prot · G40927 · 1980-12-31 00:00:00 — Vid sitt besök ikonstitutionsutskottet liknade det nya systemet - om det nukommer - vid de syslem som tillämpas av fackliga avdelningar t. ex.gentemot ABF. Vid anslutningen dit får den fackliga avdelningen betala enavgift i klump. Nuöppnar sig oanade perspektiv. Vi kan tänka oss att den ena avdelningen efterden andra ansluter sig till det socialdemokratiska partiet. Formellt sett blirdel då inle så alt några individer på det här sättet ansluts till SAP men väl ettantal avdelningar, som får betala för del nöjet. Det socialdemokratiska partietblir då verkligen ett unikt parti i svensk politik, genom att det kommer att haivå sorters medlemrnar; dels kommer partiet att bestå av individer som anslutersig dit frivilligt, dels kommer del alt bestå av ell antal fackligaorganisationer, alltså juridiska personer. Dettaär alltså dagslägel i frågan. Vi har alt vänta oss en Hstigare form avkollektivanslutning, som ger en något snyggare fasad utåt men bevarar deekonomiska fördelama för det socialdemokratiska partiet. får ju desom inle vill vara med och stödja det socialdemokratiska partiet betala, menderas möjlighet att få kontroll och insyn blir med all sannolikhet t. o .m.mindre än den är . Omman nu har inställningen att kollektivanslutningen är felaktig och orimlig urdemokratisk synpunkt, blir det en fråga om hur den skall kunna bringas urvärlden. Här finns det olika modeller: För det första finns jumodellen att det socialdemokratiska partiet självt Jag erkänner gärna att det här är ett kompliceratproblem för delta parti, men partiet har haft god tid på sig -debatten harvarat - och frågan borde därför snabbi kunna komma till ettavgörande. Men, fru talman, ingenting tyder på alt några konkretaåtgärder i den riktningen är på gång. Fördet andra kan uttalanden från göras, vilka förhoppningsvis leder tillavsedd effekt. Men sex gånger har gjort sådana uttalanden,och effekten har uteblivit. Detta är alltså icke en framkomlig väg, ulan en tomdemonstration.. Vi kan fortsätta att göra uttalanden som bekräftelse påriksdagsmajorilelens ståndpunkt, men vi skall vara medvetna om all del då barahandlar om markeringar och ingenting annat. Fördel tredje kan la initiativ till en lagstiftning. Detta är denmoderata ståndpunkten, och den höll på atl bli också ståndpunktvid landsmötesdebatlen , men i sista sekunden ingrep enligtpressuppgifler partiledningen, och folkpartisterna i del landsmötesutskott somdiskuterade frågan hade alltså ingen möjlighet alt föra den till ett konkretbeslut. Detintressanta är ju vad sade om frågan om lagstiftning eller inlevid sitt besök i utskottet. Han svarade på en direkt fråga av en representant iutskottet - nämligen en representant för - jag citerar ordagrant:"Låt mig säga som svar på frågan att om jag hade din uppfattning, altdetta strider mot viktiga demokratiska principer och kanske rent av innebär ettvåldförande på demokratin, så skulle jag inle tveka att föreslåen lagstiftning." Moderata samlingspartiet håller fast vid sin ståndpunkt att del endastär en lagstiftning eller hot om lagstiftning som kan få socialdemokratin atlavskaffa den odemokratiska kollektivanslutningen. Vår reservation nr 5, som jagber atl få yrka bifall till, innebär alt vi hos regeringen begär förslag tilllagstiftning mol kollektivanslutning till politiskt parti. Vihar också i utskottet haft besök av professor , som i ett stortforskningsarbete verkligen har gått på djupet när det gäller kollektivanslutningsproblematiken.- Den utredningen borde utgöra en allvarlig läsning för dem som håller fast vidkollektivanslutningen. - Han belägger där trakasserier av väldig omfattning motdem som vågar reservera sig, och han pekar på atl av alla medlemmar ifacket anser att kollektivanslutning till ell politiskt parti är en felaktigform av medlemskap. Han fann också atl av förtroendemännen på lokalnivå, dvs. sektionsstyrelse- och avdelningsstyrelseledamöter, också var emotkollektivanslutningen. Professor sammanfattar sin syn påkollektivanslutningen: "Men ingenting skulle, som jag ser det, förbättrademokratin mer än om denna företeelse kom bort." Jagtror inte att ett sjunde uttalande, som kanske kommer att fattabeslut om , kommer att leda till all kollektivanslutningen försvinner. Detär nödvändigt all även de partier som tidigare gått på uttalandevägen tar sigen allvarlig funderare på om ändå inte en lagstiftning skulleinnebära att vi äntligen fick ett slut på den här företeelsen.