prot · G409139 · 1980-12-31 00:00:00 — Dessutom, , är det ju så att socialutskottetoch de borgerliga ledamöterna här i utgör rösfunderlag för enregering och en polifik som befrämjar ökad övertid och vill genomföraskattereformer som ökar övertidsutfaget. Det här stämmer ganska väl överens medden politiken. Man vill alltså öka övertiden, medan andrastår utan arbete.Deffa vill tydligen inte ta ställning till. Hur är det med denhär saken? Skall man arbeta övertid, medan andra står utanför? Det verkar litetunderligt när man i dagens situation utformar politiken på det sättet. Nr 139 Om målet sex timmars arbetsdag kanman ju alltid vara överens, om man Onsdicen den aldrig vill genomföra reformen och heller aldrig ser några realistiska 13 UTI i1981 möjligheter fill det. Def är klartaft man kan vara överens om ett mål. dag är det mycket besvärligt för många, dels för dem som står utanför, dels Vissa arbetstids frågor m. m. för demsom finns i arbetslivet. Så det finns minst två skäl att förkorta arbetstiden. Det kan uppstå vissa svårigheter framöver, sade GabrielRomanus. Ju längre vi dröjer med aft fatta beslut om att påbörja nedfrappningentill sextimmarsdag, desto svårare blir det. Ju längre vi dröjer, desto mindrekan samhället förbereda sig på den omställningen - för det är klart att detinte kommer att gå smärtfritt. Men vill inte ens att vi skall påbörjaomställningen - han vill af t vi skall vänta och se. Det är def som är detsorgliga! Den ståndpunkten intar f. ö. hela socialutskottet och hela . Det är klart att arbetsmarknadens parter skall vara med isammanhanget. Men socialutskottet och har använt det som ett argumentmot att göra någonting; Det är arbetsmarknadens parter som skall avgöra när detskall ske. Det är enbart en standardfråga - det är ingen fråga för helasamhället, hur arbetslivet och samhällslivet skall vara ordnat! Def har gjortstill en fråga om avvägningen mellan löneökningar och standardförbättringar. Såliten är inte alls frågan om arbetslivsförkortningen! Men det vill man göraden. Jag tycker att det är realistiskt att tänka sig att intelåta människor hamna utanför produkdonen och arbetslivet. Det är realistisktatt då i stället successivt förkorta arbetstiden, som vi har föreslagit. Deftycker jag är någonting som man skulle kunna närma sig. När nu fått den nya övertidslagen och serpolifiken framför sig skulle jag från honom vilja ha svar på frågan: Hur mångaskall gå arbetslösa? Är inte arbetstidsförkortningen ett sätt - det är infe detenda - att få flera än nu in i arbetslivet? Och: Skall man arbeta övertid i ettläge när andra står utanför arbetslivet? Kan inte svara på detnu när utredningen har kommit? 125 (): När det gäller utredningen skall jag gärna debattera dennär den redovisas för - den är fortfarande under remissbehandling.Men jag tycker att den i viss utsträckning tillmötesgår motionärernas önskemål.Men def är tydligt aff i varje fall infe är nöjd. Han har jumöjlighet att återkomma. När det gäller sextimmarsdagen vill jag säga att detnaturligtvis inte är någonting som säger aft den aldrig skall genomföras.Däremot måste vi, om vi skall vara ärliga mot människorna, säga att vi under denärmaste åren inte kan genomföra den. Om vi skulle genomföra sextimmarsdagenmed oförändrad lön - som vpk vill utlova - skulle vi öka näringslivetskostnader med 25 %ytterligare. Man måste ju öka arbetsstyrkan för aft fylla 1"8 = den tidsom blir över. Vart stora bekymmer är att kostnadsläget är så högt att vår industri riskerar att bli utkonkurrerad avandra länder. I ett sådant läge kan vi inte utlova ett genomförande avsextimmarsdagen, om vi gör anspråk på någon trovärdighet. säger att det i alla fall är bra attbörja planera, så atf vi har utbildad personal när vi skall börja genomförasextimmarsdagen. Del låter sig sägas. Men ta t. ex. vårdområdena,förskolor, skolor, osv. Där är problemet att vi måste se till att klara deuppgifter vi har med nuvarande arbetstid. Den frågan är ännu inte löst. Vi vetvilka oerhörda