prot · G409151 · 1980-12-31 00:00:00 — Men problemet är attförslagen inte kan realiseras så länge som vinst- och profitintressena också dådet gäller energihushållningen och energipolifiken över huvud taget fortfarandehar så mycket att säga till om - de utgör en spärr för att kunna genomföraförslagen. Viskall inte genomföra något för planeringens och styrmedlens egen skull utannaturligtvis för människornas skull och mot marknadskrafterna och vinst- ochprofitintressena. BirgitFriggebo säger att man skall vidta åtgärder om det behövs. Jag tycker att detär bättre att ta beslut om vissa styrmedel - viss lagstiftning som finns iberedskap - så att man har möjligheter till tvingande åtgärder, kanske framförallt för kommunernas del. Då behöver man kanske aldrig efter hand fatta beslutoch göra ställningstaganden som bara innebär att det hela drar ut Riktlinjerför energipolitiken, m. m. påtiden och försvårar möjligheterna att snabbt genomföra vad vi i själva verketaUihop säger oss vara överens om att vilja genomföra så snabbt som möjligt, Bara en kort kommentar: Jag tror inte att vi skall gräva några dikenhär. Vi kommer ju att ha den parlamentariska kommittén - och den bör komma tillstånd så fort som möjligt. Och vi har energihushållningsdelegationen, som harjobbat och fortsätter att jobba och där det finns upparbetade kanaler för detfortsatta arbetet. Låtmig bara redovisa hur man upplever att situationen är ute i landet när manträffar representanter för organisationer av olika slag. Jag tror att det finnsett oerhört intresse för att delta i bl, a. energisparverksamheten. Man kännerute i landet en solidaritet och ett behov av att göra någonfing. Men det harhittills rått en ganska stor oklarhet om vad det egentligen är man skall göra,om hur man skall bete sig, om var man kan få information, kunskap, utbildning,råd och annat sådant. Jag tror att det är där den viktigaste insatsen för denallra ligger. Nuhar det genom de här propositionerna och genom folkomröstningen och heladiskussionen kring energipolitiken skapats en grundval för vad samhället villåstadkomma på det här området, och då har det getts klarsignal fill företag,till kommuner, till fasfighetsägare, till innovatörer av olika slag i fråga omvad samhället vill inrikta sig på. Därför är det väldigt värdefullt att det finns en stor enighet om energipolifiken. Nugäller det alltså att gå vidare så att man också kan förverkliga den vilja somfinns hos olika intressenter ute i samhället. Låt oss då inte fastna i endiskussion, som kanske inte leder någonstans, om mycket konkreta,administrativa styrmedel. De är enligt min bedömning inte det som i huvudsakbehöver tas fram just . AnL 53 BIRGiriA ()rephk: talar om behovet av att nu få konkreta åtgärder ochanvisningar fill kommuner, fasfighetsägare och boende om hur de skall bete sig.Det är just bristen på sådant som har varit anledningen till vår kritik motpropositionen. Och det har ju inte saknats förslag. Som vi påpekar i vår motionär utredningsarbetet och utredningsförslagen i allmänhet klara på de härområdena. Det är själva ställningstagandena som saknas. Låtmig då - för inte heller jag vill bidra till att gräva några diken i det härsammanhanget- sluta med att uttala den förhoppningen att när nu harantagit vårt förslag om en parlamentarisk beredning av de här frågorna skallden filisättas snart, arbeta snabbt och se till, att de beslut kan fattas somborde ha fattats för länge sedan. AnL54 (vpk) replik: Jag vill bara understryka vad jag förut försökt säga med anledning av BirgitFriggebos replik, nämligen att det går att göra en hel del om det lönar sig förfastighetsägare, för industrier, för dem som är verksamma på det här området,som säljer maskiner, utrustning osv. Och det har gått att få en hel del gjorttack vare de mycket frikostiga bidragsmöjligheter, inte minst för industrin,som har funnits. Jagmenar alltså att det som har gjort det möjligt att uppnå vissa resultat och somkommer att göra det möjligt också fortsättningsvis är