Även om vi i moderata samlingsparfiet inte tror alt riksdagsutlalanden harnågon praktisk effekt, vill vi emellerfid självfallet inle motsätta oss atlriksdagen fortsätter atl uttala sig mol kollektivanslutningen. Skullereservation 5 icke vinna kammarens gehör vid den votering som skall följa om enstund, kommer vi från moderata samlingspartiets sida att stödja reservation 6,som innebär ett uttalande i frågan. Ur demokratisk synpunkt och med hänsyn till respekten för de poHliskapartierna och den fackliga rörelsen kan vi inte göra annat än att vädja tilldet socialdemokratiska partiet att upphöra med kollektivanslutningen.Gör det inte det, så kommer kravet på lagstiftning atl växa sig allt starkare ilandet. Anf, 84 (): De här debatterna om kollektivanslutningen till del socialdemokratiskapartiet följer ständigt samma mönster. Riksdagspartierna formerar sig i påförhand givna gmpperingar. Socialdemokraterna försvarar sitt konservativasynsätt i den här frågan med några få skrivna ord, där man skjuter ifrån sigproblemet genom alt hänvisa till de fackliga organisationerna. Moderaternavill ha en lagstiftning utan alt beskriva konsekvenserna av en sådan i heladess vidd. Vi inom - och vi är i denna fråga i gott sällskap medfolkpartiet - anser del fortfarande nödvändigt med ett kraftfullt uttalandefrån mot det missförhållande som kollektivanslutningen utgör. Positionernaär alltså givna, och argumenten är väl kända. Ingen av partiernas företrädarekan undgå atl låta vanans nötta läxa för evigt repas upp igen. Ändåär en årlig debatt i den här frågan nödvändig. Den är nödvändig därför alt delvarje år tillkommer ett stort antal medborgare som berörs av det missförhållandesom vi här påtalar. går ett stort antal medborgare in påarbetsmarknaden. De får en anställning, och därmed går de också in i facket -det är en självklarhet. Vissa av fackföreningar tillämpar enautomatisk anslutning till det socialdemokratiska partiet. Är man fackligtaktiv, är man medveten om detta, men många upptäcker det långt efteråt. Detär många som tiger och lider. Man vill inte bli utsatt för trakasserier påarbetsplatsen på grund av att man är oliktänkande i den här frågan. Manutnyttjar därför inte reservationsrätten. Alt trakasserier förekommer ärbevisat. I likhet med hänvisar jag till professor undersökning. Den visar att utnyttjar reservationsrätten.Det har sin givna förklaring. Men den tysta gruppen - de som inte reserverarsig - hör av sig till oss folkvalda och klagar på facket. Men är den härfrågan i grunden inte någon fackföreningsfråga. Låtmig säga till socialdemokraternas talesman: inle på facket! Det ärsocialdemokraterna ensamma som bär ansvaret för att missförhållandet består.Gör som vi andra riksdagspartier! Tacka nej till kollektivanslutna medlemmar!Satsa på individen i stället - då försvinner den här tvislefrå- Det kan inte finnas några ideologiska skäl för det härsystemet. Jag kan begripa atl del finns ekonomiska, men erkänn då detta raktut! Vi inom lar inte ens emot pengar frånorganisationer eller företag. Det betyder all vi måste skjuta fill mera avidealitet och personliga uppoffringar från enskilda när det gällerpartiarbetet, men del gär också. Om socialdemokraterna däremot tar emot anslag,så vill jag inle lägga mig i del. Därmed har jag också klartgjorl alt del finns en rågångmellan vår uppfattning och om hur den här frågan skall lösas. Somjag sade inledningsvis vill lagsfifla mot kollektivanslutningen.Del vill med andra ord säga att vi skall i princip föreskriva regler för hurenskilda organisationer