglångtgående förpliktelser i form av bl. a. en s. k, anställningsgaranti för deanställda. Garantin tillkom och skulle ursprungligen gälla för åren1979 och 1980 för anställda vid storvarven i , ochUddevalla. Sedan staten övertagit varv utsträcktes garantin till attomfatta även det varvet. Anställningsgarantin har i hanterats inom ramenför ett särskilt bolag, kallat Projekt 80 AB (P80), I propositionen lämnas enviss redovisning av erfarenheterna av detta projekt. Enligt den redovisningenhar verksamheten berört ca 1 700 personer, varav nu endast återstår någratiotal. Projektet har onekligen varit ett värdefullt prov på vad som kanuträttas med en koncentrerad insats, innehållande skildaarbetsmarknadspolitiska komponenter. Utan tvivel har ett lovvärt arbeteuträttats för att finna nya arbetsuppgifter för de anställda. Riksdagensbeslut, efter förslag från socialdemokraterna, att utfärdaanställningsgarantier för dem som berördes av den betydande omställningen inomstorvarven har därför visat sig vara ett riktigt ställningstagande. begärde , också efter förslag frånsocialdemokraterna, att regeringen samma årskulle redovisa enutvärdering av P 80. Regeringen har emellertid inte rättat sig efter detriksdagsbeslutet. Någon redovisning av P 80 fick följaktligen inte tadel av . Den redogörelse för P 80 som återfinns i den nu föreliggandepropositionen kan inte heller sägas uppfylla ens mycket lågt ställda krav på enredovisning av de hittillsvarande erfarenheterna. Det finns, herr talman, starka skäl för en mer ingåendeutvärdering av P 80. Staten har satsat betydande belopp på ett intressantprojekt. Erfarenheterna kan ge uppslag som kan vara värdefulla då man skall taställning till framtida arbetsmarknadspolitiska insatser. Det gäller bådeåtgärder på på arbetsmarknaden i allmänhet och de åtgärder som äraktuella i samband med den fortsatta neddragningen vid varven. Det bör enligtvår uppfattning vara möjligt att ge en betydligt klarare bild av kostnadernasfördelning, relaterad till omfattningen av de olika verksamheterna inom P 80.Att som görs i propositionen summera kostnaderna för förtidspensionering,stimulansbidrag, utbildning och annan projektverksamhet och därefter dividerasumman med antalet av projektet berörda personer förefaller föga meningsfullt. Vi socialdemokrater anser att regeringen för börgöra en ny och mer ingående redovisning av erfarenheterna av P 80. Det ärviktigt att arbetet med att ta fram en sådan redovisning bedrivs skyndsamt. Som jag tidigare nämnt kommer omställningen vid varven iSkåne och att fä mycket kännbara konsekvenser för arbetsmarknader somredan i dag har stora problem. Vi socialdemokrater tror inte - till skillnadfrån industriministern - att de personalneddragningar som blir aktuella kanlösas enbart med de reguljära arbetsmarknadsmedel som står till buds. Vi trorinte heller att det i proposition 126 föreslagna omställningsbidraget ärtillräckligt för att lösa problemen. Vi anser därför att den nu gällande anställningsgarantinvid storvarven måste bibehållas under den kommande omställningsperioden och attden bör utvidgas till att omfatta även varven i . Det är viktigt atterfarenheterna av P 80 ligger till grund för utformningen även sådan garanti.Det är därmed inte sagt att man iframtiden skall vara bunden till P80-modellen. En annan modell har man exempelvis kommitfram till vid varv. Där har man nämligen inrättat en organisation meduppgift att på ett meningsfullt sätt sysselsätta den övertaliga personalen ochslussa ut den i nya arbeten. Organisationen, som kallas Kockum Resurs, skallvara en avdelning inom företaget. Man har överslagsmässigt beräknat kostnadenför projektet till 100 milj. kr. för en tvåårsperiod. Verksamheten är bl. a.tänkt att bestå av försäljning av tjänster, intern och externt, exempelvisverkstadsproduktion och konstruktionsarbete. En annan del av verksamhetenavses bli ett utvecklingsprogram för att framför allt sysselsätta tjänstemänmed utveckling av idéer och projekt, I programmet skall också ingåkonsultverksamhet av olika slag och annan försäljning av tjänstemannatjänster.Dessutom planeras ett utbildningsprogram med kontakter med arbetsmarknadsmyndigheterför att underlätta för personalen att få arbete utanför och inom företaget. Enligt vår mening måste insatser för attutveckla ny industriell produktion inom varvsföretagen inta en viktig plats iarbetet för att i största möjliga utsträckning undvika att neddragningen avfartygsproduktionen får oacceptabla sociala konsekvenser. Vi anser attlösningen med Kockum Resurs kan vara