prot · G409117 · 1980-12-31 00:00:00 — Socialutskottetsställningstagande innebar att man förutsatte att statsbidragsreglerna skullefå den utformningen att man uppnår en minimistandard i hela landet. Viförutsätter i vår reservation att man vid utvärderingen av de nyabidragsreglerna särskilt uppmärksammar i vad mån reglerna lett till dennaeffekt. Ifråga om handikappanslaget har vi begärt 2 milj. kr. mer än regeringen.Förslaget från regeringen att öka anslaget till handikapporganisationerna betyder i själva verket att organisationsstödet genom inflationen minskas medhela . Skatteskalankan regeringen indexreglera. Men stödja de handikappades organisationer påsamma sätt, det kan man inte. Manmäter med olika mått. De som mycket har vill man ge mera. De sämst ställdaskall hållas nere. Så har högerpolitiken alltid fungerat. Hur länge skallfolkpartiet och följa med i den utvecklingen? SlutHgenskall jag säga ett par ord om de flerhandikappades situation. Det gäller desvagaste bland de svaga. Härhar vi i avvaktan på den utredning som pågår velat höja anslaget till styrelsenför vårdartjänst med 1 milj. kr. för insatser till kommuner och landsting ienlighet med omsorgskommitténs förslag. Men även i detta avseende har vårtförslag mötts av kalla handen. Regeringenoch socialutskottets majoritet har sagt nej. Det var deras insatser . Jag yrkar bifall till de fyra socialdemokratiska reservationerna. 136 (vpk): beslutade att 1981 skulle blidet år då medlemsländerna på olika sätt skulle uppmärksamma den situation 450miljoner handikappade runt om i världen befinner sig i. Detta internationellahandikappår - som också hänvisade till -genomförs under parollenFull delaktighet och jämlikhet. Det skulle uppamma till krafttag för attförbättra läget för de handikappade. Handikapporganisationerna arbetar självamycket aktivt för att utnyttja de möjligheter som proklamerandet av ettsärskilt handikappår ger. De har noterat som positivt att regeringen harmedverkat till att ett allsidigt sammansatt beredningsorgan har kommit tillstånd och att man har utlovat ett handikapprogram till slutet av året. Menredan när årets budget presenterades påvisade HCK - - att de delar i budgeten som rör de handikappade visar påreformstopp och att regeringen därmed inte handlar enligt de beslut som densjälv har varit med om i FN. Det betänkande från socialutskottet som vi nubehandlar följer samma Hnje. Så gott som på samtliga punkter gör utskottetsmajoritet skrivningar som andas en allmän vilja att leva upp tillhandikappårets stolta devis, men när det kommer till konkretaställningstaganden är orden kärvare. Då handlar det uteslutande om ekonomi. Dettaframgår redan av utskottets behandling av vår motion 1643, där vi begär attbilstödskommittén skall få tilläggsdirektiv för att utreda möjligheterna attgenom en utbyggd färdtjänst klara de rörelsehindrades behov avtransportmöjligheter. I det stycket hänvisar utskottet till att statsrådetElisabet har uttalat att avsikten är att ge bilstödskommitténtilläggsdirektiv att utreda frågan om specialfordon för personer som inte kananvända sig av färdtjänstens standardfordon. Utskottet utgår från att kommitténutan dröjsmål skall få sådana direktiv eller att frågan utreds i annan ordning.Och därmed anses vår motion besvarad i viss del. Menså kommer det här med ekonomin. Eftersom vårt yrkande innefattar mer än endastspecialfordon så kan inte utskottet med hänsyn till risken för ökade kostnaderför stat eller kommun biträda krav på att färdtjänstens vidareutveckHng utreds.Vi ha alltså inte begärt någon ny utredning utan bara att den sittandebilstödskommittén färden uppgiften. Vi finner de nya regler som utskottethänvisar till mycket oklart formulerade, och vi anser inte att de i och för sigger några garantier för att ens människor med svåra rörelsehandikapp blirtillgodosedda. Vpk anser det nödvändigt att överväga alla möjligheter för attkomma vidare på vägen att ge alla som så behöver en väl utbyggd färdtjänst. Eftersomden socialdemokratiska