ordnar sitt inre liv. Jag undrar om har tänkt igenom den här fråganordentligt, för vi kan inte se frågan isolerad från andra förenings- och organisationsfrågor. Det är sant all också jag får åtskilliga telefonsamtalfrån av facket kolleklivanslulna medlemmar, som mycket upprört kräver all vi ilag skall förbjuda kollektivanslutningen. Det tar sin tid alt förklara varförvi anser oss tvungna alt hålla på utlalandelinjen före lagstiftningslinjen, mendet går om man ger sig tid. Att lagstifta, fru talman, är ungefär som att kasta ensten i vattnet - man vet inte hur långt ringarna kan nå. Därför vill jag ocksåi år yrka bifall till den reservation - i det här fallet nr 6 - som innebär ettriksdagsuttalande mot kollektivanslutningen. Anf, 85ANDERS () replik: Det är definitivt inte på det sättet atlmoderata samlingsparfiet har något intresse av att reglera, för att citera herrNordin, organisationernas inre liv. Det är precis motsatsen det handlar om. Detgäller huruvida formerna för anslutning till vårt lands största politiska partifrån fackföreningsrörelsens sida skall vara demokratiska eller inte. Det ärdetta och ingenting annat hela kollektivanslutningsdebatten rör. Sedan får olika politiska partier sköta sitt - det skallinte lägga sig i. Men vi vet ju att, precis som sade, detsocialdemokratiska partiet glatt accepterar den här typen av medlemmar. Jagvill 1. o. m. påstå atl man uppmanar till kollektivanslutning därför att dettaär en ekonomiskt fördelaktig form för partiet att få in stora medlemskadrer. Min fråga till , fru talman, måste bli: Hurmånga uttalanden tror att skall behöva göra innan det somherr så utomordentligt vältaligt pläderade för här för några minutersedan kan uppnås? Blir det effekter efter det sjunde uttalandet, som riksdagenkanske gör om ? Behövs det något halvdussin till? Tror att uttalandena har någon effekt? Det ärdetta, fru talman, som dagens debatt gäller mer än någonsin tidigare,mot bakgrund av vad den socialdemokratiske partisekreteraren har sagt införutskottet. Anf.86 () replik: Det är inte avsikt att reglera föreningars inre liv, sägerAnders mycket frejdigt. Jag sätter i och för sig värde på detuttalandel. Men gör det mig mycket orolig om humvida har läst på den här frågan ordentligt. Som jag sade i milt tidigareanförande kan man inte se denna fråga isolerad från andra frågor som gällerföreningars inre liv. Jag vet alt del tidigare faktiskt har väckts moderatamotioner i den riktningen - atl man skulle reglera föreningars inre liv. Mendet är värdefullt att nu har retirerat från denna gamla moderataståndpunkt och säger att delta inte är avsikten. AndersBjörck tror alltså att del är möjligt all isolera den här lagen till att enbartgälla kollektivanslutningen. Så naiv får man faktiskt inte vara när manbeträder det här området. Hurmånga uttalanden skall behöva göra? Jag talade om en sten i mittförsta anförande. Det finns ett gammalt uttryck som lyder: Droppen urholkarstenen, inte genom sin kraft utan genom att falla ofta. Med en droppe somfaller en gång kan det kanske i och för sig tyckas alt det lar lång lidinnan stenen blir urholkad. Men, , var viss om att de uttalandensom görs är väl uppmärksammade! De påverkar den debatt som man för ute påarbetsplatserna. Del är en levande debatt, som hålls vid liv tack vare dessauttalanden. Den debatten skulle förmodligen inte kunna föras med samma framgångom det funnes ell ständigt upprepat sterilt krav som innebar atl man ropade pålagstiftning i alla möjliga sammanhang. 