att många av de häråtgärderna lönar sig ekonomiskt. Det är så att säga drivkraften. Men för enmajoritet av de människor i det här landet som berörs av de här olikaåtgärderna har de inneburit ökade kostnader, och det kommer de att få dras med. Härfinns då ett problem i sammanhanget, nämligen det att ju längre fiden går innanman kan genomföra effektiva åtgärder då det gäller hushållning i stort - intebara då det gäller energisparande i byggnader - desto dyrare kommer det attbli, och det belastar konsumenterna, dvs, dem som bor. Jagtror inte, , att problemet är att det skulle vara någon brist påinformation. Om man fittar på vad exempelvis energisparkommittén öste ut ifråga om informationsmaterial under de år den var verksam och om man fittar påall den informafion som olika tillverkare på området har öst ut i form av olikapublikationer, tror jag att man skall finna att det inte är det som ärproblemet. Utan problemet hgger i - jag vidhåller det - att det saknastillräckliga styrmedel för att kommunerna effekfivt skall kunna gå in och jobbamed detta samt ta de samlade grepp som vi talar om och som vi varit så överensom. Riktlinjerför energipolitiken, m. m. AnL 55 (); Efter det att det har diskuterats energi under några fimmar och vi harett enhälligt betänkande från civilutskottet behöver mina kommentarer till vadcivilutskottet skrivit inte bli särskilt omfattande. Fårjag börja med att konstatera och uttrycka min glädje över att alla som hardeltagit i den här diskussionen har talat sig varma för nödvändigheten avhushållning med energi och för nödvändigheten av att vi kan öka användningen avinhemska bränslen. Det har inte alltid låtit på det sättet. För centerparfiethar det alltid varit en självklarhet att hävda hushållning med energi, råvaroroch naturresurser och att hävda att det vi har inom landet kommer fillanvändning. När vi i ett tidigt skede började ta upp vissa frågor tyckte intealla att vi hade rätt. Tvärtom bekämpades det, och man sade att vi skulle viljagå tillbaka till sämre förhållanden. När energisparfrågan togs fram som en storfråga val, var det knappast någon måtta på talet om hur felaktigtdet ansågs vara. Jagkan också erinra om den kammardebatt som vi hade med anledning av den förstaFälldinregeringens sparplan. Vi diskuterade den , Då sade BirgittaDahl, som förde socialdemokraternas talan, att det var ett förfärligt dåligtförslag. Det fanns ingen utvärdering av det tidigare arbetet Riktlinjerför energipolitiken, m. m. medenergisparandet, det fanns ingen redovisning av bostadsbeståndet här i landet,det fanns inga förslag till styrmedel på det sätt som socialdemokraterna villeha det, det var otillräcklig kunskap om tillgången på arbetskraft, man hadeinte beaktat hälso- och miljöproblemen i samband med energisparåtgärderna, mansaknade helt en bedömning av om detta var ekonomiskt genomförbart, osv, osv.Jag tycker att det skulle ha varit roligt för den nuvarandelandshövdingen i län, dåvarande bostadsministern , att havarit i kammaren och lyssnat på debatten och få fastslaget hur rätt förslagen1978 låg. Hon har naturligtvis haft möjlighet att läsa propositionen. Det härförslaget bygger på den sparplan som antogs 1978 och som sedan harvidareutvecklats genom förslag från olika borgerliga regeringar, Ipropositionen konstateras, liksom i utskottsbetänkandet, att det nu finnsmöjhgheter att höja sparmålet, konstaterade i sitt anförandehär att beslutet var baserat på realistiska bedömningar och att man därförmed tanke på det resultat som uppnåtts kan höja målet till , Det tyckerjag är ett bra betyg på att den proposition som vi antog 1978 inte var så dåligsom då ville göra gällande. Den var bra på det sätt som vi dåfrån utskottsmajoriteten framhöll i betänkandet. Jagsade att utskottets betänkande är enhälligt, men det finns dock en litenreservation. Trots den kritik som i sitt tal och i sina replikerhär framfört mot propositionen, är det på det sättet att socialdemokraternastår bakom de beslut som civilutskottet i sin hemställan