påfrestningar det var på vårdapparaten aft genomföra denarbetstidsförkortning som senast beslöts. Det är meningslöst att säga aft vinu skall planera för att klara ett personaltillskott som skall motsvara sextimmars arbetsdag. Det är självklart atf sextimmarsdagen inte bara är enfråga för parterna. Därför har vi också en statlig delegation som följerutvecklingen på def här området, ochdärför debatterar vi saken i riksdagen.Mennärdet gäller hur vi skall använda det utomordentligt knappa utrymme som iframtiden finns för löne- eller standardökningar måste vi ta stor hänsyn fill vadlöntagarnas egna organisafioner säger - det kan väl hålla medom. frågade hur många som skall gåarbetslösa, när vi har människor som jobbar övertid. Självklart är målet atf viinte skall ha några arbetslösa. Om man kan använda arbetstidsförkortning somett sysselsätt-ningspolitiskt instrument är en omstridd fråga. Det är kanskelämpligast att diskutera den när skall behandla densysselsättningsproposition som regeringen har lagt fram. Då får vi se vilkenståndpunkt far fill den. Eftersom drog upp frågan ommarginalskattesänkningen vill jag för att undvika alla missförstånd sägaföljande. Syftena med aft sänka marginalskatten är dels att det skall bli merlönande att arbeta, så atf man stimulerar till ökade insatser, dels att manskall kunna sluta rimliga löneavtal, vilket nu är ett problem som är allombekant. För min del har jag inte den uppfattningen att marginalskatfesänkningenskall leda till några orimliga överfidsuflag. Det behövs inga sådanamotiveringar för all försvara skattereformen. Vissa arbetstidsfrågor m. m. Anf.126 (vpk): Vi skall inte ha några arbetslösa, sägerGabriel , och frågan om vi skall använda arbetstidsförkortning för atf inågon mån försöka hjälpa upp arbetsmarknadssituationen skall vi diskutera videff senare tillfälle. Men socialutskottet har citerat vadarbetsmarknadsministern säger i proposition 126 och instämmer tydligen i det.Därmed har man väl egentligen också sagt att arbetstidsförkortningen inte skallanvändas för att lösa arbefslöshetsproblemet. Eftersom vi enligt inte skall ha någonarbetslöshet väntar jag mig nu alt man redovisar hur man skall klara.sysselsättningen framöver. Jag ser det som ganska omöjligt. Med den tekniskautveckling vi har i det här landet och med den produktionsinriktning som vi fårframöver Nr 139 kommer det att bli ganska svårt attinte räkna med en arbetstidsförkortning den r att få alla i arbete. 13 mai1981 Det är väl ända säatt det främstaargumentet för marginalskattesänkning- en är atf flera skall jobba på övertid. Vad innebär del på arbetsmarknaden? Vissa arbetstids- '°' ' ''"' '' tryck aft alltfler skall jobba över, och man anställer inte fler fråeor m m människor. Se hur def ser uf inomprocessindustrin ! adtillgrips i en konfliktsituation blir det näsfan kaos. Man kan inte drivaprodukfionen vidare. Det var erfarenheterna under den senaste avtalsrörelsen.Så nog arbetar man på övertid i alltför stor utsträckning på vissa håll. En delbehöver infe arbeta alls - de är arbetslösa. Visst skall löntagarorganisationerna vara med idiskussionerna om en arbetstidsförkortning. Men frågan gäller hela samhället,och det är det som vi har pekat på. har bollat överfrågan till arbetsmarknadens parter, och det har vi vänt oss mot. Def låter på som om enarbetstidsförkortning är omöjlig atf genomföra. Näringslivefs kostnader är förhöga, konkurrensen är härd. När skall den konkurrensen upphöra? Def är alltsåbara tomma ord när man säger att man vill ha en arbetstidsförkortning. Upphörkonkurrensen , så aft vi kan genomföra en sådan reform? Nej.naturligtvis är det fråga om en fördelning av landets resurser. Den slutsatssom man kan dra är att det måste vara något fel på politiken om man infe kananpassa arbetstiden efter de arbetslivsförhållanden som existerar. 