prot · G40981 · 1980-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1980/81:81 Omvisning av barnförbjudna filmer på ungdoms-och fritidsgårdar Förhandlingarnaleddes av tredje vice talmannen. I § Justeradesprotokollet för den 9 innevarande månad. 2 § Svar på fråga1980/81:254 om visning av barnförbjudna filmer på ungdoms- och fritidsgårdar har frågat mig om jag har uppmärksammat attbarnförbjudna filmer visas för barn på ungdoms- och frifidsgårdar och vilkaåtgärder jag avser att vidta. Enligtförordningen med särskilda bestämmelser om biografföreställningar m. (1959:348), den s. k. biografförordningen, får vid offentlig visning avbiograffilm ej visas film som inte i förväg har godkänts av statensbiografbyrå. Barn under vissa åldrar får inte lämnas tillträde till förevisningav annan film än sådan som är godkänd för den åldersgrupp barnet tillhör. Densom bryter mot dessa bestämmelser kan dömas fill straff. Film och utrustningkan i vissa fall förverkas. Frågeställarenanför att dessa bestämmelser inte alltid fillämpas vid filmvisningar påfrifidsgårdar. Det är ett problem som även fidigare har uppmärksammats i olikasammanhang. Bl, a, har utfärdatett cirkulär i ämnet fill landets fritidsnämnder, till cirkuläret fogad promemoria konstateras, att om en filmvisning på enfritidsgård är tillgänglig för alla som så önskar, är den att anse somoffentlig. Samma sak torde gälla om visningen endast är öppen för dem som harlöst s, k, gårdskort. Den slutsats som dras är aft biografförordningen skalltillärnpas i båda dessa fall. Informationom vilka regler som gäller för filmvisning på frifidsgårdar lämnas enligtuppgift såväl vid Svenska kommunförbundefs kurser som vid de konferenser sombarnfilmrådet anordnar för bl, a, fritidsgårdspersonal i Otn visning av barnförbjudna filmer på ungdoms-ochfritidsgårdar kommunerna.Jag vill emellertid understryka det ansvar som åvilar varje kommun, och i sistahand de kommunala förtroendemännen, för att filmverksamheten på fritidsgårdarnaföljer gällande bestämmelser, 2 (); Jag tackar för svaret, I svaret sägs att har gått ut medett cirkulär - alltså för eft och eft halvt år sedan. Ändå förekommer, enligt de uppgifter som jag har fått, fortfarande sådan här filmvisning. Biograffilmerna överförs till 16 mm-film, som sedan visas på ungdoms- och fritidsgårdarna, ' , I utbildningsministerns svar sägs atf i entill cirkuläret fogad PM har talat om att en filmvisning på en fritidsgärd äraft anse som offentlig, Samma sak torde gälla om visningen endast är öppen fördem som har löst s. k. gårdskort. Den slutsats som dras är attbiografförordningen skall tillämpas i båda dessa fall. Kanske har man påungdoms- och fritidsgårdarna inte insett detta. Det behöver därför kanskeåterigen påpekas att filmvisning på ungdoms- och fritidsgårdar skall betraktassom offentlig, även om den bara är öppen för dem som har gårdskort. Vi i kulturutskottet hade tillfälle att få se någraavsnitt av biograffilmer som är barnförbjudna men ändå visas påungdomsgårdarna. Jag nämnde i min fråga filmen . Vi såg ocksåen rymdfilm, en film med och en ganska ruggig historia om en pojkesom hade fått eft förstörelsevapen. Vapnet fungerade så, att varje gång pojkenanvände vapnet för att förstöra någonting, förvandlades han efter hand tillnågon sorts monster eller djur. Det finns ju en otrolig fantasi när det gälleraft göra dessa otäcka filmer - ibland kanske en något pervers fantasi. Det som skakade oss i kulturutskottet var inte enbart detråa våldet utan även tendensen i filmerna, som verkligen var betänklig. I denena filmen framställdes en far som närmast ville göra sin son till fascist.Hans ideal var att sonen skulle bli krigare. Hela denna tendens i filmen varmycket otäck, trots atf det inte gällde rena våldsscener - sådana fanns dock iandra avsnitt av filmen. Statsrådet understryker ansvaret som åvilar varje kommun,och det vill jag varmt instämrha i. Men jag hoppas också att utbildningsministernföljer den här frågan, eftersom vi har sett atf det fortfarande, så pass långtid efter att det har uppmärksammats, förekommer visningar av barnförbjudnafilmer, vilket innebär att 10-12-åringar kan bli utsatta. 