prot · G40937 · 1980-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1980/81:37 Omåtgärder för att förbättra konsthantverkarnas situation 1 § Justerades protokollen för den 20 innevarande månad. 2 § Svar på fråga 1980/81:117 om åtgärder för attförbättra konsthantverkarnas situation har frågat mig vilka åtgärderjag avser att vidta för att förbättra konsthantverkarnas situation. Staten stöder konsthantverkare på olika sätt. Stödutgår dels direkt från statliga institutioner, dels från organisationer som påolika sätt främjar konsthantverk. disponerar medel förkonstnärsbidrag och projektbidrag. förvärvar konst tillstatens byggnader. Därutöver finns inkomstgarantier för konstnärer. Dessastödsystem är avsedda för bl. a. konsthantverkarna. Exempel på organisationer som får statligt stöd ärKonstfrämjandet, svenskt silver. Föreningen form.Handarbetets vänner och . Jag vill vidare erinra om det avtal om ersättning förutställning av konstverk som staten träffat med bl. a. och Föreningen . Många konsthantverkare haremellertid en så besvärlig situation att det kan finnas behov av ytterligareinsatser från statens sida. har i rapporten tillkonstutställningsverksamhet lagt fram förslag om bl. a. statligt bidrag fillkommuners och föreningars offentliga konstutställningsverksamhet samt bidragtill konstnärskooperafiv. väntas utredningen omvisningsersättning presentera sina förslag. Jag avser att behandla dessautredningar i ett sammanhang. 2 EVAHJELMSTRÖM (vpk): Jag tackar för svaret på min fråga. Attkonsthantverket fortfarande lever är egentligen förunderligt, med tanke på detbistra kulturpolitiska klimat som drar över landet. silversmeder,glasblåsare, textilkonstnärer - ja uppräkningen skulle kunna göras lång - fören alltmer tynande tillvaro. Skattemässigt jämställs de med industrin. Jag kange ett exempel. Om en keramiker gör en mugg som är oanvändbaj, momsbeläggs deninte - den betraktas som konst. Gör samma keramiker däremot en kopp som det gåratt dricka ur, blir den momsbe-lagd. Som så många andra kulturarbetare måste därför de flestakonsthantverkare ta ett jobb vid sidan om. De saknar billiga lokaler, hjälptill distributionen av sina produkter, ja de saknar i stort sett det mesta idetta land. mångdubblas det kommersiella skräputbudet av s. k.hantverk. Det är i regel varor "made in " eller tillverkade inågon frizon. Vi har en mycket rik, århundraden gammal,tradition att slå vakt om inom konsthantverket. Men frågan är om dentradifionen får tillfälle att leva vidare. Lärlingar kan konsthantverkarna iregel inte längre ta emot. Det räcker inte tiden till för. Ävenarbetssituationen i övrigt hindrar detta. 1 andra länder däremot, bl. a. iNorge, har man infört modeller som har inneburit att konsthantverket fåttmöjlighet att blomstra. I stöder man från statligt håll kraftigtkonsthantverket, vilket inneburit att man också skapat en rad nyaarbetstillfällen. konstaterar i sitt svar att mångakonsthantverkare har en så besvärlig situafion att det kan finnas behov avytterligare insatser från statens sida. Och han hänvisar till de bådautredningar som är under behandling Jag kan, herr talman, bara beklaga att detinnebär att ett stöd till konsthantverket ytterligare kommer att försenas, menjag uppfattar det ändå som ett löfte från om att dessa bådarapporter kommer att behandlas positivt av regeringen. 3§ Svar på fråga 1980/81:129 om åtgärder mot våldsinriktade videoprodukter 3Utbildningsministern : Herr talman! har frågatmig om jag är beredd att lägga fram förslag om att videoprodukter skallomfattas av samma eller liknande regler som gäller för filmen. Regler som hindrar att yttranden utsätts förförhandsgranskning av offentliga organ hör till de allra viktigaste inslagen iett skydd för yttrandefriheten. För ätt censur i någon form skall kunna godtasmåste därför krävas starka skäl. har i uppdrag attöverväga om det föreligger tillräckliga skäl att behålla någon form avvuxencensur på filmens område. I direktiven till utredningen uttalas att detsynes vara