127 (): Jag har verkligen inte sagt att man infe skall diskuterasysselsättningspolitiken och frågan om huruvida man kan klara sysselsättningenför alla genom att dela upp arbetstiden. Men vi har den arbetsfördelningen iriksdagen aft def är arbetsmarknadsufskotfei som yttrar sig översysselsättningsfrågorna. Det utskottet kommer aff yttra sig över propositionen,och då får vi tillfälle att diskutera dessa frågor. Eftersom tar upp def vill jag gärna sägaatf jag anser atf det bästa sättet att klara sysselsättningen ärstimulans till näringslivet och investeringar som gör def möjligt för vårtnäringsliv att konkurrera, så att vi kan sälja våra produkter påvärldsmarknaden. Jag tror inte atf man skall försöka lösa det problemetgenom aff dela upp de tillgängliga arbetsuppgifterna genom lagstiftning, somLars-Ove vill. Det som gör att ert förslag infe går ihop är att niförsöker inbilla människorna atf man kan dela upp de tillgängligaarbetsuppgifterna och säga atf då blir det sex timmars arbetsdag i genomsnitt,och att ingen skall behöva vidkännas löneavdrag. Säg i stället rakt ut atf ni tycker atf den tillgängligaarbetsmängden skall delas på alla så aff det blir på var och en ochaff de som jobbar mer får sänkt lön i motsvarande grad. Det skulle varahederligt, och då skulle man kunna ta en debatt om det. Men när ni försökerinbilla människorna atf de kan fåallting, måste man reagera. Detvikfiga, om vi skall kunna klara sysselsättningen för alla människor utanatf de får sänkt standard, är ju aft def finns mer arbetsuppgifter. Def kan Nr 139 vi inte fåom vi inte får avsättning för produkterna, och def kan vi i sin fur infe Onsdaeen den få om viökar kostnaderna drastiskt som ni föreslår. it _ gj 1901 Det ärinte fråga om aft jag tror att vi kommer att _ Vissa arbetstidsfrågor m. m. slippa konkurrens med omvärlden. Def är bara def att vimåste se till att vi kan klara konkurrensen. Om man tänker bort omvärlden ochtror att vi kan tillverka saker och ting fill högre kostnad och attprodukterna ändå skall gä aff sälja, då försöker man slå blå dunsfer i ögonenpå folk. Det tror jag inte att människor i längden kommer aff vara såimponerade av. Anf.128 (vpk): Jag trodde väl inte all del fanns vattentätaskott mellan socialutskottets och arbetsmarknadsufskoftets områden utan att vikunde diskutera sysselsättningen vad det än är för utskott som handlagtärendet. Det är ju ändå samma fråga det gäller. Vad jag kan förstå av inlägg, skallnäringslivet nu minska sina kostnader. Det gör man bl. a. genom aff utnyttjaövertid, anställa färre och rationalisera. Def betyder att än färre människor idet här landet kommer in i produktionslivet och i arbetslivet. Och det gälleräven på den offentliga sektorn. Då frågar man sig: Vad har vi för samhällssystem, som infekan se fill aff människor får ett arbete? Vi har inte talat om atf dela upparbetena, utan vi har sagt: Förkorta arbetstiden, så att fler har chansen attkomma in i arbetslivet. I rapporten fill står det aff en miljonmänniskor kommer att stå utanför arbetsmarknaden , om dagensutslagningsmekanismer fortsätter att verka. Hur mycket kostar de samhället? Att fördela landets resurser på ett vettigt sätt totaltöver hela samhället, det är vad arbetstidsförkortningen handlar om. Det ärdärför den frågan är sä viktig . Men kan inte ge någotbesked. Han säger att målet ligger långt framöver, och han skisserar en politikför som enligt hans sätt atf argumentera gör det omöjligt atf förkortaarbetstiden. Jag kan inte dra någon annan slutsats. 129 (); För aft undanröja alla missförstånd vill jagbara klart deklarera att varken jag eller utskottsledamöterna i övrigt äranhängare av en ökning av övertiden i samhället. F. ö. tror jag infe att def ärnågot bra sätt att sänka kostnaderna. Mom. I (en tidsplan för nedtrappning av den ordinariearbetstiden) Utskottets hemsfällan bifölls med 283 röster mot 16 för motion 375av m. fl. 2 ledamöter avstod från aff rösta. Mom. 2 (begränsning av rätten att ta ut övertid) Utskottets hemställan bifölls med 284 röster mot 16 förmofion 227 av m. fl. 1 ledamot avstod från atf rösta. Mom. 3 (skydd mot lönebortfall vid tillämpning avveckovileregeln) Utskottets hemställan bifölls med 284 röster mot 16 för mofion945 av m. fl. 1 ledamot avstod från att rösta. 