3Utbildningsministern : Herr talman! Jag är tacksam att TyraJohansson har ställt den här frågan, därför aft def är uppenbart att det finnsmånga gårdsföreståndare och ungdomsledare som inte är medvetna om attföreställningar äv den här typen faktiskt faller under biografförordningen. Jagär tacksam aft ha fått tillfälle att klart säga detta. Jag tror också att mängakommunala förtroendemän har varit omedvetna om att visningarna faller underbiografförordningerts Def är alltså, såvitt jag försfår,straffbart att visa den här typen av filmer på fritidsgårdarna. 4 (): Det statsrådet nu sade gör att jag också ärglad att jag ställde frågan. När den blir uppmärksammad här i hoppasjag också atf den skall bli uppmärksammad av dem def vederbör. Det gläder migalltså att statsrådet sade detta, och jag hoppas atf det skall bli en bättringpå detta område. Om handikappades rån tiU vuxenstudiestöd 3 §Svar på fråga 1980/81:269 om handikappades rätt till vuxenstudiestöd har frågat mig om jag delarcentrala () tolkning av begreppen "kort tidigareutbildning" och "handikapp" för urval bland sökande tillsärskilt vuxenstudiestöd. Det ankommer infe på mig att anlägga synpunkter på CSN;stolkning av riksdagsbeslut och gällande lagbestämmelser. Eftersom frågan harställts vill jag dock ta fillfället och redogöra för sakförhållandena. Enligt CSN:s anvisningar skall sökande med kort fidigareutbildning ges företräde vid urval bland sökande till särskilt vuxenstudiestöd.Detta innebär atf sökande med sex- eller sjuårig folkskola skall ges företrädeföre sökande med grundskolekompefens eller motsvarande. Eft undantag har dockgjorts, nämligen för längre gymnasiala utbildningar. Här anser CSN aftfolkskola och grundskolekompetens bör jämställas. Skälet till detta är bl. a,att många med sex- eller sjuårig folkskola som vuxna kompletterar sin utbildningupp till grundskolekompetens för atf sedan söka fill en längre gymnasieutbildning. När det gäller handikappade framgår redan avstudiesfödslagen (1973:349), 7 kap, 11 §, att särskild hänsyn skall tas till omsökande på grund av handikapp eller annan omständighet har särskilt svårt attbedriva studier på fritid, CSN;s anvisningar härvidlag är således en direkttillämpning av lagtexten. Det förhållandet att en sökande är handikappad medförsåledes infe någon absolut företrädesrätt utan får vägas samman med andraomständigheter, Qm handikappet däremot föranlett att den sökande inte fidigarehaft tillgång till utbildning, har svårt att studera eller har enbetungande försörjningsbörda, skall han ges företräde. Mot bakgrund av vad jag nu har redovisat finner jag inteskäl aft ta några initiativ i frågan. Om handikappades räu ull vuxenstudiestöd Anf.6 (): Jag tackar utbildningsministern för svaret, som jag tolkarpositivt. Jag är möjligen litet förvånad över attutbildningsministern säger att CSN ;s tolkningar inte strider mofriksdagsbeslutet. Men jag tolkar def så att tidigare anvisningar ävenfortsättningsvis skall ligga till grund för det arbete som skall bedrivas närman fördelar de tillgängliga medlen. De nya tolkningarna är således litet överflödiga. CSN:snya tolkning av begreppen "kort tidigare utbildning" och"handikapp" har nämligen skapat besvärliga urvalseffekter och väcktförvåning på många håll. De nya anvisningarna får orimliga konsekvenser för demsom bor pä ställen där grundskolereformen genomfördes sent. äreff sådant område, och där kan beslutet få svåra konsekvenser. De nya anvisningarna är intressanta framför allt i tväavseenden för vuxenstuderande frän eft län som . Det ena gällerstuderande med handikapp, och def andra gäller studerande med kortare tidigareutbildning än grundskola. Låt mig nämna några exempel på vilka konsekvenser detskulle fä om de nya anvisningarna tolkades pä ett som jag tycker oriktigt sätt.Vuxenstudie-stÄd skulle kanske inte kunna beviljas följande personer: ettbarbifräde med rygg- och axelskada, en gruvarbetare med magkatarr och njurbesvär,en servitris med axelskada och magbesvär, en fabriksarbetare med diabetes ochsynskada, en kokerska med svår allergi, en gruvarbetare med utsliten rygg, entextilarbetare med reumatisk feber och en byggnadsarbetare med grav hörselskadapå grund av buller, I eff läge med knapp medelstilldelning måste def vara ihög grad angeläget att fördela medlen så atf vuxensfudiestöd beviljas dem sombäst behöver det för atf komma i nivå med dem som genomgått grundskola.Alltsedan reformen genomfördes har medelstilldelningen i varitså knapp aft stöd endast kunnat tilldelas dem som har enbart folkskola och somdessutom kunnat redovisa att de har en stor försörjningsbörda samt minst tioårs yrkesverksamhet. Detta har naturligtvis fått till följd att de somgenomgått grundskola men trots detta redovisat ett utbildningsbehov hardrabbats. Jag tror atf GSN:s nya anvisningar kommer aft skapa storasvårigheter, och jag vill fråga utbildningsministern om han inte anser att mani första hand bör satsa på de sämst ställda även fortsättningsvis och låta demfå företräde vid fördelningen av tillgängliga medel för vuxenstudiestöd. Jag har egentligen inte mycket aft tilläggautöver mitt svar. De bestämmelser vi har ger ju klar prioritet åf dekortutbildade, men man har ocksä möjlighet atf ta hänsyn fill exempelvishandikapp. Jag tror alltså infe att def behöver föreligga någrameningsmotsättningar på den här punkten. Men skulle det efter en viss fidvisa sig aft det faktiska utfallet av bestämmelsernaär sådant aft det kräver en omprövning, skall vi självfallet vara öppna fördet. 8 (): Under förutsättning atf man kan tolka CNS:s nyaanvisningar så att medlen kan fördelas ungefär på samma sätt som fidigare,kommer def säkert att fungera bra även fortsättningsvis. Men får man lov atffördela de knappa resurserna även till studerande som har en bättre tidigareskolun-derbyggnad än enbart 6- eller 7-årig folkskola, då kommer det att blisvårt atf få medlen atf räcka till. Det är därför jag har aktualiserat den härfrågan. Jag har velat ta upp den till diskussion för atf få del avutbildningsministerns tolkning av def hela. Men om vi är överens om atfbestämmelserna även fortsättningsvis skall tolkas enligt def riksdagsbeslut sombygger på propositionen , så tror jag atf det skall kunna fungera äveni framtiden. Om uteslutande av vissa läroböcker från läromedelsnämndenskatalog 4§ Svarpå fråga 1980/81:252 om uteslutande av vissa läroböcker från läromedelsnämndenskatalog har frågat utbildningsministernvilka åtgärder han är beredd aft vidta för att "" ochliknande olämpliga alster inte skall komma aft flnnas med i läromedelsnämndenskatalog . Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag somskall svara på frågan. inom härtill uppgiftatf objekfivi-tefsgranska centrala läromedel i samhällsorienterande ämnen. Fördessa gäller en obligatorisk granskning, men även andra centrala läromedel kangranskas pä nämndens initiafiv eller efter anmälan. När det gäller övrigaläromedel sker ingen granskning. Resultatet av granskningarna m. m. redovisas i desärskilda läromedels-kataloger som utges av statens institut förläromedelsinformafion (SIL). I katalogerna lämnas även information om andra äncentrala läromedel. Som allmän information i katalogerna klargörs atf andra äncentrala läromedel, som alltså ej är objekfivitefsgranskade, kan innehållaparfsmaferial eller sådant material vars värderingar infe delas av alla grupperi samhället. Det nu aktuella läromedlet fillhör kategorin icke-cenfralaläromedel. Läromedlet har därför inte granskats av läromedelsnämnden. Det finnsinfe heller förtecknat i SlL;s läromedelskataloger. Däremot finns en annanutgåva i historieämnet från samma förlag upptaget i katalogerna för mellan-ochhögstadiet. Läromedlet betecknas där som bredvidläsningslitteratur som är tänktsom komplement till centrala läromedel. Mofbakgrund av det vidgade läromedelsbegrepp som följer av den nya Om uteslutande av vissa