ganska klart att viss barncensur behövs. I utredningens direktivsägs också att de särskilda frågeställningar som är knutna till engrundlagsreglering av videogrammen inte på något avgörande sätt torde skiljasig från vad som gäller i fråga om film, utan att samma regler i alltväsentligt torde kunna Också videogramutredningen bör nämnas i detta sammanhang.I utredningens uppgifter ingår bl. a. att kartlägga utvecklingen påvideogramområ-det samt att behandla distributionen av videogram. De regler som gäller för förhandsgranskning av film utgöri första hand en begränsning av yttrandefriheten. De får dock också betraktassom ett ingrepp i mötesfriheten. trädde en ändring avregeringsformen i kraft med syfte att förstärka skyddet för medborgarnasgrundläggande fri- och rättigheter. I samband därmed infördes en övergångsbestämmelse.Enligt denna skall, utan hinder av de nya reglerna till skydd för mötesfriheten,då gällande bestämmelser om att film inte får visas offentligt om den ejdessförinnan har godkänts för sådan visning fortfarande gälla.Övergångsbestämmelsen innebär att filmcensuren inte kan skärpas annat än eftergrundlagsändring. Den ändring av reglerna som frågeställaren önskar förutsätterdärför att grundlagen ändras. Enligt uppgifter i pressen har det under senare tidförekommit att videogram har visats offenfligt för barn och ungdom på ett sättsom inte hade varit tillåtet om samma program i stället hade visats som vanligfilm. Med anledning av dessa uppgifter har jag tagit kontakt med företrädareför videogram- och yttrandefrihetsutredningarna för att få information omhuruvida det under deras utredningsarbete har kommit fram sådana omständigheteratt särskilda åtgärder enligt deras uppfattning är påkallade. 4 EVAHJELMSTRÖM (vpk): Låt mig först konstatera att videoteknikenkan vara positiv, använd på rätt sätt. Det är således inte tekniken i sig jagvänder mig mot, utan vad jag vill komma åt är de som hänsynslöst profiterar påden här tekniken, de som hänsynslöst utnyttjar främst barns och ungdomars behovav sfimulans och spänning genom att till barnen sprida orgier iunderhållningsvåld av grövsta slag. hänvisar till yttrandefriheten. Jag ärhelt överens med om att denna är omistlig. Men de här företageni branschen kan kort karakteriseras som yttrandefrihetens dödgrävare. Genom attsprida rasisfiska, kvinnoföraktande och våldsglorifierande produkter missbrukarföretagen inte bara de demokrafiska rättigheter vi slår vakt om, utan demotverkar, , också de mål enhälligt satt upp förkulturpolitiken, där motverkande av kommersialismens negafiva verkningar är ettav de viktigaste målen. Videobranschen är, herr talman, helt oreglerad. Detinnebär att det inte finns någonting som hindrar regeringen från att lägga framförslag för som leder till att vi skaffar oss ett andrum inför denexplosion av den här marknaden som vi nu står inför. Det finns ingenting somhindrar att samhället beslutar sig för att ta ett ansvar också för vad som fårsäljas för privat visning. hänvisar till videogramutredningen. uttalandenav dess ordförande planerar utredningen inga förslag till restriktioner för denhär branschen. Jag tycker, herr talman, att denna utredning, som har suttit och ännu inte skaffat sig en kännedom om det som 12-13-åringarna i minstadsdel på Söder så väl känner till, borde dra konsekvenserna av detta ochsnabbt endera avgå eller lägga fram förslag som på något sätt begränsarutbudet. Det är fråga om ett utbud som innebär att dessa 12-13-åringar antingenoffentligt, på Fonzie's i , kan se exempelvis Motorsågsmassakern eller- i samband med att de skolkar från skolan - hemma hos varandra kan se t. ex.Verktygsmördaren. Yttrandefrihetsutredningenhar heller inte behandlat frågan. Jag kan, herr talman, inte underlåta att upprepa frågan;Är inte åtgärder från regeringens sida påkallade, när 9-10-åringar sitter ochtittar på dessa fullkomliga orgier i våld? Min fråga kvarstår; Hur länge tänkerregeringen låta den här nedsmutsningen av vår kulturella miljö fortgå? Jag