12 § Åtgärder mot prostitutionen Föredrogs socialutskottets betänkande 1980/81:33 om åtgärder mot prostitutionen. 130GÖRAN (): I början av detta år inlämnade densocialdemokrafiska riksdagsgruppen en motion som handlade om storstädernasproblem. I den togs en mängd frågor upp om def moderna samhället och dessavigsidor. Där ingick frågor om insatser på skolans, boendemiljöns ochtrafikens områden. Sociala problem såsom behandling av utslagna människor,alkoholmissbruk och knark fanns med. Också frågan om åtgärder motprostitutionen berördes. I mofionen belystes dessa frågor, varvid synpunkter ochförslag till åtgärder framfördes. Liksom alltid finns det ett visst mönster närmänniskor slås uf eller är på väg att slås ut. De hamnar i träsket, varifråndet är svårt att resa sig. Det avsnitt av mofionen som socialutskottet haft aftbehandla gäller prostitutionen. I mofionen slår vi fast aff prostitutionen äroacceptabel som samhällelig företeelse. Den förstärker en kommersiell syn påmänniskor och motverkar strävandena mot jämställdhet mellan könen. Prostitutionen har också nära anknytning tillnarkotikahantering och annan organiserad brottslighet. Likaså är den ettallvarligt socialt problem. I dess spår följer ofta social misär och djupamänskliga tragedier. Om omfattningen av prostitutionen råder olika meningar.Den är omöjlig aft uppskatta. tror dock att den harminskat , men det är svårt atf säga om def är riktigt.Prostitutionen har sökt nya vägar. a. är lyxhotellen numera ofta ettarbetsfält för de prostituerade. Därför är det nog för tidigt att påstå atfprostitutionen har minskat i omfattning. Vi bör alla vara överens om atf def fordras motåtgärderför aft komma till rätta med förhållandena, bl. a. polifiska och socialainsatser. För atf bekämpa och motverka prostitutionen krävs också stödjande ochförebyggande insatser samt skärpt lagsfiftning. De förebyggande åtgärderna bör bestå i aft komma åt desociala ufslagningsmekanismerna på olika samhällsområden, kanske främst inomskolans och arbetslivefs områden. Atf motverka den ekonomiska ojämlik- heten ochbekämpa de kommersiella krafterna är andra viktiga inslag i Nr 139 samhällets åtgärdsprogram. Det finns givetvis mycket annat som kan verka i Onsdaeen den samma riktning. Men det fordras också en fördjupad känsla hos oss alla för [3 |.,.|gj 1901 aft ta itu med problemen - en solidaritet i vardagen. I den reservation vi socialdemokrater avgivit slårvi fast, atf den Åteärder mot försöksverksamhet som bedrivits i isyfte att begränsa prostitutionens nrostitutionen omfattning och ge deprostituerade möjligheter att återgå till ett ordnat socialt liv har varitframgångsrik. Def har där visat sig atf det går atf genom socialt stödjandeåtgärder begränsa prostitutionens omfattning. Dennaverksamhet har bedrivits med ett visst statligt ekonomiskt stöd. anser atfman nu bör gå vidare, och för den skull har vi velat anslå 3 milj. kr. tillstatligt stöd för att även andra kommuner med sådana problem skall kunnabedriva en liknande kamp mot prostitutionen. I Malmöprojektef har följande verksamheter ingått:fältarbete direkt i gatumiljö för att etablera kontakter, individuellt psykisktoch socialt stöd, hjälp medutbildning, arbete, bostad och ekonomisk sanering, hjälp med vård motnarkotikamissbruk samt aktivt tillvaratagande av kvinnornas möjligheter attstödja varandra. Utskottefs borgerliga majoritet har av statsfinansiellaskäl och med hänvisning fill prosfitutionsutredningens betänkande gått emot defsocialdemokrafiska förslaget, Utskotfsmajoriteten har också hänvisat fill attkommunerna kan söka medel från anslaget under socialhuvudtiteln för Forsknings-och utvecklingsarbete samt försöksverksamhet. Jag beklagar atf infe de borgerliga velat gå med på vårtförslag. Det går bra aft fördöma prostitutionen, men aff söka anvisa vägar föraft minska dess skadeverkningar har man inte råd till. Jag