föreslår attfatta. Det beror på att socialdemokraterna i sina motioner inte har framförtnågra konkreta yrkanden utan i stället har föreslagit en, som det uttrycks,pariamentarisk kommission. Vihar från sida medverkat till att CU i sitt yttrande fillnäringsutskottet tillstyrkt en sådan parlamentarisk kommission. Näringsutskottetföreslår att uttalar att en parlamentarisk kommitté skall tillsättas.Vi har gjort detta därför att vi har tagit fasta på att socialdemokraterna harframfört att de nu är intresserade av att delta i ett arbete som siktar tillatt möjhggöra kärnkraftens a-weckling. Vi får på detta sätt en bra garanfi föratt det skall bli möjligt att nå det mål som vi har ställt upp. Jaghar svårt att förstå varför den reservation som yrkade bifall fillöver huvud taget finns. Utskottet har, precis som propositionen, barakonstaterat att man i energihushållningsdelegationen har diskuterat frågan omen energihushållningslag och sagt att denna borde utredas. Delegationen harockså haft en diskussion om en regelbunden besiktning av värmeanläggningar. Mendessa förslag förs inte vidare i propositionen. Utskottet konstaterar därförbara att det under detta avsnitt om kommunernas roll är fråga om åtgärder somhar diskuterats men som ännu inte är färdigutredda eller som inte har förtsfram till beslut. Vi kan inte finna att det är märkvärdigt att vi barakonstaterar vilket arbete som pågår på olika ställen. Det skulle därför inteha varit så farligt för , om de hade avstått från reservationen ochställt sig bakom betänkandet, som då skulle ha blivit helt enhälligt. Får jag göra en kommentar fill tremotioner som år behandlade på s, 16 i utskottsbetänkandet. Det gäller ett parcentermotioner och en socialdemokratisk mofion som bl, a, berör beräkningen avschablonbelopp för låneunderlag. Eftersom det hår är fråga om beslut som fattasav endera eller regeringen, har utskottet naturligtvis intekunnat föreslå att skall fatta beslut. Men vi understrykerangelägenheten av att låneunderlagsreglerna inte skall få verka styrande ivalet av uppvärmningsform. Detta uttalande grundar sig på alla de ärenden frånden praktiska verkligheten som har tagits fram av kommunerna och som visar på grund av byggnadskostnaden tvingas gå över från fastbränsleanlägg-ningeller oljeuppvärmning till eluppvärmning, som ger möjligheter att få neröverkostnaderna. Vi hoppas att de beslut som nu fattar omenergisparåtgärder inte skall följas av bestämmelser som krånglar tillmöjligheterna att när det gäller nybyggnader och ombyggnader praktiskt se fillatt energibesparande åtgärder genomförs. Det kan vara bra för en regering attha detta i minnet, eftersom det i motioner har påpekats förhållanden som vitycker är helt felaktiga, berömde på en hel del områden propositionen,men vpk har som första yrkande yrkat avslag på propositionen, nämnde i sitt anförande bl, a, vattenkraftensutbyggnad. Vi häri vårt yttrande fill näringsutskottet gjort ett uttalande omvilka regler som skall följas när det gäller vattenkraftens utbyggnad. Dettahar näringsutskottet sedan hemställt att skall ge regeringen tillkänna, Man skall inte kunna säga att tillskottet av en utbyggnad blir exakt ettvisst antal terawatfimmar, utan lagreglerna skall bestämma till vilken nivå detkan vara möjhgt att bygga ut. Jag vill avsluta med att säga att det av många skål ärnödvändigt att vi håller energisparandet på en hög nivå. Då kan det erfordrasytterligare åtgärder. Det är därför självklart att vi vilket vi ganska oftamåste göra, får lov att ompröva de beslut som har fattat. Det kanalltså behövas förändrade regler. Det kan också bli nödvändigt att sätta instimulanser för att få bättre fart på verksamheten. När vi nu har plockat bort de ekonomiska stimulanser iform av räntebidrag och andra bidrag som fanns tidigare, har energisparandetnaturligtvis underlättats av att det skett en kostnadsökning som göratt det är privat- och fastighetsekonomiskt mycket rikfigt att vidtabesparingsåtgärder. Men det innebär naturligtvis