läroböcker från läromedelsnämndenskatalog läroplanenför anser jag det angeläget med informafion även om andra äncentrala läromedel. Hur denna information skall utformas fårbedömas i samband med ställningstaganden fill utredningen omläromedelsmarknadens förslag. Enligt min mening är det varken rimligt ellerönskvärt atf ställa samma objekfivitefskrav på dessa läromedel som f. n. görspå centrala läromedel. En lärare har skyldighet enligt läroplanen atf bedrivaen saklig och allsidig undervisning. Då tendentiösa läromedel används måste framställningenbalanseras, bl. a. genom användande av läromedel som representerar motsattasynpunkter, t. ex. i politiska frågor. Självfallet måste hänsyn här fas fillde olika förutsättningar som gäller för olika skolstadier. Jag vill avslutningsvis erinra om det särskilda ansvar somskolledningen har i dessa frågor. Enligt den nya läroplanen för ärdet rektor som beslutar om inköp av andra än centrala läromedel. Vidare åliggerdet rektor atf se till att undervisningen bedrivs enligt läroplanensföreskrifter, bl. a. när def gäller objektiviteten. 10RUNE (); Jag ber aft få tacka för svaret som jagtolkar positivt, eftersom jag har en känsla av aft statsrådet delar minuppfattning atf hjälpmedel av denna karaktär inte borde få förekomma. Beträffande den här s. k. "" - jaghar avdrag av vissa delar av den - har ju t. ex. noterat att den används i syfte "aft förlöjliga vårtstyrelseskick och i demokrafisk ordning utsedda företrädare förmedborgarna" och atf den har en sådan utformning atf man kan tala omotillständig språklig framställning. Att det dessutom vimlar av stavfel ärkanske infe märkligt med tanke på dagens inställning fill rättstavning ochfaktakunskaper. har vi en utredning om läromedelsmarknaden, och i dessbetänkande, som är ute på remiss, föreslås att hela förhandsgranskningenskall slopas och ersättas med en efferhandsgranskning. Det är kanske lämpligt.Man skall då också ta upp eventuellt förekommande klagomål. Men det bekymmersammastei sammanhanget är ju atf föräldrarna mycket sällan får kännedom om justbredvidläsningslitferaturens kvalitet, eftersom den litteraturen i regel aldrigkommer till hemmen utan stannar kvar i skolan. Belysande är ju att i detaktuella fallet råkade eleven av misstag ta med sig boken hem, varefter detrestes stora hinder från skolans sida när föräldrarna ville låna ett parexemplar av boken för atf granska den lifef närmare. Enligt vad statsrådet själv säger har ju rektor eft stortansvar när det gäller att anskaffa bredvidläsningslitteratur. I fortsättningenkommer detta tydligen att gälla all litteratur, eftersom helaförhandsgranskningen kommer aft slopas. Jag hoppas emellerfid att statsrådetgör vad som ankommer på henne för att se till att vi får åtminstone ennågorlunda god uppföljning av standarden även då det gällerbredvidläsningslitteratur, så aft den kan fylla kraven på rimlig språkdräkt ochinte minst på opartiskhet, som bör känneteckna def material som används vidskolundervisningen. När def gäller just det aktuella läromedlettycker jag det är viktigt att skilja mellan def ideologiska innehållet ochutformningen. Jag tycker inte man kan säga utan vidare atf eft hjälpmedel infeborde få förekomma beroende på det ideologiska innehållet. Däremot menar jagatf def otillständiga språkbruket gör boken direkt olämplig i skolan. Det är ju inte läromedlet, , som görundervisningen, det är läraren och läromedlet tillsammans. Om en lärare följervad som står i läroplanen om saklighet och allsidighet kan nog praktiskt tagetvilket läromedel som helst användas. Men def ställer mycket stora krav på attläraren verkligen följer de anvisningar som gäller, enligt Läroplan förgrundskolan 1980. Anvisningarna om aft undervisningen skall präglas avsaklighet och allsidighef är ju bindande. Det är alltså direkt tjänstefel omläraren använder sig av ett hjälpmedel på det sätt vilket man i varje fall harsagt att denna historiebok har använts. Jag vill påpeka att rektor är förman förpersonalen och har aft se