reservationen på denna punkt utöver frågan omspecialfordon även tar upp frågan om en fastlagd minimistandard förfärdtjänsten nöjer jag mig för dagen med att yrka bifall till reservation nr 1vid punkten 2, D2. Beträffandekrav i vpk-m. tionen 1088 om ytterligare medel till styrelsen för vårdartjänstför projekt i landsting och kommuner enligt förslag som omsorgskommittén harpresenterat gör utskottet det lätt för sig. Man åberopar förslag ipropositionen som man ser som en utökning av resurserna för flerhandikappade,och man viH avvakta omsorgskommitténs slutbetänkande. Dettamed resursökning har vi bemött redan i motionen, som har väckts just för attpåtala att regeringen endast i ett avseende tillmötesgår omsorgskommittén,vilken i sitt betänkande om flerhandikappade har förordat en hel rad insatsersom kan bli av betydelse för dessa starkt utsatta grupper. Regeringen beviljarnämligen handikapprörelsen 2 milj. kr. för särskilda insatser blandflerhandikappade. Men man avvisar det samordnings- och samrådsorgan somförordats av utredningen för att få ett effektivare arbete till stånd blandflerhandikappade. Vi menar att ett sådant organ har betydelse för attinsatserna skall bli bättre, och vi anser att styrelsen för vårdartjänst tillatt börja med skall handlägga dessa frågor. Därför behöver detta organ först 2milj. för projekt i landsting och kommuner, just så som omsorgskommitténsjälv föreslår. Inte behöver man vänta på Vissa åtgärder för handikappade slutbetänkande för att ta ställning till detta. I fråga omprojektmedel föreslår socialdemokraterna i sin reservation hälften så mycketsom vi, men eftersom socialdemokraterna ändå i högre grad änutskottsmajoriteten tar hänsyn till omsorgskommitténs förslag, kommer vi att ien andra omröstning stödja reservationen. Jag yrkar dock, herr talman, bifalltill vpk-motionen 1088, yrkande 2 i här tillämplig del. Den fråga som på handikappområdet kanske har varit mestuppmärksammad är den att dagspressen skall göras tillgängligäven för synskadade. Och uppmärksamheten är berättigad. I landet finns ca150 dagliga tidningar, 200 veckotidningar och dessutom tidskrifter, böcker ochen mängd annat informations- och upplysningsmaterial. Detta är ocksånödvändigt, och det råder en ganska stor samstämmighet om att människornaskall få information och kunskap om vad som händer i samhället, som de ocksåenligt lag är berättigade till. Men så finns det i samhället en stor grupp, som är nästanhelt utestängd från den information som ges med hjälp av det tryckta ordet ochäven nära nog helt saknar möjlighet att vara med i samhällsdebatten, eftersomgruppen inte kan ta del av det som står i tidningar och annat tryckt material -alltså trots att informafions- och tryckfriheten för alla är fastställd igrundlagen. Många minns säkert att kulturministern under förra vårensarbetsmarknadskonflikt hotade med lagstiftning mot strejker som kunde hindratidningsutgivning. Men när de synskadade åberopar rätten att ta del av dettryckta ordet, då handlar det mer om ekonomi än om människors rättigheter. I vpk;s motion 1980/81:254 har vi tagit fasta på det härmed att man på ansvarigt håll kryper bakom det "pressade ekonomiskaläget", inte därför att vi accepterar resonemanget, men för att visaregeringen att man inte behöver stoppa inför sådana hinder. Vi har alltsåföreslagit en höjning av reklamskatten, för att med det som en sådan höjningskulle inbringa kunna finansiera utgivning av dagstidningar åt synskadade. Huvudsaken för oss har här varit att slutiigt lösa fråganom att tillgodose de synskadades berättigade krav på tillgång fill dagspress,och valfri dagspress, under förhållanden som inte onödigtvis skiljer sig frånvad som gäller för oss andra medborgare. Vi betraktar inte alls vårt förslagsom oupplösligt knutet till frågan om höjning av reklamskatten. Vi är ocksåöppna för andra förslag till finansiering. Men vi har framställt vårtfinansieringsförslag, därför att vi vill bli av med den numera sedvanligahänvisningen till det