är lika upprörd som överden här utvecklingen. Jag tycker självfallet att det är beklagligt att vi i daginte har några möjligheter att vare sig granska eller så vitt jag förstårlagsfifta om detta. Den möjlighet som väl ligger närmast till hands är att manundersöker om videofilm som visas offentligt kan föras in underbiografförordningen. Om det är möjligt så skulle man alltså kunna reglera deoffentliga visningarna. Däremot har vi såvitt jag vet inga instrument somkan styra eller reglera enskild visning av videogram. Vill man göra enförändring på den punkten är det ett så pass stort ingrepp att det krävergrundlagsändring. Man bör väl i det avseendet avvaktayttrandefrihetsutredningens förslag, men det blir knappast möjligt att göra enändring som träder i kraft . Jag avser emellertid att i första handpröva i vad mån man kan föra in dessa visningar under biografförordningen. Låt mig fillägga att som jag hafttillfälle att se de filmer för vilka biografbyråns beslut har överklagats harjag kunnat bilda mig en ganska god uppfattning om hur mycket elände som förs inbåde när det gäller våld och när det gäller porr. Polifisk enighet har såvitt jag vetalltid rått om att vi måste ha en förhandsgranskning när det gäller filmer somvisas för barn och ungdom. Jag utgår från att en motsvarande enighet föreliggerockså när det gäller filmer som har spelats in på video. 6 EVAHJELMSTRÖM (vpk): Ja, det må såvara, men vi har pekat på riskerna för den här nya tekniken nu här iriksdagen. Det har påpekats inte bara från vpk;s håll utan också från annathåll. Då var inte upprörd, men när vi står inför den härutvecklingen, inför det här våldet, då upprörs . Det hadevarit på sin plats om den upprördheten hade kommit till uttryck litet tidigare. Frågan om offentliga visningar bör föras in underfilmcensuren, säger . Det är bra. Men han fortsätter med attsäga att det inte finns några instrument för att stoppa försäljningen förprivat visning. Det är ju här det stora problemet egentligen ligger - attskolbarnen kan gå hem till varandra och titta på dessa våldsprodukter. hävdar att det krävs en grundlagsändringför att komma åt detta. Men, herr talman, den här nya tekniken omfattas i daginte av grundlagen. Det innebär att det finns möjlighet att lägga fram förslagför i avvaktan på yttrandefrihetsutredningens förslag, som ju kommeratt dröja . Det finns möjlighet att lägga fram förslag om attinföra antingen en form av licenssystem, vilket Per Kågeson föreslog i enartikel, eller förhandscensur av de filmer som säljs. Jag är ingencensurivrare, och jag är inte heller någon förbudsivrare, herr talman, men detfår faktiskt vara måtta på liberal cynism, det får vara måtta på hur mantillåts profitera på barnen, allt i vinstens och den heliga marknadsekonominsnamn. När jag fillsattevideogramsutredningen var det självfallet för att bl. a. beakta frågor somdessa. Jag är säker på att har betydligt lättare än jag attplädera för censur i olika former. Det är inte bara så, att det för mig somliberal är naturligt att ytterst noga pröva alla inskränkningar iyttrandefriheten. Det är också obestridligen så, att de ingrepp som EvaHjelmström pläderar för att vi hasfigt och lustigt skall göra ärgrundlagsstridiga. Än så länge tror jag att majoriteten i anser attgrundlagen skall respekteras även på detta område. Jag vidhåller emellertid attdet är upprörande att videon missbrukas . Här är opinionsbildningenviktig, och då är det också viktigare att vi håller samman i fråga om dennaopinionsbildning än att så enkelt och lättvindigt försöka slå politiskt mynt avsituationen som försökt göra. 8 EVAHJELMSTRÖM (vpk): Jag är överens med om attvi måste bilda Opinion, men det räcker uppenbarligen inte. Hela den härbranschen är helt enkelt ett träsk. Det finns några större videoföretag och enrad mindre boxföretag som jag inte tilltror det minsta ansvar för vad som säljstill barn och ungdom. Det är nästan omöjligt att skaffa sig en uppfattning omhur branschen är beskaffad. När Motorsågsmassakern kom i blickpunkten och detbörjade brännas, såldes den vidare från ett större företag fill ett mindre,osv. är fortfarande oroad. Jag undrar om hanöver huvud taget har sett på de produkter som visas för 9-10-åringar. hade gjort det, tror jag att han skulle vara beredd attsnarast lägga fram ett förslag i den riktning jag föreslagit. Det är inte attplädera för censur utan att låta samhället ta ansvar och ställa upp bakom demål som har satt upp för kulturpolitiken. 