prot · G40928 · 1980-12-31 00:00:00 — 12 § Bevarande av medeltida pergamentshandskrifter Föredrogs kuhurutskottets betänkande 1980/81:11 ombevarande av medeltida pergamentshandskrifter. Anf, 146TORE (): I det här ärendet kommer det inte alt blinågon votering, och på sätt och vis är väl inte detta något särskilt vikfigtinlägg, men del gäller ett ganska ovanligt område. En forskare som kommer till ulan alt kännatill samlingarna och beställer en volym för att läsa den kan bli mycketförvånad, när han får se volymens yttre. Han har ju beställt fram den för allläsa innehållet, om han klarar av att läsa sådan text. Det kan vara enkrånglig, gammal stil. Men när han ser bandet upptäcker han atl det är avpergarnent. Han upptäcker kanske också att det både på pärmens utsida och pådess insida finns det mest föriinderliga mönster, vackra färger, bokstäver ochkapitäler i gammal egendomlig stil, kanske tecknade porträtt av bekanta ochobekanta prelater eller andra herrar från medeltiden. Det finns noter,sångtexter, bibelcitat och annat. Hur kan det komma sig alt allt detta finns sammanbundetmed arkivets bevarade räkenskaper? Svaret är atl det var , var den store registralorn och skaltläggaren, hans söner och hans fogdarsom använde dessa böcker, när de skulle låta binda in handlingar från deritiden. Det är alltså blad från medellida böcker. Man kanske inle kan säga altdel var Vasatidens människor som gjorde inbindningen, men del var lade beslag på alla de här böckerna. Han samlade in allt vad som fanns avgamla fina skrifter i . finns dessa böcker delvis spridda i riksarkivet- inte samlade. Det är myckel egendomligt. Det rör sig ju om böcker ända från1000-talel i något fall. Det rör sig om böcker från 1100-, 1200-, 1300-och1400-talet. Delvis är det kända böcker, men del finns också en hel del som fåranses vara nytt material. Del kommer forskare från olika delar av världen somvill se på delta, och det säger sig självt att del är svårt att komma åt dethär materialet, när det är bundet på detta sätt. I har man visat stort intresse för sådana härskrifter. Först efter freden med 1809 uppstod intresset. Då skickademan från de arkivakter som behövdes för skallläggningen i Finland.Finländarna upptäckte medeltidsbladen kring arkivalierna, tog av omslagen ochhar nu på universitetsbiblioteketomkring 30 000 sådana bokblad av pergament. Detta gjorde alltså den unga finskanationen. I däremot har man fidigare ansett alt dessa medellida bokbladvar värdelösa, all de bara var omslag för all skydda arkivaklerna. harandra uppfattningar kommit till uttryck, och man har gjort undersökningar. På1920-lalel gjordes en sådan undersökning. undersökningar har ocksåförekommit. Det är inte så numera atl man i inle anser att de härhandskrifterna är värdefulla. Men vad som är märkligt är atl vi inte anser ossha råd atl göra delta arbete snabbare. Av kanske 100 000 blad är del bara någotlusental som har kunnat las fram. Jagtänker inte yrka alt skall anslå pengar, men man måste fråga sig omvi verkligen har råd att ha dessa arkivhandlingar på del här sättet. Är delriktigt att man skall ta loss omslagen? Somliga anser att de utgör en enhettillsammans med de räkenskaper som de omsluter. Men jag tycker all det sättetall resonera är myckel märkligt, och jag invänder mol del. Jag har själv iriksarkivet sett exempel på volymer från vilka omslaget tagils borl. Frånarkivsidan har det sagts att värdefulla marginal- och omslagsanteckningar dåkommer bort, men det behöver inte alls bli fallet. När man ombinder deräkenskaper del gäller i nya läderband, för man in och registrerar allt somskrivits. Man kan också la med foton av hur del såg ul. Den eller de forskaresom skall studera volymerna går alltså inle miste om någonting. Jagmåste djupt beklaga den oenighet som råder. Jag beklagar också atl vi somkullurnation inte har råd att utföra detta arbete. Det finns säkert storakunskaper om medelfida förhållanden, men del finns relativt sett få skriftligakällor alt gå fill. De som finns är mycket värdefulla för forskning ochkulturändamål. Jag hoppas att ekonomiskt skall komma på fötter så alldetta arbete kan bedrivas snabbare. Jag har ingetyrkande. Utbildningsutskottetsbetänkanden /81:1 om tjänster m. m. inom skolväsendel 1980/81:2 om opfikerulbildning 14 § Utbildning av cirkus- och varietéartister Föredrogs utbildningsutskottets betänkande 1980/81:3 om utbildning av cirkus-och varietéartister. Anf, 147 (): Cirkus och varieté - har vi råd med del? anser all del inle finns ekonomiskaförutsättningar för en satsning på inhemsk cirkus- och varieléutbildning, somenligt utskottet av flera skäl kan förväntas bli kostsam. Del är också klart alt del i dagens situafion, närregeringen går på slak lina och har påtagliga