statsfinansiella läget, som vi i det här sammanhangetbetraktar som ett skenargument. Vi delar inte de borgerliga partiernasuppfattning att en stor grupp människors deltagande i det sociala och politiskalivet skall kunna hindras av ekonomiska skäl, i varje fall inte så länge det ärfullt möjligt att presentera inte bara en, utan flera finansieringslösningar. Från socialdemokratiskt håll har man, sin vana trogenskulle jag vilja säga, lagt fram ett kompromissförslag. Det förslaget innebäringen lösning av frågan. Det innebär bara att en försöksverksamhet kanpermanentas och utvidgas till att omfatta ytterligare några tidningar. Vi anseralltså inte att det socialdemokratiskaförslaget är särskilt bra, eftersom det lämnar huvudfrågan olöst. Det äremellertid avsevärt bättre än regeringens och utskottsmajoritetensställningstagande. Därför kommer vi också i detta fall att stödja densocialdemokratiska reservationen i andra hand, och vi gör det också iförhoppningen om att de borgerliga ledamöter som har motionerat i frågan ärberedda att stå för sina åsikter den här gången. Jag yrkar bifallockså till vpk-motionen 254. 137 (); Det finns f. n. en enda taltidning för barn, och det är tidningenSmåfolket. Den riskerar nedläggning om man inte får ytterligare resurser förnästa budgetår. Det gäller inga miljoner utan . har särskilda projektpengar utgått för den här verksamheten. har begärt att medel skall anvisas under anslaget förersättningstidningar fr. o. m. . Detta anslag har räknats upp med 150000 mot begärda 488 000, dvs. , vilket knappt täcker inflationen, än mindreger utrymme för denna nya produkt. Att ta bort någon annan av de få tidningarsom de synskadade har till sitt förfogande är, tycker jag, för mycket begärt. för barn har pågått med statliga medel. Man gjordeförst oHka försökstidningar med material från flera barntidningar, främstSmåfolket och , båda mycket välgjorda barntidningar med intressantläsning, korsord och möjlighet för läsarna att själva medverka. Läsarna,, och deras föräldrar hade sedan möjlighet att lämna synpunkteroch önskemål om hur de ville ha verksamheten utformad. Reaktionerna visade ville ha en "hel" tidning, en tidning som gav en läsupplevelsesom liknade den som deras seende kamrater fick. inte ha en handikapptidning som var speciellt hopplockad för synskadade.Det var viktigt med den gemenskap som kom av att kunna prata med kompisen somläst samma tidning. Därför ville man att taltidningen skulle omfattasvartskriftstidningens samtliga nummer. Likaså ville man hasvartskriftstidningen parallellt med kassetter för att andra i familjen skullekunna dela läsupplevelsen eller därför'att man hade synrester som kundekomplettera läsningen. Önskemål framkom också om särskild redigering försynskadade utvecklingsstörda barn. Åretdärpå, alltså 1980/81, gjorde man därför ett avgränsat försök med en tidning.Denna har getts ut i två upplagor, en med tio nummer och en extra lättläst medfem nummer. planerade man att också kunna ge ut pådetta sätt, och man begärde pengar till båda tidningarna. Regeringen vill intesatsa på någon av dem. Vireservanter vill åtminstone se till att vi förhindrar nedläggning av dentidning som redan finns. Tidningen har blivit en succé bland barnen. Upplaganär ca 600 samt 200 i den språkförenklade versionen. Vi socialdemokrater ärberedda att anslå de . Det kan inte betraktas som någon lyx för ett land att hålla sig meden tidning för synskadade barn. Jag yrkar bifall till reservation4. Anf.138 (); Utskottets ordförande började sitt anförande med attsäga att 1981 är det år då handikappade skall bli uppmärksammade av regeringoch andra. Det är riktigt, men jag vill säga att det inte bara är fråga om attgöra insatser det här året. Jag ser som mycket viktigt på detsättet att det skall väcka till insikt om de handikappades problem och att vi ifortsättningen, när vi fattar beslut i samhällsplanering osv., skall ha dessafrågor med i bilden. Därigenom skaH vi kunna göra det bättre för dehandikappade. Det gäller bearbetning