9Utbildningsministern : Herr talman! Det är ändå min ambitionatt de förslag som presenteras för skall vara förenliga medgrundlagen. I avvaktan pä att kunna lägga fram sådana förslag är det viktigt attdet sker en opinionsbildning. Obestridligen är en mästare då detgäller att plädera för censur i olika former. Vi har alla våra olikaideologiska traditioner, men det är önskvärt med en opinionsbildning till dessvi kan lägga fram ett förslag som kan reglera denna sektor. Ifli (vpk): Jag pläderar för restriktioner som innebär att barn inte utsätts förden här typen av smörja. må kalla det censur, det är honomobetaget. Jag tycker att det är häpnadsväckande att i den,som jag sade tidigare, liberala cynismens namn kan låta detta få fortgå. Jagtycker att man här, precis som man gjort på filmområdet, måste ta ett ansvarför barnen, men det är uppenbarligen inte beredd att göra. Jan-ErikWikström hänvisade på nytt till grundlagen. De jurister som jag har talat medhar förklarat att den här nya tekniken inte omfattas av grundlagen. Det finnsalltså ingenting som hindrar att man lägger fram förslag som ger oss andrumfill dess att yttrandefrihetsutredningen har kommit med sina propåer. Sedan kanman bara konstatera det häpnadsväckande faktum att utredarna år efter årsitter och utreder utan att lägga fram något förslag som skulle kunna sanerabranschen, trots att de visste vad som skulle komma. Jag ärtacksam om fill protokoll vill namnge de juristersom är beredda att säga att detta område inte skulle omfattas avyttrandefrihetslagsfiftning och grundlag. Anf.12 (vpk); Självfallet måste vi hoppas att denna nya teknik skall omfattas avgrundlagen . Men är så inte fallet. Vadjag nu förespråkar är att vi skall få tid på oss för att stoppa utvecklingenfill dess att de utredningar som arbetar kommer fram fill några konkretaresultat. Det gäller informationsteknologiutredningen ochyttran-defrihetsulredningen samt videogramutredningen, fastän åtminstone dessmajoritet inte åstadkommit särskilt mycket . Men de konkreta resultatenkommer att dröja. Vikan se på utvecklingen utomlands och t. ex. gå till . Vad är det förutbud man har där? Jo, av videogramutbudet är våldsorgier, och ärporr. består av konstnärliga produkter. Vikommer själva att vara i samma situation om vi inte nuvidtar åtgärder. I avvaktan på en lagstiftning som är förenligmed svensk grundlag och står i överensstämmelse med traditionen påyttrandefrihetsområdet bör vi använda oss av offentlig debatt,opinionsbildning och en starkare markering av föräldrarnas ansvar. 14 (vpk): Det är helt riktigt att föräldrarna skall tasitt ansvar. Men skall inte också samhället ta något ansvar? Om ett internationellt sjöfartsuniversitet 4 § Svar på fråga 1980/81:130 om ett internationelltsjöfartsuniversitet har frågat mig vilka planerregeringen har i fråga om lämplig ort för lokalisering av ett internationelltsjöfartsuniversitet i ;s regi. Förutvarande i har tagit initiativtill ett internationellt universitet för sjöfartsfrågor med inriktning påu-ländernas behov. Tanken är att skall drivas i Mellanstatligarådgivande sjöfartsorganisationens (IMCO) regi. Från IMCO:s sida är manposifivt inställd till att förläggs till . Några som helstutfästelser från berörda FN-organ angående finansieringen av projektet finnsännu inte. Frågan om lämplig ort för lokalisering av bereds f. n.i . Det är därför för tidigt att uttala sig i denna fråga. Med hänsyn härtill har iberedningen inom någon ställning ännu inte tagits tillSveriges möjligheter att bidra till finansieringen av ett universitet och inteheller till dess lokalisering. 