yrkar bifall till den socialdemokratiska reservationen. Under detta anförande överfogtredje vice falmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 131 (): Vi är i utskottet, och säkert i hela , eniga omdet som just har sagt om prostitutionens skadeverkningar och vårsyn på def utnyttjande av försvarslösa människor som prostitution innebär. Vihar också i utskottet tidigare i stor enighet behandlat dessafrågor. Som ett resultat av detta har vi fått en utredning. Den har redankommit med en hel del material, och slutbetänkandet väntas . Då får vita ställning till förslag till olika åtgärder. När det gäller det som utskottet nu har haft att behandlahar vi infe kunnat bli överens om socialdemokraternas förslag att man skallanslå 3 milj. kr. till sociala projekt i storstadsområdena. Men def är alltsåbara på denna punkt som vi infe är överens. Vi inom utskoftsmajoritefen harsagt atf det här är fråga om socialvårdande uppgifter, dvs. kommunalaangelägenheter, och att vi inte bör införa något särskilt statsbidrag för dessa- i synnerhet infe ett statsbidrag som bara skulle utgå till tre kommuner. Det ärklart att vi tycker alt det är mycket fint att man har nått så goda resultatsom man har gjort i . Och det har varit naturligt att stöd har utgått tillMalmö kommun, på samma sätt som kommunerna kan få stöd till forskning ochförsöksverksamhet på andra håll inom def sociala området. Men atf införa ettpermanent statsbidrag när det gäller en så begränsad fråga - def rör sig trotsallt bara om att ge tillsammans 3 milj. kr. till de tre storstadskommunerna-skulle helt och hållet strida mot den allmänna utvecklingen av stödet till kommunerna,som man är enig om både i staten och i . Därför avstyrker videnna socialdemokratiska mofion. Om , och behöver stödtill sin ekonomi i största allmänhet, är vi övertygade om atf det är bättre attde får def på annat sätt än via ett nytt statsbidrag. Det råder inga delade meningar om det angelägna i altkommunerna tar itu med det sociala problem som prostitutionen utgör. Detarbetet ligger också helt-inom ramen för de uppgifter som den nyasocialtjänstlagen ålägger kommunerna. Jag är därför övertygad om att kommunerna- i den mån de infe redan gör det - kommer att vidta åtgärder motprostitutionen. När def gäller metoderna för hur de skall arbeta hoppas vi attså småningom få ta ställning till förslag, när prostitutionsutredningen nu inomkort är färdig. Med detta ber jag, herr talman, att få yrka bifall tillutskottets hemställan. 132 () replik: Men, , kommunerna kommer att fåminskade inkomster. Vidare är de här medlen inte bara avsedda aff i första handgå fill tre storstadskommuner, utan även andra kan få del av dem. om kammarenbifaller vår reservation. 133 () replik: Kommunerna är faktiskt den enda sektor somkan räkna med att öka sin verksamhet, även om def inte är mycket - enligtvår uppfattning och enligt socialdemokraternas uppfattning. Naturligtvis är jag medveten om aftkommunerna har ekonomiska svårigheter, men om man särskilt tänker på kommunernainom storstadsområdena tror jag, som jag sade, aft def är bättre att man gerdessa storstadskommuner stöd i största allmänhet än att de fär ett anslag på 3milj. till just denna verksamhet. Inför man ett särskilt anslag med 3miljoner i budgeten fill def som är betecknat Bidrag fill sociala projekt motprostitutionen inom storstadsområdena, då blir det först och främst fråga omStockholm, och . Vilka andra kommuner är def som ingår istorstadsområdena? Det kan infe vara så många, och skall de dela på 3 miljonerlär det inte bli mycket till var och en. 134GÖRAN () replik: 3 miljoner är kanske inte så förfärligt mycket, när verksamheten som sådan väl inbringar det tiodubbla pårelativt kort fid. det ärfråga om en politisk vilja. Det är den vi har velat manifestera med Nr 139förslaget aft stödja den här typen av verksamhet, där det visat sig aff mankan Onsdaeen den komma till rätta med problemen. Def är ju bevisat atfMalmöförsökef är lo , -. värdefulltoch aff man har nåtlgoda resultat. Nog borde det här förslaget vara värt alt stödjas. Vi fårinte glömma aff storstäderna har stora problem, och de kommer säkerligen aftbli än större . Därför hade det varit bra om man kunnat bifallamotionerna, så att åtgärderna kunnat vidtas . 