87 ()replik: Jag har liksom alla andra, hoppas jag, som deltar i den här debattenförsökt läsa på det betänkande och det ämne som det handlar om. Om man gör det,så kommer man fram till att kravet på lagstiftning berör ett enda parti ocH enenda facklig organisation, nämligen . Hur kan man då påståatl förslaget skulle få ringeffekter långt in på en rad andra områden? Vilketannat parti tar emot kollektivanslutna medlemmar? Gör det, kanske?Vilken annan organisation kollektivansluter folk till ett politiskt parti? Ärdet jordbrukets föreningsrörelse syftar på? Detär ett parti och en facklig organisation del handlar om och ingenting annat.Sällan, fm talman, har det varit så lätt att avgränsa en fråga som i det härspeciella fallet. Sedansäger : Vill ingripa i föreningarnas ochorganisationernas liv? Då frågar jag: Vill alt föreningar ochorganisationer skall få ingripa i enskilda individers liv? Det är det som ärden relevanta frågan, och vad den gäller är naturligtvis långt obehagligare änmotsatsen - om något sådant nu skulle vara fallet. HerrNordin är optimist. Det hedrar honom. Han tyr sig till det gamla romarcitaletom alt droppen urholkar stenen, icke genom sin kraft utan 9Riksdagens protokoll 1980/81:25-28 genomatt falla ofta. Låt mig säga att del behövs väldigt många droppar för alturholka denna sten. Den socialdemokratiska beslutsamheten att hålla fast vidkollektivanslutningen är icke formad i någon mjuk sandslen eller något liknandeutan i den hårdaste granit. Därför borde nog , som kommer från entrakt som har en kust med rejäla stenar, vara medveten om att det lar oändligtid innan det blir något resultat på det här området. Låt oss vara överens omatt det enda som här betyder någonting är alt det blir en lagstiftning! Vihar haft en debatt i långt innan började göra uttalanden omkollektivanslutningen. Den debatten har icke lett till något resultat, ochnågon förändring till det bättre sedan började göra uttalanden hartyvärr icke heller skett. Anf.88 () replik: för en skendebatt och pratar om en massa ovidkommandesaker. Men jag skall förlåta honom. Det skall jag göra därför alt jag erinrarmig ett citat ur , där någon frågar hur man skall förlåtasin broder. "Är sju gånger nog? svarade honom: Jag säger dig: Ickesju gånger, utan sjuttio gånger sju gånger." Jagskall förlåta denna utflykt vid sidan om den verkliga debattensjuttio gånger sju gånger. Förstevice talmannen anmälde att anhållit atl till protokollet fåantecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. 89 (): Frågan om kollekliv anslutning till politiskt parti är, som vi nysshörde, ett gammalt ärende på bord och kan väl närmast betraktas somen följetong. I den här speciella följetongen verkar det som om händelseförloppeti varje årsavsnitt går en liten bit framåt, även om del kommer en och annan nyrollinnehavare. Jagskall inte lägga mig i den sken- eller slendebalt som förekom, men sombohuslänning måste jag säga att också granit naturligtvis urholkas såsmåningom, även om det tar litet tid. är del emellertid varken sandsteneller granit det gäller ulan människor. Även om någon heter är det välmöjligt att någonting händer. I varje fall har vi som liberaler en litet meroptimistisk syn och tror att om vi talar om det här, såkanske det händer någonting. Jagvill, fru talman, göra det som herrarna sade att de skulle göra men som deknappast har gjort - jag vill föra fram de demokratiska principer som liggertill grund för vårt ställningstagande. Fördet första är det en viktig princip att den som vill bli medlem i ett politisktparti skall bestämma om det själv och ansöka om det. Fördet andra är det också en viktig princip att rätlen att vara anonym måstefinnas och respekteras. Hur mycket vi inom varje parti än önskar att vi fårmedlemmar, människor som öppet talar om var de hör hemma, så måste det ändå vara en okränkbarrätt att den som vill vara anonym skall kunna vara Nr 27 det och att valhemlighetenaldrig sätts i fråga eller i fara. Tyvärr har man påsocialdemokratiskt håll aldrig fullt ut accepterat dessa grundläggande principer.Kollektivanslutning, som sker av hundratu- _ sentals människor ifackliga föreningar, är ell brott mot dessa principer. Låt Vissagrundlags-mig slå fast att vi i inte riktar någon anklagelse motfackföreningar frågor och den fackliga tillhörigheten. Vi betraktar del somsjälvklart att det skall finnas fackliga föreningar. I stället är det enuppgift för del socialdemokratiska partiet, som är del enda parfi somutnyttjar kollektiv anslutning, att se till alt denna