också att vi måste följa dehär frågorna med uppmärksamhet. Och om sparmålet inte kan uppfyllas enligt deberäkningar som gjorts i proposifionen måste naturligtvis åtgärder vidtas. Vimåste också räkna med, att när vi nu vidtar åtgärder som ger snabbt resultat,kan det mot periodens slut behöva vidtas åtgärder som kräver mera kapital försitt genomförande. Det kanske också behövs ett stöd med utgångspunkt i ettsamhällsekonomiskt resonemang för att det skall bli fastighetsekonomisktriktigt att genomföra dem. Jag utgår från att med en positiv inställning och medinstämmande i vad bostadsministern sade i sitt senaste inlägg, nämligen att detute i landet finns Rikdinjer för energipolitiken, m. m. Rikdinjerför energipolitiken, m. m. ettmycket stort intresse av att delta, så har vi nu lagt grunden till ett brasamarbete i de energipolitiska frågorna, att verksamheten först och främstskall kunna ge ett bra resultat men också att det kommer fram ytterligare förslagtill åtgärder som förbättrar verksamheten. Jag vill med detta yrka bifall tillutskottets hemställan. AnL56 () replik; anser att han inte kan förstå vår reservation, och jagmåste kanske förklara den för honom. Eftersomproposifionen inte innehåller några som helst förslag på denna punkt, fyller juskrivningen från utskottets sida inte något behov. Vad vi vill är helt enkeltatt markera att vi inte accepterar en eventuell energihushållningslag. AttKjell inte förstår detta är minst sagt förvånande, mot bakgrund av attenergihushållningsdelegationen har talat om det och och därhar en gemensam reservation som uttrycker vår motvilja mot enenergihushållningslag. Därför är jag förvånad över förvåning. AnL57 () replik: Får jag för undvikande av alla missförstånd säga att den krifik som visocialdemokrater och jag själv framfört mot den ursprungliga sparplanen fortfarandei allt väsentligt är giltig. Det är mycket som har hänt därefter. Ettomfattande utvärderings- och utvecklingsarbete har genomförts, bl, a. ienergihushållningsdelegationen, där vi haft ett starkt inflytande, Det är så,som bostadsministern skriver i propositionen, att de förslag som redovisasbygger i första hand på energihushållningsdelegafionens förslag. Och de avvikerju i långa stycken från den ursprungliga sparplanen, på så sätt att man däransluter sig till synpunkter av stor betydelse som vi har framfört ipartimotioner i sträck. Vi har arbetat för att få gehör för dem bl.a. i energihushållningsdelegationen, och det har vi alltså fått i stor utsträckning. När det gäller de konkreta förslagen är intepropositionen tillräcklig i fråga om genomförandedelen. Därför behövs, precissom sade, arbetet i den parlamentariska kommittén och ienergihushållningsdelegafio-nen fortsättningsvis för att säkerställakärnkraftsavvecklingen. Det är bara att beklaga att inte har utnyttjatsitt inflytande i regeringen för att se till att de förslagen har kommitfidigare. AnL 58 (vpk)replik; Jag vill sägatvå saker till . Fördet första har vpk yrkat avslag på proposifion 133 i de delar där man uttalarsig beträffande inriktningen och omfattningen av energisparverksamhet ibyggnader m. m. Vi har i stället angett en annan inriktning och framställtandra förslag i de delarna. Fördet andra har vi beträffande vattenkraftsutbyggnaden krifiserat att regeringensproposifion utgår från att man skall uppnå en vattenkraftspro- duktionav visst antal terawattimmar , att man har utgått från det mankallar en normalårsproduktion och därvid inte tagit hänsyn till att dennanormalårsprodukfion kan slå fel med plus eller minus . Det är detta vi harkritiserat, och vi har sagt att det inte är rimligt att på så lös grund draslutsatsen att det behövs ett produktionsfillskott av genom nybyggdavattenkraftstationer, för vilka tillstånd ännu inte lämnats. Vpk vill i ställetatt 1980-talets vattenkraftsutbyggnad skall utgå från en helt annan grund än dehär grumliga beräkningarna av den s. k. normalårsproduktionen av vattenkraft. Detär denna kritik vi har framfört, och den står fast: Inte heller civilutskottethar i sitt yttrande anfört någon annan mening på den punkten, och det var frånden utgångspunkten jag i mitt anförande tog upp detta i anslutning tillproposition 90, Riktlinjerför ener-gipoliuken, m. m. 59 ()replik: sade att han inte förstod inställning tillfrågan om energihushållningslag, eftersom vi gått med på utskottets skrivningpå den här punkten. Jag konstaterar bara att man i utskottets betänkande intehar tagit ställning till om en energihushållningslag skall införas eller inte,utan man har bara noterat - precis som i propositionen - attenergihushållningsdelegationen har framfört detta förslag, I propositionen harju redogjorts för energihushållningsdelegationens arbete. Utskottets skrivningskall ses så, att utskottet bara har redovisat alla de förslag som varit uppetill diskussion. Vi konstaterar emellerfid att några konkreta förslag inte harlagts fram från något håll i dessa sammanhang - naturligtvis inte heller frånutskottets sida. Därför tycker jag att reservationen som sådan verkaröverflödig. BirgittaDahl säger att krifiken mot beslut fortfarande står fast. Då vill jagbara konstatera att genom att socialdemokraterna nu röstar för de olikaförslagen i civilutskottets betänkande, så ställer de sig bakom en proposifionsom i stort sett bygger sparplan och på det beslut vi fattade 1979,I beslutet förutsatte man en utvärdering av besparingsåtgärderna -att man skulle ompröva dessa och de beslutade stödåtgärderna osv, för att sevilka effekter de hade fått. Jag konstaterar också att man hänvisar till denpropositionen och beträffande målet säger att de bedömningar som gjorts varrealisfiska - vi har faktiskt möjlighet att höja målet ytterligare, I denpropositionen talades också om nödvändigheten av att man successivt, efter handsom man vann erfarenheter, genomförde ändringar. Det är också precis vad somhar gjorts under fiden. Så kommer man naturhgtvis att göra även ifortsättningen. Jagvill bara slå fast att socialdemokraterna - trots den våldsamma kritik somriktades mot den proposition som lades fram och som naturligtvis beroddepå resultatet av val - , när det har gått , ställer sigbakom ett beslut i som bygger pä denna sparplan. Men vi harnaturligtvis anledning att vara tacksamma för att vi har kommit fram till enstörre samstämmighet. Rikdinjer för ener-gipoliuken, m. m. AnL 60 () replik; Om det är så att civilutskottets skrivning isak inte spelar någon roll vad gäller en eventuell energihushållningslag, såkan man verkligen med fog hävda att det inte finns någon anledning att berörafrågan, särskilt inte om man har den uppfattningen att en energihushållningslaginte är nödvändig, vilket centerparfiet uppenbarligen har. Eller är detmöjligen så att har ändrat uppfattning i den här frågan? AnL 61 () replik: Om det förslag som vi nu skall ta ställningtill vore i huvudsak samma sparplan som den vi presenterades ,skulle vårt ställningstagande naturligtvis inte vara sådant som det nu är. Låtmig för det första konstatera att det har skett väsentliga förändringar, förstagången och därefter kontinuerligt. Så är också fallet med de förslagsom nu läggs fram och som innebär att viktiga krav från vår sida tillgodoses.För det andra ger oss vårt krav på att det arbete, som borde ha utförts men sominte är klart, nu skall slutföras i en parlamentarisk kommitté och ienergihushållningsdelegationen goda skäl för att hoppas på att energihushållningsverksamhetenfortsättningsvis skall bli bättre än vad den tidigare varit. Utskottet föreslårnämligen att skall besluta i enlighet härmed. Det är det förslagetsom vi biträder, herr talman, AnL 62 () replik: Alldeles oavsett kommitténs fortsattaarbetsuppgifter är det bara att konstatera att det är klart vilket beslutriksdagen skall fatta, i varje fall i vad gäller civilutskottets del av dettaärende, eftersom utskottet är överens om att tillstyrka de förslag somframläggs i propositionen. Dessa kommer därmed att vara grunden för arbetetunder framöver. Kommitténs uppgift är inte att gå in idetaljer i energipolitiken, utan att syssla med litet större frågor. vice talmannen anm.