135 () replik: Viljan atf komma dll rätta med problemen harvi alla. Men vi måste också hålla på aff vi skall ha vettiga principer för hurman skall stödja kommunerna från statens sida. Def har varit riktigt atf gestöd fill försök. Till sådana skall vi använda statliga anslag på det socialaområdet. Men atf införa ett nytt permanent statsbidrag och att dessutombegränsa det till 3 miljoner för stöd fill socialt arbete i storstadsområdenaär inte någon särskilt klok linje. Jag känner inte fill siffrorna förMalmös, eller socialbudgef, men om de kommunerna t. ex.skulle få 1 miljon var, sa är def ingenting som gör aft man i socialnämndernadär lyfter på ögonbrynen. Det är mycket bättre att vi från statens sidakoncentrerar oss på allmänna principer när det gäller statsbidrag på det sättsom har skett . Jag är inte främmande för att stimulera nyverksamhet på vissa områden, men att föreslå 3 miljoner som ett permanentbidrag är fakfiskt infe så mycket att skryta med. 136LARS-ERIK (): Prostitutionen är som samhällelig företeelseoacceptabel. Detta kan infe nog upprepas, därför att kring prostitutionenförekommer en rad mytbildningar som måste avslöjas och bekämpas. Det sägs att många prostituerade lämnar prostitutionenefter aft ha tjänat pengar under en kort lid. Detta är en myt. Det är i ställetså aff de flesta prostituerade sjunker allt djupare ner i den sociala misären,och det är hallickarna och andra profitörer som tar hand om pengarna. Det sägs att kunderna är ensamma män som inte kan knytakontakter pä annat sätt. Detta är också en myt. Det är i stället så, atfkunderna representerar eff genomsnitt av de svenska männen, ofta gifta män medhygglig social ställning. Det sägs att prostitutionen allfid har funnits och att dendärför inte går aft bekämpa. Detta är också en myt. Det s. k. Malmöprojektethar visat atf det går att framgångsrikt bekämpa prostitutionen. Prostitutionen är ett allvarligt socialt problem och dessomfattning ett uttryck för en pågående social utslagningsprocess i samhället.Men också av ett annat skäl är prostitutionen en utmaning mot samhället, ochdet är dess nära samband med narkotikahanteringen och annan organiseradbrottslighet. Många av prostitutionens exploatörer lever ett liv i lyx bakomvälputsade 111 protokoll 1980/81:136-1.f9 företags- och restaurangfasader, murade av pengar frånprosfifufionsverk-samheten och annan brottslighet. Bekämpandet av prostitutionen måste ske ufifrån tvåhandlingslinjer. För det första krävs förebyggande och stödjande insatser. Fördet andra behövs åtgärder av kontrollerande och förbjudande slag. I vår motion 252 har vi sammanfattat de sistnämndaåtgärderna i fyra punkter; Exploatörerna,dvs. de som har av och befrämjar könshandel, måste bekämpas. Det gällerinfe bara hallickar utan också fastighetsägare, klubb- och hotellägare ochtidningsutgivare som medverkar i könshandeln. Lagstiftningenbör kompletteras, så att man försvårar för fastighetsägare atf medvetet hyrauf prostifufionslokaler. Ansvaret för koppleri bör utsträckas till aff omfattaäven uthyrning av lokaler för ateljé- och klubbverksamhet. Sexklubbarna är inget annat än lindrigt maskerade bordeller ochgrogrund för en rad kriminella akfiviteter. Polisdistriktenbör regelbundet och konsekvent bekämpa könshandelns profitörer. Därför måsteen permanent organisatorisk enhet inom de större polisdistrikten avdelas förprostitutionens bekämpande. När det gäller de här åtgärderna har utskottet starktunderstrukit viklen av att möjligt föreläggs förslag, somgrundar sig på det utredningsarbete som gjorts inom prostifufionsutredningen.Vi motionärer får väl nöja oss med det uttalandet. Man kan emellerfid infe nogunderstryka vikten av att snabbt får ta ställning fill förslagen.