odemokratiska ordningupphör. Trotsatt jag sade atl vi i naturligtvis menar atl fackligaföreningar skall finnas, så är det ju i det här fallet ändå deras medlemmar somberörs. Men det är del socialdemokrafiska parfiel som skall ta ansvaret. Attdet sedan gammall finns en intressegemenskap mellan det socialdemokratiskapartiet som den politiska delen av arbetarrörelsen och vissa avfackföreningarnas medlemmar som arbetarrörelsens fackliga del är obestridligt.Därtill lär det vara lika obestridligt alt en mycket stor procent avfackorganisafionernas medlemmar tillhör andra partier. Del har ju inte minstLeif Lewins undersökning visat. Han nämner att av medlemmarna i dessaföreningar anser sig vara socialdemokrater. Alt mot den bakgrunden låta enmajoritet av en fackförening besluta om en kollekliv anslutning av medlemmarnatill ett visst politiskt parti måste ju vara ett brott mot rätten till politiskåsiktsfrihet. Oftahör man bortförklaringen att fackföreningen i vanlig demokratisk ordning kanbesluta om att medlemmarna skall tillhöra det socialdemokratiska partiet, atlde alltså skall ha den "förmånen", som man uttrycker det. Man påståratt mot den ordningen finns det ingenting att anmärka. Men framhållerman del som en speciell förtjänst att dessa i demokratisk ordning fattade beslutinte är bindande för medlemmarna. De har nämligen reservationsrätt. Och detförhållandet, att en person genom en skriftlig reservation kan komma ur ellparti till vilket han eller hon aldrig har anslutit sig, framställs som något istil med våra andra demokratiska rättigheter. Det måste slås fast, precissom tidigare, alt reservationsrätten inte är en rättighet utan en påtvingadskyldighet. Del förhållandel att man reserverar sig utgör också ett hot mot dengmndläggande rätten att slippa tala om till vilket parti man ansluter sig. Ioch med att man talar om, att man inte tillhör ett visst parti, är ju gärdetupprivet. Detta är klart odemokratiskt. Vivet att det finns delade meningar inom socialdemokratin om den kollektiva anslutningen. Det får vi upprepade vittnesbörd om från fackfö reningsmedlemmarna, från ledare inom fackliga förbund, från opinionsun dersökningar och från vetenskapliga undersökningar. Detta inger ändå ett visst hopp . Men vi vet också genom rapporter utifrån fältet att människor blir trakasserade därför att de öppet valt att reservera sig och tala om, var de hör hemma. Det är otillständigt i ett land som vårt med anspråk på att betraktas som en demokrati. Var och en som på något sätt blir trakasserad är en för mycket. Det socialdemokratiska partiet måste nu äntligenlösa den här frågan - och kryp inte bakom facket! Det är anslutningen tillsocialdemokratiska partiet det gäller, och det är del partiet som äntligenmåste lyssna till rörelsen och ta steget fullt ut för alt leva upp till allmäntvedertagna demokratiska principer. Med detta, fru talman, berjag att få yrka bifall till reservation nr 6. Anf.90 (vpk): Den här frågan är ingalunda ny, vare sig här i eller inomarbetarrörelsen. I har de borgerliga partiernas olika ledamötersysselsatt sig med den sedan 1970-talels början. Fråganom kollektivanslutningen var vid seklets början mycket omtvistad inom bådefackföreningsrörelsen och det dåvarande socialdemokratiska partiet. Alltsedandess har den också av och till diskuterats, främst inom fackföreningsrörelsen.Sedan början av 1970-talet har - som jag nämnde -borgerliga riksdagsledamöterbörjat intressera sig för hur vissa fackliga avdelningar kollektivt anslutersina medlemmar till det socialdemokratiska partiet. Men är de inle pånågot säll villiga alt diskutera upphörandet av andra kollektivanslutningar.Jag tänker då främst på den tvångsanslutning som varje medborgare föds till idet här landet, nämligen anslutningen till statskyrkan. Likalitet som reservationer i fråga om medlemskap i statskyrkan leder till någonfullständig befrielse från beskattning eller avgift till den institutionenleder reservationer mot kollektivanslutning till socialdemokratiska partiettill