till aft gällande anvisningar följs. I detta fall harjag hört sägas atf rektor förlitade sig på en som han tyckte bra kontakt mellanläraren och hemmet. Jag menar nog atf tillsynsskyldigheten sträcker sig lifeflängre än så. Om uteslutande av vissa läroböcker från läromedelsnämndenskatalog 12 (): Jag har ingenting atf erinra mof statsrådetspåpekande att läraren naturligtvis har en mycket central och egentligenavgörande roll när det gäller hur ett hjälpmedel uppfattas och kan utnyttjas.Men då kommer def andra problem in som statsrådet avslutningsvis berörde, dvs.kontakten mellan lärare och föräldrar. Men när föräldrarna inte vet vad mananvänder för material, är det svårt för dem att komma in i den rollen. Det här läromedlet karakteriserasav att ledande kända socialdemokratiska politiker, t. ex. ,beskrivs i ganska nedsättande ordalag, människor som sysslar med handel kallasnästari generellt för blodiglar och krämare, finansmän m. fl. Därför måste man säga atf varken språkbruk eller annat gör bokenanvändbar såsom bredvidläsningslitteratur. Det måste vara en lärare avytterligt märklig art som tycker aft boken är lämplig. Han skall i så fallanvända boken enbart för att korrigera missuppfattningar som den ger uttryckför. Det är kanske befogat att fillägga att i dennya läroplanen betonas kontakten mellan skola och hem pä ett betydligt meraklart och uppfordrande sätt än fidigare. Jag kanske också skall erinra om den proposition somriksdagen tog om rektors skyldighet aft samråda med föräldrar fillbåde äldre och yngre elever. Proposifionen tillkom för aft poängtera attföräldrar icke får lämnas utanför skolans verksamhet. Föräldrar och skola skallarbeta som kompanjoner när det gäller barns utbildning och fostran. Om förbättrad undervisning i skolan avseende konsten attupprätta självdeklaration 14RUNE (); Jag vill bara säga att jag ansluter mig tillden uppfattningen. Jag hoppas bara atf både skola och föräldrar skall leva upptill denna målsättning. Då kanske vi slipper en upprepning av att sådan härlitteratur används. Def är ändå så att boken finns - enligt mitt band i 44000-47 000 exemplar. Det är alltså infe fråga om någon enstaka bok, utan denfinns kanske spridd i stort sett överallt. Jag tycker aft man skall känna tilldet. Jag hoppas emellertid att statsrådet skall bli sannspådd isin förhoppning aft en god kontakt lärare-föräldrar skall leda till atf vislipper sådana här misstag i fortsättningen. 5 § Svar på fråga 1980/81:255 om förbättrad undervisning iskolan avseende konsten att upprätta självdeklaration har frågatutbildningsministern om han avser vidta åtgärder för atf förbättra skolansundervisning i hur man deklarerar. Arbetet inom regeringen är så fördelat aft def är jag somskall svara på frågan. Undervisning i frågor kring självdeklaration står väl iöverensstämmelse med gällande läroplan för såväl grundskola som gymnasieskola.Sådan undervisning - oftast i form av prakfiska övningar - förekommer också istor utsträckning. Som hjälpmedel för denna undervisning erbjuder () fillbaka skolorna gratis deklarationsmaferial, som ärspeciellt framtaget för skolbruk. Tofalupplagan sedan starten av det materialsom avser löntagardeklarationer är 845 000 exemplar. Jag delar således infeBonnie uppfattning att skolan infe har stått för någon undervisningi konsten atf deklarera. Den nya läroplanen förgrundskolan-Lgr 80-som gäller fr. o. m. /83 betonar ytterligareskolans uppgift att ge eleverna praktiska vardagskunskaper ochvardagsfärdigheter. Inom den ram som anges av läroplanen ankommer det på lärareoch elever vid varje enskild skola att avgöra hur undervisningen skall läggasupp. Som stöd för den lokala planeringen kommer successivt ett omfattandekommentarmaferial till läroplanen aft ges ut. Detta kommer bl. a. atf innehållametodiska tips och erfarenheter kring hur undervisningen kan läggas upp. Anf.16 (): Jag tackar statsrådet för svaret på min fråga, men jag kantyvärr inte säga att jag är lika nöjd med svaret på den som jag i huvuddrag ärmed statsrådets