lämplig för en anställningsgaranti vid detföretaget. Jag vill betona hur viktigt det är att allade som blir övertaliga vid varven skall slippa att leva i ovisshet om hur dennärmaste framtiden skall gestalta sig. De anställda har också visat ett starktengagemang för bildandet av Kockum Resurs. Man underlättar ju inte rörlighetenhos de varvsanställda genom att inte ställa upp bakom de konkreta initiativtill en lösning de själva medverkat till. Vi tror alltså att en omställning i och Blekingeskulle underlättas om de anställda som berörs omfattas av enanställningsgaranti. Med hjälp av bl. a. de förstärktaarbetsförmedlingsinsatser utskottet föreslår kan sedan utslussningen till andraarbeten ske i lugnare former. Med det anförda och med hänvisning till vårareservationer och motioner, där vi har lagt fram våra krav på attpåfrestningarna för de anställda och de berörda regionerna skall åtgärdas,yrkar jag bifall till de Vissa varvsfrågor, ni. Vissa varvsfrågor, m. m. socialdemokratiska reservationerna vidarbetsmarknadsutskottets betänkande 1980/81:17. Under detta anförande övertogtredje vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 25 (vpk): De svenska varvens situation har många gångerdebatterats här i kammaren. Vårt partis ställning, när det gäller både varvenssituation och deras framtida utveckling, liksom vår uppfattning omarbetsmarknadspolitiska åtgärder i form av olika konstruktioner avsysselsättningsgaranti är i detta läge väl kända. Därför kommer jag i mittanförande att inskränka mig till att framställa följande särskilda yrkande: att med anledning av motionerna 1980/81:821yrkande 1, 1980/81:2121 yrkandena 7 och 8 samt 1980/81:2124 yrkande 7 beslutargöra följande uttalande beträffande fortsatt anställningsgaranti vid varven: Krisen för de svenska varven är en del av den djupgåendekrisen i den kapitalistiska världsekonomin. Den oerhörda resursförstöring somden s. k. omstruktureringen vid varven innebär: omfattande arbetslöshet ochutslagning av människor, förslösning av yrkeskunnande och erfarenhet,förstörelse av stora materiella värden, anläggningar, maskineri osv., vittnarom de kapitalistiska marknadskrafternas oförenlighet med samhälleliga intressen. Förstörelsen av de svenska varven har drivits som enmedveten politik ifrån regeringarnas sida. Dessa har uppträtt i rollen somverkställare av det privata storkapitalets önskemål. De har med statliga medelpåskyndat och underlättat nedläggningar av arbetsplatser. De har i stortöverlämnat varvsindustrin till de s. k. fria marknadskrafternas härjningar. Densista trepartiregeringen vars politik nu fullföljs av den nya regeringen hardrivit en nedläggningspolitik som är ett medvetet sabotage mot beslut. Denna nedläggningspolitik har verkställts och underlättatsav projekt av typen P 80 och liknande konstruktioner. P 80 har inneburit kringgått de trygghetslagar inom arbetslivet som arbetarrörelsen erövrat. Varje anställningsgaranti måste ta sikte på att bevara ettnormalt anställningsförhållande till det företag, där de som är föremål förgarantin dittills arbetat. Inga undantag skall skapas från den normalaarbetsrätten. Syftet med anställningsgarantier måste vara attanställningen bibehålls så att arbetarnas yrkesskicklighet och erfarenhet kantillvaratas och tillsammans med produktionsapparaten kan användas till avsamhälleliga behov styrd industriell produktion som varven har förutsättningaratt klara. Jag hemställer om bifall till det särskilda yrkandet. 26ELVER (): Så gott som vid underde senaste sex sju åren har haft anledning att ta ställning tillvarvsnäringens framtid. Det har varit svåra beslut, ochresultaten är, om vi skall vara ärliga, inte särskilt lysande. Att frågorna återkommit såofta torde i hög grad bero på att den långsiktiga strategin för varvsnäringenhar saknats. Stora delar av näringen har avvecklats, och vi står införytterligare avvecklingsbeslut. Vår varvskapacitet är för stor. Om denna sanning är viense. Vi måste anpassa näringen till en efterfrågenivå som ligger långt underden som vi har haft. Neddragningar har skett successivt, men ändå har de visatsig vara otillräckliga. Resultatsiffrorna har visat sigännu sämre än vad som kunde förutspås. Att en neddragning och avveckling skall ske i socialtacceptabla former har det också rått en betydande enighet om - det har juupprepats här . Vi har sagt att de ekonomiska realiteternainte blint får slå igenom. Just därför har det satsats mycket stora summor påvarvsindustrin . Ingen kan stå upp och säga att det harvarit brist på insatser för att mildra den