lägre fackföreningsavgifl. Men del är inte detta som är del viktiga, utandel är just atl den enskilda individen ansluts kollektivt. Ändå är det i såfall mera smakligt med kollektivanslutning till del socialdemokratiska partietän till kyrkan. I det första fallet är man i varje fall vuxen nog atl taställning själv. Det är man som bekant inte när man tvångsansluts tillstatskyrkan i samband med födelsen. Ivänsterpartiet kommunisterna är vi motståndare till den här formen avanslutning av fackliga organisationers medlemmar till socialdemokratiskapartiet och fill partier över huvud tagel. Del var också vänstern i deldåvarande socialdemokrafiska partiet som gick emot kollektivanslutning iarbetarrörelsens brytningstid. Vifrån kommunisterna anser det vara hyckleri av moderater ochandra borgare atl kasta sig in i den här debatten. Ni står ju bara utanför ochojar er. Ni kan så att säga aldrig tala från insidan. Inomfackföreningsrörelsen i stiger - det kanske ni inle har märkt-opinionen mot den här formen av anslutning till SAP. Men också den debattenslår ni utanför. Världen över finner arbetarna alltmer, oavsett samhällssystem,atl den fackliga organisationen måste stå fri och obunden gentemot både statenoch partierna. Det är en utveckling också i . AtlLO nu äntligen tycks ha tagit ett steg i den riktningen, tyder LQ-ledningensoch uttalande från i går med anledning av den kommandeavtalsrörelsen på. sade nämligen - och del har vi vänlat länge på - alt LO inle längre kunde laansvar för samhällsekonomin. En fackhg organisation måste faktiskt slå obundenbåde till partier och till statsapparaten för all kunna verka för sina medlemmar. Vi ansluter oss inte på något vis till de synpunkter somde borgerliga ledamöterna både här och i andra sammanhang har framfört. Vad desäger är enligt vår mening hyckleri. Däremot anser vi alt del även , när nudenna fråga las upp för sjunde gången, finns skäl atl lägga ett särskiltyrkande på samma sätt som andra partier framför reservationer. Vårt särskildayrkande har följande lydelse: "aft med avslag på motionerna 1978/79:574,1979/80:261, 1979/80:464,1979/80:1566 och 1979/80:1569 beslutar förena sig omföljande uttalande: Del socialdemokrafiska partiet tillämpar, genom atl mottahuvuddelen av sina medlemmar genom kollektiv anslutning, ett system förmedlemsanslutning som strider mot demokratiska principer. Fackföreningarnas uppgift är att tillvarata medlemmarnasintressen. Denna uppgift fylls bäst av en facklig rörelse, som behåller enorganisatorisk självständighet gentemot politiska partier. Underkastelse underpartipolitiska hänsyn hämmar rörelsens aktionsförmåga. Attfackföreningsrörelsen i skilda lägen stöder politiska organisationer är bådenödvändigt och riktigt, men det bör ske på basis av organisatorisksjälvständighet och på fackföreningsfolkets egna villkor. Enligt riksdagensuppfattning är kollektivanslutning till politiskt parti i princip inteförsvarbar. När borgerliga politiker går till angrepp mol kollektivanslutningenär del dock inte av omtanke om fackföreningsmedlemmarna. De borgerliga haringet emot kollektivanslutning, när de anser att den tjänar deras egna syften.Sålunda har länge ett flertal av de borgerliga ledamöterna slagit vakt om denreligiösa kollektivanslutning som ännu påtvingas hela folket via statskyrkan. har tidigare i fråga om kollektivanslutning tillpolitiskt parti bl. a. uttalat all 'nuvarande missförhållanden bör inle iförsta hand förändras genom lagstiftning ulan genom åtgärder från partiernasegen sida' och förutsatt att det genom opinionsbildning molkollektivanslutningen skall visa sig vara möjligt all förmå del parti somtillämpar denna ordning all medverka till atl kollektivanslutningen avskaffas,så att som partimedlemmar registreras endast personer som individuellt begärinträde i partiet." Jag yrkarbifall till detta särskilda yrkande. Anf, 91SVEN-ERIK () replik: Del fanns ett avsnitt i som faktiskt kräver en kommentar. Vad han där sade framgår också idet utdelade särskilda yrkandet.