16BERTIL (): Den mörka bakgrunden till planerna på ettinternationellt sjöfartsinstitut är det förhållandet att 200 fartyg varje årgår förlorade på världshaven. De flesta av dessa förlrsningar redovisas inte isvenska massmedia. Vi lägger märke till de största och särskilt dem därnordiska fartyg är inblandade. Ofta är det fråga om stora tankfartyg som åstadkommerväldiga skador genom den kringflytande oljan. FN har därför vid flerainternationella sjöfartskonferenser tagit upp frågan om bättre utbildning föru-ländernas sjöbefäl när det gäller tjänst såväl i maskin som på bryggan. Genom ett i och för sig lovvärt initiativ från harblickarna fästs på , och det är ganska naturligt, eftersom man söker ettneutralt land med stort teknologiskt kunnande. Det är givet att man då blirintresserad av var i ett sådant universitet kan förläggas. Och det börinte överraska utbildningsministern, som jag tackar för svaret, att tankarnaför min del naturligen går till . 4 protokoll 1980/81:36-37 Nr 37 Jag skall be att få peka på någraverksamheter om vilka man kan säga F H ren den antingen att verksamheten är den enda i Sverigeeller att den är 98 'pmher 1980 största. Dessa verksamheter hör f. n. hemma i . Det gäller alltså sjöbefälsutbildning i samverkan medhögskoleundervis- Om litteraturstödet "'"S"Detgällerframförallt-jagtardärvidfillutgångspunktdenkursplanför verksamheten som jag har i min hand - att inrikta sig på oljetransporter. Det behövs alltså för den praktiska utbildningen tillgång till en stor oljehamn med oljelagring. Varvsverksamhet är ganska viktig för att en sådan här utbildning skall bli verklighetsanpassad. I kursplanen talas mycket om att man behöver ta del av offshore-verksamhet. I finns både , Energy, medplattformsbyggen och med supplyfartygsverksamhet. Jag har lagt märke till att man i kursplanen talar mycketom oceanografi. I finns enda oceanografiska institut. Därfinns också en och landets endaskeppsprovningsanstalt. Det är inte bara som är aktuellt och hardiskuterats. Också andra länder har varit intressenter. Jag vill frågautbildningsministern om man i den i bedrivna beredningen äruppmärksam på att inte är ensamt när det gäller intresset för dettauniversitet. 17 Utbildningsministern : Herrtalman! Självfallet är vi medvetna om att också andra länder kan varaintresserade. Den avgörande frågan är med all säkerhet villigheten hos ettenskilt land att bidra till finansieringen. I varje fall är det vår uppfattningatt de FN-crgan som skulle svara för de internationella bidragen fästeravgörande avseende just vid villigheten hos det land, som skall svara förverksamheten, att självt bidra. Det är alltså både för del och förandra lärders del fråga om hur pass stort åttagande man är beredd att göra förverksamheten. 1« (): Jag anser det inte vara alldeles ur vägen omSverige i den planerade verksamheten såg en möjlighet att på ett konkret sättoch på ett viktigt område göra en u-landsinsats inom landets egna gränser tillfromma för näringsliv och för internationell sjösäkerhet. 5§ Svar på interpellation 1980/81:44 om litteraturstödet har frågat mig dels om jagär uppmärksam på den kraftiga urholkning som redan skett av litteraturstödet,dels om det är rimligt att ytterligare urholka stödet och dels hur förslag omminskning av litteraturstödet kan framläggas före det att den begärdautvärderingen genomförts. Litteraturstödethar kraftigt byggts ut, framför allt i Det sammanlagda stödbeloppet ökades detåret med drygt 5 milj. kr. har stödet ytterligare förstärkts. Jagvill framför allt nämna stödet till utgivningen av En bok för alla - barn ochungdomar, som f. n. utgår med drygt 2,6 milj. kr. och stödet fill utgivningenav som fr. o. m. innevarande budgetår utgårmed . Inom ramen för utgivningsstödet kan numera även utgivningar medbegränsade upplagor få statligt stöd. påstår att litteraturstödets effektunder senare år har urholkats med risk för att den seriösa utgivningen kankomma att äventyras. Jag vill