nödvändiga strukturomvandlingen. Attnu försöka mäta ut något totalt ansvar för det som har skett inom varvsnäringeneller fördela någon skuldbörda torde inte bli möjligt, men när oppositionen ärså häftig i sin kritik kanske jag ändå litet stillsamt skulle påminnasocialdemokraterna om att när de var i regeringsställning under tidigt 1970-talså pekade de ut just varvsindustrin som en av de framtidsbranscher som Sverigeskulle satsa på -en felbedömning som gott och väl kan mäta sig med denfelsatsning som gjordes på 80. Jag tycker ändå att det kan vara på sin plats att säga attvi har vår del av ansvaret. Det gäller oss politiker på central nivå men också lokalpolitikerav olika schatteringar. Framför allt faller emellertid ett tungt ansvar påvarvsledningarna. Förmågan att förutse vad som skulle hända och att i tidgöra omdisposi-tioner har inte varit den bästa. Vad som föreslås är attvarven i och läggs ned. I berörs 2 600personer och i 200. Vid i skall personalstyrkanreduceras med 3 500 och vid är reduceringen 500 personer.Dessa drastiska steg måste till för att vi skall kunna säkra jobben förde varv som finns kvar, eftersom vi inte har råd att under fortsatt lång tidframåt med statliga medel understödja en verksamhet som enbart går med så storaförluster. Stödet förhindrar f. ö. en anpassning till ett sundare näringslivsom skulle kunna ge bättre livskraft och bättre samhällsekonomi. Vi har dockfortfarande inte sett slutet på den här krisen. I det läge som vi nu befinner oss i är det tvåutgångspunkter som är viktiga för den framtida politiken. Det är som jag sade: Vihar för det första inte råd med fortsatta massiva stödinsatser till branschen,och för det andra måste avvecklingsarbetet ske i sådana former att det medrätta kan sägas ha skett i socialt acceptabla former. Om de svenska varven inteinom kan göras lönsamma, finns det tyvärr inte någon återvändo. Bådeför nationen och för de anställda är det då bäst att en överströmning av deanställda till andra branscher och företag kommer till stånd. I dettasammanhang måste jag notera att de ca , alltså 15 000 milj.kr., som satsats Vissa varvsfrågor, m. m. 4 Riiisdagens protokoll 1980181:155 Nr 155 som direkta tillskott av statligamedel på varvspolitiken, är mer än dubbelt så , , mycket som vad som totalt har utgått för regionalpolitikeni hela landet till 2 iQoi 'lagsdato. Till det kommer ytterligare ett antal miljarder i olika statliga r o , som inte haft som primär uppgiftatt göra bedömningar om varvens överlevnadsmöjligheter, har måstutgå från den m. m. , ' " realitetsom föreligger och ta ställning till vad som frånsysselsättnings-politiska utgångspunkter ter sig som mest riktigt. Utskottethar i anslutning till propositionen anvisat vägar i form av förlängdauppsägningstider genom omställningsbidrag och förstärkta förmedlingsresurser. Däremothar utskottet inte sett det som sin uppgift att gå in i detaljdiskussioner omhur företagen skall sköta avvecklingen. Den anordning som kallas Kockum Resursoch som har till uppgift att ta hand om övertalig arbetskraft har utskottetinte direkt tagit ställning till. Det måste ankomma på företagsledningen att isamverkan med facket ta upp frågor av det slaget. Den finansiella ramen däremotär det sak att avgöra. Jag vill här peka på att det förutom detstora näringspolitiska stödet finns möjligheter att gearbetsmarknadspolitisktstöd, främst då i form av omställningsbidrag, som alltså kan utgå och innebär en 75-procentig lönesubvention till det företag sombehåller arbetskraften och därmed förlänger uppsägningstiden ochskapar ökat rådrum för arbetsförmedlingen att lösa problemen för de enskildamänniskorna. Om vi spred kunskap om detta tror jag att vi skulle kunna lugna demånga oroliga - för att nu tala med egna ord. Jag tror attstödformen omställningsbidrag inte har trängt fram vare sig till de anställdaeller ens till de aktuella företagen. Omställningsbidraget är så konstruerat att det skallstimulera den övertaliga arbetskraften att söka sig uttill nya jobb. De anställda får i sådana fall behålla en del av bidraget vidsidan om sin nya lön. Likaså får det avvecklande företaget behålla enbidragsdel, alltså en tredjedel, även om kostnaden för den anställde fallitbort. För att underlätta för varven att använda 75-procentsbidraget för enkonstruktion av typ Kockum Resurs har utskottet dessutom uttalat sig för skall kunna ge dispens från det villkor som eljest gäller för att deanställda skall ha sagts upp innan bidraget kan utgå. Omställningsbidraget är en ny generellarbetsmarknadspolitisk stödform, som