av attityderna, det gäller boendemiljö ochbostad, undervisning och utbildning, arbete och mer av medmänsklighet i vårtsamhälle. Det är mycket som inryms i detta. Sedan gick tillbakatill 1976 och sade att det då kom en ny regim som lovade väldigt mycket, menatt de handikappade nu har all anledning att känna sig lurade. Jag måste sägaatt jag tycker att man har rätt att ställa litet högre krav i fråga omsanningsenlighet när det gäller socialutskottets ordförande. Om fram budgetpropositionens bil. 8 som avser och läser pås. 4, så skall han finna i en tabell över utgifterna, som är uppdelade påSjukvård och sjukförsäkring, Äldre och handikappade, Barnfamiljer och Övrigt,att summan för dessa utgifter var 81 miljarder. 1981, alltså fem årsenare, har summan fördubblats till 163 miljarder. Med hänsyn tagen tillinflationen innebär detta en ökning i fast penningvärde ; Räknat iandel av bruttonationalprodukten innebär defta en ökning från till29 % . Dessasiffror måste väl ändå som ordförande i utskottet känna till.Med dem faHer tal platt till marken. Vikan också se på socialhuvudtiteln. När jag trädde till var denmellan 25 och 30 miljarder. Om studerar siffrorna för socialhuvudtitelnkan han konstatera att den /81 upptog ett belopp på över 60 miljarder. Dettasäger väl ändå litet om hur situationen verkligen är. Jag tycker att GöranKarlsson skulle hålla sig för god för att tala om social nedrustning och om attmänniskor har blivit grundlurade. Han bör i varje fall inte göra det från dennatalarstol, men om han vill göra det på socialdemokratiska möten, så må det ståhonom fritt. Föratt sedan fortsätta med anslaget för bidrag till handikapporganisationernavill jag säga att under den långa tid som socialdemokraterna regerade nådde dei fråga om det anslaget upp till 5,5 miljoner. vi hafticke-socialistisk regering har summan femdubblats och är nu uppe i drygt 27miljoner. Det har skett en ökning med drygt 2,7 miljoner . Jag tycker att de härsiffrorna säger ganska mycket, . När det sedan gäller deolika reservationerna vill jag säga att vi har diskuteratde frågor som tagits upp där för att komma fram till en uppgörelse, men detgick inte, utan det skulle avges reservationer. Den första reservationen gällerspecialfordon inom färdtjänsten, och när det gäller den frågan har vi - somockså framhöll - klart hänvisat till statsrådet i , att bilstödskommittén skulle få tilläggsdirektiv. Vi harockså sagt att utskottet utgår från att regeringen utan dröjsmål utfärdartilläggsdirektiv till bilstödskommittén eller fattar beslut om att frågan skallutredas i annan ordning. Jag tycker att det aktuella motionsyrkandet därmed ärväl tillgodosett. Närdet gäller färdtjänsten i övrigt vill jag i likhet med utskottet hänvisa tillsocialtjänstiagens 10 §. "Socialnämndenbör genom hjälp i hemmet, färdtjänst eller annan service underlätta för denenskilde att bo hemma och ha kontakter med andra. Nämndenbör även i övrigt tillhandahålla sociala tjänster genom rådgivningsbyråer,socialcentraler och liknande, social jour eHer annan därmed jämförligverksamhet. Nämndenkan utse en särskild person (kontaktperson) eller en familj med uppgift atthjälpa den enskilde och hans närmaste i personHga angelägenheter, om denenskilde begär eller samtycker till det." Det är vad vi varit överens omtidigare när vi beslutade om . Att sedan gå ner och detaljreglerahar vi också varit överens om att vi inte skall göra. Vi har också sagt iutskottet; "Enligt utskottets mening är det av vikt att man vidutvärderingen av de nya bidragsreglerna särskilt uppmärksammar i vad månreglerna lett till en sådan effekt", dvs. en sådan effekt som vi hadeavsett. Beträffandeinsatser för flerhandikappade har vi hänvisat till de ökade resurser somförslås i propositionen och tiU det kommande slutbetänkandet frånomsorgskommittén och sagt att vi tycker att det är tillräckligt vid dettatillfälle. Därför avstyrker vi motionsyrkandet om ytterhgare medel. Närdet sedan gäller tidningarna är jag mycket förvånad över det angrepp