emellertid hävda att förlagsbranschen hitintillshar varit framgångsrik i att bemästra både förlagskrisen i början av 1970-taletoch det allmänt kärva ekonomiska läget . Den s. k. förlagskrisen berodde framför allt på attförlagens samlade bokutgivning ökade kraftigt och att försäljningen per titelminskade. Böckerna blev alltså kvar i förlagens lagerhyllor och lönsamhetensjönk under det tillåtna. Enligt många bedömare är vi i inledningsskedet av en nysådan utveckling. Den branschstatistik /80 som Svenska bokförläggareföreningennyligen har presenterat vittnar om detta. har antalet avmedlemsförlagen utgivna titlar ökat . Föreningen säger i en kommentaratt utvecklingen är allvarlig. har uppmärksammat utvecklingen och lagt omstödet så att det nu omfattar färre tiflar än fidigare men ger störrestödbelopp per titel. Jag anser inte att denna förändring skall kallas för enurholkning. Den är i stället en framsynt och välbetänkt anpassning till ettakut behov. Det gäller att vidta åtgärder för att undvika en ny storförlagskris. Ett väl fungerande distributionssystem är nödvändigt föratt den litteratur som produceras skall nå läsarna. En särskild utredare harmot denna bakgrund haft i uppdrag att utvärdera det nuvarande stödet tillbokhandeln. Utredaren har samfidigt haft regeringens uppdrag att biträdabokbranschens båda parter, bokförläggarna och bokhandlarna, i förhandlingarnaom ett nytt fackbokhandelsavtal. Parterna har enats om ett nytt avtal. Dettabygger på förutsättningen att statligt bidrag fr. o. m. nästa budgetår utgårför att stödja distribufion av böcker genom fackbokhandeln. Statsbidraget skallenligt förslaget finansiera viss del av bokförlagens rabatt till bokhandeln.Det statliga stödet skall enbart avse sådana fitlar som erhållitlitteraturstöd. Företrädare för parterna har också medverkat i dettautredningsarbete och ställt sig bakom en finansiering av ett sådantdistributionsstöd genom en viss omfördelning av medel som utgår som stödtill bokbranschen, bl. a. även utgivningsstödet. Utredningsförslaget bereds f. n. inom regeringskansliet.Jag avser att redovisa mitt ställningstagande fill detta i budgetproposifionen. 20ING-MARIE (); Jag ber att få tacka för svaret på min interpellation. Utbildningsministernberör inledningsvis de ökade anslagen till litteratur- stöd,främst 1978, vilka naturligtvis var positiva och politiskt helt säkert riktiga.Man hade då fått erfarenhet av det nya stödets utformning, och kraven hadeökat. Det känns emellertid oroande när utbildningsministern intereagerar mot att närmare hälften av alla ansökningar om litteraturstöd måsteavslås detta budgetår, 1980/81, som detta innebär en ökning avantalet avslagna titlar med drygt 100. anför i sin anslagsframställning /82 angående statligt litteraturstöd följande; "Stödanslagets kompensation för de senaste årenskraftigt ökade kostnader för bokframställning har enl. rådets erfarenhet varitotillräcklig. Efterhand har denna medfört en viss urholkning av stödets effektnär det gäller utgivning med begränsade upplagemöjligheter. Tillsammans med desvårigheter som under det gångna budgetåret inträffat inom bokbranschen hardetta förhållande medfört en bestämd risk för att den tyngre seriösa utgivningenskulle komma att äventyras." Att föriagsbranschen, åtminstone de stora förlagen, t. ex.Esselte-som vi har diskuterat här i kammaren i annat sammanhang - har haft engod lönsamhet hänger förmodligen mer samman med deras anpassning tillmediautvecklingen och en inriktning av huvuddelen av produkterna mot bredamålgrupper än med förmågan att bemästra problemen med lönsamheten för denseriösa litteraturen. Utbildningsministern var i en frågedebatt upprördöver utvecklingen inom videogrambranschen. Jag vill hänvisa till att EsselteStudium är ett av de största förlagen som ger ut videogram. Jag tror det voreav intresse för utbildningsministern att studera dess förteckning över sinvideogramproduk-tion. När litteraturstödet infördes kritiserades densocialdemokratiska propositionen mycket hårt.