inlägg i tidningen om kvinnors möjligheter aft fägehör för sina synpunkter på den ekonomiska polifiken. De flestamänniskor känner en vånda i deklarationstider. jag merberor på bristande kunskaper om hur man deklarerar än på eventuellt dåligtsamvete eller oordning på sina papper. De flesta deklaranter är självlärda. Deflesta har lärt sig deklarera genom kontakter med taxeringsnämnder, avdeklarationsbilagan från skatteverket eller genom fidningarna. Skolan har ståttför en mycket liten del av de kunskaper som skattebetalarna har. Vilka de prakfiska konsekvenserna blir av att skolan inteundervisar i hur man deklarerar är det ganska lätt att förstå. Som exempel pådet kan jag nämna en undersökning som gjorde om vem i familjen somdeklarerar, och en undersökning som presenterade ihöstas visar att kvinnor i stor utsträckning inte deklarerar själva, ufan aftdet är mannen i familjen som gör det. Säkert är def också så att socialgrupp 3har sämre kunskaper än andra socialgrupper om skattesystemets möjligheter; desom gör de största avdragen har ju i regel i bästa kunskaperna. Jag skulle vilja säga att det är eft jämlikhetskrav ocheff jämställdhefskrav att få goda kunskaper i hur man skall deklarera. Jagkanske i det här sammanhanget också bör påpeka atf den deklarafionsbilaga somriksskatteverket skickar uf fill hushållen i regel adresseras till mannen ifamiljen, dvs. infe till kvinnorna, vilka i regel i större utsträckning änmännen är de som behöver bättre kunskaper. Jag tror att def höjer moralen atf kunna lagen, och jagtror atf många skulle avstå från att ställa upp på de svarta jobben, om dekände fill de framtida konsekvenserna av atf inte arbeta inom lagens ram och attinte betala skaft i den ordning som den skall betalas. erbjuder läroplanen möjligheter att i skolan fa uppfrågan om deklarationen. Det är i och för sig infe särskilt märkvärdigt aftläroplanen gör def. eftersom läroplanen erbjuder praktiskt taget allamöjligheter atf ta upp vad som helst inom skolans ram. Vad som är intressant idet här sammanhanget är vad skolan skall undervisa om. I sitt svar här hänvisar skolministern till detskolmaterial som avser de löntagardeklarationer som har trycktupp i över 800 000 exemplar. Men alla exemplaren har inte använts. Jag tycker def är en självklarhet att eleverna skall fålära sig aft deklarera, och jag kan inte förstå varför inte också skolministerntycker att det borde vara en självklarhet att varje elev får kunskaper i hurman deklarerar. Om förbättrad undervisning i skolan avseende konsten attupprätta självdeklaration Får jag först tacka för devänliga orden om någonting som egenfiigen inte har med frågan aft göra - detvar ändå roligt aft höra def. Jag instämmer gärna med i aft de flestaav oss känner vånda i deklarationstider. Jag har väl inte närmare funderat övervarför den våndan känns så svår. Men jag tror att def har atf göra med att defaren väldig massa lappar, att man är rädd för att räkna fel och att man intevet vad som skall stå på s. 2 och 4, osv. Det är nogriktigt att kunskaper behövs och atf övning ger färdighet. Omförbättrad undervisning i skolan avseende konsten att upprättasjälvdeklara-Uon jag ärinte kapabel atf göra så bestämda påståenden som gör om hurskolan fullgör sitt ansvar. Jag vet inte vad bygger def på,men jag föreställer mig att hon har någon grund för dessa ganska svepandepåståenden. har det gått uf 175 000 övningsdeklarationer. NärBonnie säger att alla dessa inte används, vore jag tacksam aft få tadel av def material som hon bygger sitt påstående på. Def är väl alldeles riktigt att moralen höjs ifall mankänner till lagar och förordningar. Jag vill avslutningsvis bara påpeka atfskolan ju också har undervisning i lag och räft. 18 (): Jag tror att def bästa exemplet när def gäller skolanssätt att fullgöra sina uppgifter är det brev som också statsrådet fickfrån om den deklarationsbilaga som man skickade ut tillskolorna. önskade atf deklarationsbilagan skulle användas istörre utsträckning än vad som är fallet, dvs.