som GöranKarlsson gör. Han säger att det beträffande tidningarna för blinda är ett svalgbefäst meUan 1976 och 1981. Men det fanns ju inga sådana här tidningar underden socialdemokratiska regeringstiden! Jag hade somsocialminister glädjen att bevilja bidrag från allmänna arvsfonden tillförsöksverksamhet med sådana här tidningar, bl. a. en i mitt län, nämligenKronobergaren. Verksamheten har slagit ganska väl ut, och vi har sagt att vibör avvakta den utredning som görs av den utredare som regeringen tillsatt.Denne har fått i uppdrag att, som vi skriver i betänkandet, "skyndsamtutvärdera försök med olika former av distribution av innehållet i dagstidningartill synskadade och att därvid belysa vissa problem som berörs iutredningsdirektiven. Utredaren bör belysa försöksverksamhetens omfattning ocheffekter i oHka avseenden, problem som varit förbundna med densamma samtkostnaderna för de olika försöken." Detta anser vi skall komma fram, ochvi har också uttalat att det är mycket viktigt att få en lösning av den härfrågan. Beträffande taltidningarför barn, som tog upp, har vi Vissa åtgärder för handikappade påpekat att det föreslås en uppräkning av stödet tilltidskriftsutgivning med . och sagt att man får prioritera inom denramen. Med de här kommentarerna ber jag att få yrkabifall till utskottets hemställan på samtliga punkter. 139 () replik: Om man skulle tro skulle detvara väl beställt med allt - då skulle nådens sol skina över de handikappade,och då skulle det inte gå någon nöd på dem. Nej, det går inte att föra ett såenkelt resonemang som gjorde. begärde av mig att jag skulle hålla migtill sanningen. Men jag vågar stå för vad jag sagt om den borgerHga regeringensförsök att försämra det för de handikappade. Ta t. ex. vad beslutet ombasbeloppet betyder. Det betyder i längden att exempelvispensionerna för handikappade och andra kommer att urholkas. slår sig för sitt bröst och säger: Tänkvad vi har gjort mycket på de här åren. Jag skall gärna säga att under deförsta åren då regeringen satt gjordes det en hel del också förhandikappade. Men vad som skiner igenom är den snålhet, för att inte sägagnidighet, som regeringen och utskottsmajoriteten visar. talade om färdtjänsten och vadutskottsmajoritetens förslag innebär. Men utskottsmajoriteten har också skrivitatt "då stor restriktivitet måste iakttas då det gäller att initierautredningar som är ägnade att leda till ökade kostnader för stat eller kommunkan utskottet inte tillstyrka motion 1980/81:1643". Vad innebär det iklartext? Jo, helt enkelt att man vill gardera sig så att man inte får ökadeutgifter för den här viktiga saken. Jag förstår att man kan ha delade meningarom en och annan färdtjänstresa, men lägg märke till vad vi har sagt- att dehandikappade, de sämst ställda, de som har svårt att förflytta sig, inte fårsättas i strykklass så att man fördärvar färdtjänsten på det sättet. När det gäller anslaget till den här organisationen gjordeRune stort nummer av att han varit med om att höja anslaget. Jag kansäga på samma sätt som jag sade förut, att det varit en höjning.Men, , har det beviljats ett anslag som är sämre pågrund av den urholkning som sker genom inflationen. Det är inte så underligtatt ni har höjt anslagen över huvud taget, för ni har fört en politik som letttill en inflation i vårt land på vissa år. Det är alltså inte egendomligtom en del anslag har följt med, men i det här fallet har anslaget sannerligeninte följt med. 140LENA () replik: hänvisar till resonemanget iutskottsbetänkandet om att det får ankomma på SRF att inom ramen för de medelsom ställs till förbundets disposition göra erforderliga omprioriteringar. Dåvill jag fråga: Vilken annan tidning är det man skall dra in, om man vill klaraden här barntidningen? Man hade begärt pengar till fyrataltidningar för vuxna och två för barn samt fem tidningar på punktskrift. Nufick man inte pengar till allt det man hade begärt. Den ökning som RuneGustavsson talar om var , och det täcker knappt inflafionen. Än mindrefinns