älde att anhållitatt fill protokollet få antecknat att hon inte ägde rätt till ytterligarereplik. AnL 63SVANTE (): har haft att yttra sigöver vissa frågor i energipropositionen, I första hand gäller det miljö- ochnaturresursfrågor. Jag har tagit fill orda för att i de avseendena kompletteravad som framhållits av mina partivänner i näringsutskottet med någrasynpunkter. Försurningen av mark och vatten kan utvecklas till denstörsta naturkatastrof vårt land stått inför. har vi fått täta rapporter om hur alltfler sjöar försuras. Tiotusentals sjöar är döda eller döende. Försurningen ärnu inte bara ett hot mot naturen. Också det vatten vi dricker påverkas. Detsura vattnet löser ut giffiga tungmetaller i marken, som kadmium ochkvicksilver. En ny forskningsrapport från visar att försurningen istora delar av Syd- ochVästsverige gått mycket snabbare än man trott. Skogen och grödanpåverkas också. Skogens tillväxt försämras och även jordbruket påverkas. Försurningen i orsakas till stor del av nedfall avsvavel som kommer från konfinenten. Vi drabbas hårdare än ursprungsländerna,eftersom vi har kalkfattig mark med låg motståndskraft mot försurningen. På kort sikt kan sjöar och åkrar kalkas. Men det är dyrtoch löser inga problem på . Den socialdemokratiska regeringenföreslog i en proposifion ett program för att motverkaförsurningen. Då en betydande del av luftföroreningarna kommer från andraländer, förutsattes i detta program aktiva insatser från sida på detinternationella planet för att förmå våra grannar att delta i denna viktigamiljövårdsinsats. Vi har förgäves försöktförmå den borgerliga regeringen att fullfölja det arbete med att träffabilaterala avtal med i första hand länderna runt som densocialdemokratiska regeringen påbörjade. Först har jordbruksministernvaknat till insikt om att sådana avtal skulle kunna vara värdefulla. Han har junu aviserat att han skall göra en resa runt i , förhoppningsvis för attförsöka träffa sådana avtal, I den socialdemokratiska propositionen utgick vi ifrån atten av förutsättningarna för att skulle lyckas förmå andra länder fillinsatser mot luftföroreningarna var att vi själva var beredda att sopa rentframför egen dörr. Vi kan rimligtvis inte kräva hårdare regler av andra länderän dem vi ställer upp för oss själva. Våra regler för svavelutsläppet ärsåledes inte bara en fråga om hur mycket som släpps ut från svenskaanläggningar, utan i hög grad en förutsättning för att påverka de storasvavelutsläppen på kontinenten. Det är därför som man med förvåning och stororo tar del av den energiproposition som den borgerliga regeringen lagt påriksdagens bord. Regeringspropositionen slär upp portarna på vid gavel för ennära nog oplanerad kolintroduktion som man försvagar i stället förskärper skyddet för miljön, Hifintills har prövningen enligt miljöskyddslageninneburit att koleldade anläggningar har tvingats vidta relativt omfattandeskyddsåtgärder inkl, krav på avsvavling. kan vara ett exempel pådetta. har i sina krav för koleldade anläggningar tillämpatriktlinjer som i väsentlig grad överensstämmer med de normer som är på väg attaccepteras på kontinenten, exempelvis i , Man har krävt dessanormer för anläggningar med större utsläpp än svavel . Ienergipropositionen vill jordbruksministern flytta upp denna gräns till 2 100ton. Effekten av regeringens proposition skulle bli att huvuddelen av svenskakoleldade värme- och kraftvärmeverk skulle slippaavsvavlingsanord-ningar. De skulle tillåtas att släppa ut mer än dubbelt såmycket svavel som förmodligen kommer att accepteras i . Endast pådet tre största orterna i skulle avsvavlingsanläggningar behöva komma ifråga med regeringens förslag, men också här skulle det vara möjligt att slippakrav på Rikdinjer för energipolitiken, m. m. Riktlinjer för energipolitiken, m. m. avsvavling genom att man valde att inom ett störreregionalt fjärrvärmenät anlägga fler eldningsanläggningar.