gäller för arbetsmarknaden i dess helhetnär det är fråga om avveckling av stora företag. Motiveringen för stödformen ärsom sagt att skapa ökat rådrum för insatser att skaffa nya jobb. Detta är enviktig princip och ett uttryck för lika behandling inomarbetsmarknadspolitiken. Utskottet har därför inte kunnat godtaanställningsgarantier av det slag som socialdemokraterna och kommunisternauttalat sig för. Att särbehandla de anställda i en bransch på detta sätt kaninte vara riktigt från principiella utgångspunkter. Till detta kommer attanställningsgarantier är ekonomiskt dyrbara och skapar inlåsningseffekter. Från utskottets sida har vi velat markera allvaret bakomde sysselsätt- 50 ningsfrämjande åtgärderna genom attse till att de verkligen ges "tänder". dvs, attresurser inte fattas. Därför föreslås särskilda medel till arbetsmark- Nr155 nadsverket för att man skall kunna förstärka sina arbetsförmedlande Tisdaeen den insatser med anledning av personalneddragningarna vid varven iMalmö och 9 _: iqoi Landskrona.Därtill kommer en regionalpolitisk satsning av icke obetydligt slagsom skall ske i , och på den punkten är utskottet enigt. Socialdemokraternas krav på konkreta projekt, planeringoch handlings- . planer låter vältaligt. Men hur skall projekten väljas utoch sättas i stånd och hur skall de finansieras? På det ges inget svar i desocialdemokratiska reservationerna, och hade heller inte i dendelen något budskap att ge. Jag ber att få yrka avslag på desocialdemokratiska reservationerna och bifall till utskottets hemställan. Man skulle också kunna säga att mot socialdemokraternasövertro på centrala beslut och central planering står regeringens uppfattningatt man måste stimulera till nya näringar i området men också ge ettövergångsstöd till de varvsanställda. skall det kunna skapas en näringsstruktursom är mer fristående från statliga subventioner, och det är nödvändigt, om viskall få ett bärkraftigt näringsliv. Det dubbla grepp som regeringen tar. och som utskottet iallt väsentligt ställer sig bakom, innebär att det sätts in såväl stödjande someffektiviserande åtgärder. Näringslivet får en chans att utvecklas. Nyverksamhet måste dras till regionen. Vi säger i utskottsbetänkandet att i enlandsdel som f. ö. har många fördelar, t. ex. närhet till marknaden - inteminst den kontinentala - tillgång pä skickliga yrkesarbetare, korta avstånd ochlåga transportkostnader, finns det anledning att se relativt ljust på denlångsiktiga utvecklingen. , för att ta denna del som exempel, hartidigare tillhört landets mest expansiva områden, och de problem som på senareår har uppträtt får inte undanskymma det faktum att regionen har ett väldifferentierat näringsliv och en lång industriell tradition. Det är, herrtalman, ingen dålig utgångspunkt när man i det området måste, sä att säga, tany sats för att på nytt få en positiv utveckling. 27 () repHk: Utskottets värderade ordförande hänvisadetill att stora belopp har satsats på de här områdena i syfte att skapasysselsättning. Det har även vi konstaterat, och som jag sade i mittinledningsanförande har vi kommit med konkreta förslag somskulle ha varit effektivare. Vi bedömer nämligen de insatser som regeringen hargjort - även om man kan peka på relativt stora belopp - som mindre effektiva. Dehar inte varit förenade med något villkor. När det sägs att vi i det här läget inte har råd, noterarjag att det är ett uttryck för en värdering. För vårt parti är arbete förmänniskorna en av de stora och viktiga frågorna. På den frågan är vi bereddaatt satsa stora belopp. Vi vill dock förena samhällets insatser med fastavillkor. Den situation som har uppstått i varvsregionen ärgeografiskt koncentre rad. Kring den näringen har samhällets basinvesteringar av olika slag byggts 51 Vissa varvsfrågor, m. in. Dethar skapats en sammanhållen produktionsenhet, som håller på att splittrassönder. Inför en framtid där utvecklingen väntas gå mot dels ökadproduktion, dels ökad marknadsbas, har vi från vårt håll saknat denhandlingskraft och den initiativförmåga av regeringen som hade variterforderlig. Jag vill helt kort nämna att vi i flera motioner och vid fleratillfällen när det gällt just har pekat på, vilket också utskottetsvärderade ordförande gjorde, den geografiska närheten till kontinenten och dessmarknader, yrkeskunnigheten, den forskning och utveckling som vi har möjlighetatt tillgå och det intresse som finns i regionen. Vi har även i blygsam skalasökt oss till marknadsobjekt för utlandsmarknader som vi tror har en framtid,t. ex. husbyggnad och sjukvård.