det plats för en barntidning som det har utgått projektpengartill. Det första som då kommer att strykas är naturligtvis barntidningarna, somman tidigare finansierat på ett annat sätt. Nej, resonemanget rörande omprioriteringar håller inte,. Jag tycker att det skulle vara futtigt att avslå det härmycket måttfulla förslaget om , som skulle säkerställa att vi får entaltidning för barn. Det finns egenfiigen inget annat skäl än ren ovilja, ochmisstanken infinner sig : Är det möjligen därför att tidningen ges utav arbetarrörelsen som man vill förhindra utgivningen? Vissa åtgärder för handikappade 141EIVOR (vpk) replik: Jag framhöll ju, även om intetycks ha märkt det, att vårt yrkande beträffande färdtjänsten går längre äntill att utreda frågan om specialfordon. Jag förstår därför inte riktigt attRune anser att det som står i betänkandet skulle ha varittillräckligt som svar på vår motion. Det beslut som fattade om de nya reglerna förfärdtjänsten baserades ju på den förutsättningen i socialutskottets betänkande,att statsbidragsreglerna skulle utformas så, att färdtjänsten i alla kommunerskulle uppnå en minimistandard. Men de här nya reglerna innebär attersättningen i fortsättningen endast skall avse personer som på grund av sitthandikapp har väsentliga svårigheter att förflytta sig. Vi menar i och för sigatt det är dessa människor som först och främst skall tillgodoses, men de härnya reglerna ger ju inte garantier ens för att detta kommer att ske. Det ärdärför vi anser att det är nödvändigt att se över inte minst det som gällerminimistandarden. Sedan måste jag säga, , att de frågor somvi diskuterar hör definitivt till sådant som ingen politiker - oavsettpartifärg -borde ge sig in på att resa ekonomiska spärrar emot. Jag måste säga att jag tycker det är väldigt beklagligtatt en sådan här debatt förs vid den här fiden . Jag föreställer migatt många handikappade skulle ha varit intresserade av att följa debatten, mendet måste naturligtvis vara svårt för dem att ta sig hit så här dags. Med denkännedom som många av oss har om handikapprörelsens aktivitet må vi väl ändåkunna vara säkra på att de handikappade kommer att tala om för kammarensledamöter vad det är vi gör om vi följer utskottsmajoritetens uppfattning,särskilt när det gäller vårt beslut i frågan om de synskadades möjligheter attfå tillgång till innehållet i dagspressen. Jag hoppas att det inom de partier, somutskottsmajoritetens företrädare tillhör, är tillräckligt många som ser detsjälvklara i att den här frågan måste lösas, åtminstone genom att man tar dethär lilla steget till lösning. 142 () repHk: säger att nådens sol enligt mitt påstående skiner överde handikappade. Nej, så har jag inte sagt. Allt är inte bra. Men jag vill sägaatt nådens sol skiner mera över de handikappade nu än den gjorde under densocialdemokrafiska regeringstiden, om vi ser på de insatser för de handikappadesom de regeringarna gjorde . Urholkningenav pensionerna, som socialdemokraterna ständigt talar om, bygger på antagandetom inflation och prisökningar, och därför är de siffrorna inte relevanta. Omman skulle ta på allvar de synpunkter som förs fram, skulle det innebära att vinästan inte skulle göra några satsningar, utan att det bara är nedskärningaröver hela linjen. I stället är det så att vi har gjort ökadeinsatser. Sedan är frågan: I vilken takt orkar vi höja insatserna? Där är vi inteöverens. Men det är inte så många miljoner som skiljer socialdemokraterna ochutskottsmajoriteten åt, och därför vågar jag säga att det är felaktigt attförstora frågan på det här sättet. Närdet gäller talfidningar har utskottet haft uppfattningen att man också måstekunna prioritera. Sedanvill jag än en gång citera vad som står om färdtjänsten. På s. 3 iutskottsbetänkandet står det: "Enligt utskottets mening är det av vikt vid utvärderingen av de nya bidragsreglerna särskilt uppmärksammar i vadmån reglerna lett till en sådan effekt" - alltså att man fått en jämnarestandard på färdtjänsten i de olika kommunerna.