besvär med balansen, när Åslingbollar med miljarderna till näringslivet och när satsar på Barettaoch Stålmannen, kanske inte behövs så myckel mer cirkus i . För alt se seriöst på detta så är faktiskt cirkus- ochvarietéartister en alldeles speciell grupp människor. Deras framträdandenbygger varken på tal, sång eller musik, ulan del är utförandet i derasframträdanden som är det viktiga. Man brukar med ett gemensamt namn kalla dennagrupp av artister för skådeartister. Den gamla, genuina cirkuskonsten bygger på ett grundnummersom övas in till suveränitet. Det förutsätter tidig övning, disciplin och eninriktning sä smal atl den naturligtvis är svår alt förena med våraulbildningspoliliska målsättningar. Inom idrotten däremot har vi accepterat alt eliten ärberoende av bredden/basen och vice versa. Inom alla områden är det naturligtvispå samma sätt. För att få några mycket skickliga, måste vi också ha mångaintresserade som förslår att uppskatta svårigheterna och skickligheten. Vi har accepterat atl del ges möjlighet altvidmakthålla ell stort intresse för en idrottsgren inom gymnasieskolans ram.Jag tänker t. ex. på bandy-, ishockey- och orienleringsgymnasier. Även inom kulturområdet skulle den typen av"andningshål" kanske kunna bidra till att fler fullföljer engymnasieutbildning. Vi har ju redan filmgymnasium, och del finns musiklinjerinom gymnasieskolan. Varför inle också en skådeartistlinje? Kanske skulle ensådan utbildning kunna byggas på med specialkurser efter gymnasieskolan. Gymnastikundervisningen i skolan beslår nästanuteslutande av bollspel, och lävlingsinslagen dominerar. Atl arbeta fillsammansför alt bygga upp ett nummer, att uppleva kulturvärdet i atl träna tillsammansoch atl framföra det gemensamma arbetsresultatet, det skulle inom gymnastikundervisningennästan innebära en skolreform. Vi talar om fantasi och om vårt samhälles behov av kreativamänniskor. Del är ju idéer och entusiasm som vi saknar. Samhället och skolansnarare förkväver än stimulerar kreativitet. Att känna på och öva olikadiscipliner är pedagogikens grund. Därur växer intresse, och intresset är geni. Tänk all inom skolans ram få pröva på alt vara lindansare,buktalare, att jonglera, trolla, öva clownnummer och akrobatik, lägga maskeroch sminka Utbildning av cirkus- och varietéartister Utbildningav cirkus- och varietéartister Varför använder inleföreningslivet mer av detta för all utveckla ungdomarnas kreativa egenskaper? ISverige är det utmärkande för äldre människor all vi inle lar del. Vi är hämmade, förkrympta i vår känsloullevelse. Jag vill ge ett exempel. Gruppakrobatikförutsätter en ingående kunskap om den egna kroppen, dess prestationsförmågaoch uthållighet, men framför allt handlar det om tillit - tillit tillkamraternas stöd - och en naturlighet i kroppskontakten. Enutbildning som stärker självkänslan, tränar förmågan all arbeta i grupp, tränardet målinriktade arbetet, gör att eleverna vågar framträda och all de uppleverden egna kroppen och andras kroppar på ell naturligt sätt, det är en utbildningsom vi har brist på i dagens samhälle. Trotsatl motionen nu avslås kommer arbetet med all genomföra intentionerna i den atlpå olika sätt gå vidare. genomfördes en försöksverksamhet i Örebrofolkpark med två och en halv veckas träning av vanliga barn icirkusulbildning, med myckel lyckat resultat, och det försöket kommersäkerligen att fortsätta . Furuviksbarnenutanför har funnits vid det här laget. tränas ellfemtiotal barn två . Sedan ger manföreställningar . Det är ingen elituppvisning, utan alla somvill får vara med. Några av de barnen har sedan blivit världsartister, andrahar blivit glada amatörer som fungerar till glädje för människorna i detsamhälle där de verkar. Gävlehar gamla traditioner som cirkusstad, och förslaget i den här motionen äringalunda orealistiskt. En folklig kultur med svensk profil kan vara en överlevnadsmöjlighelsom alternativ till ett utslätat nöjesliv, så mördande tråkigt ochpassiviserande som det ser ut i vårt svenska samhälle . Samhälletskostnader för skadegörelse måste vi betala, del är kostnader fördestruktivitet. Har vi råd att inte salsa på kreativitet och livslust? 148 (): Jag tror alt man måste beteckna de förslag som finns i den här motionensom orealistiska. Om vi hade rikligt gott om pengar, kunde man väl pröva alt inågra gymnasieskolor ha något slags linje för dem som vill bli cirkusarlister,med olika varianter på specialiteter. Men det skulle bli så våldsamt dyrt attdet, i när vi tvingas till allvarliga ingrepp i skolväsendel ibesparingssyfte, vore omöjligt atl genomföra de här tankegångarna. Remissinstansersom utskottet har talat med säger att del är mycket Billigare att betalautbildning för svenska blivande cirkusarlister vid skolor utomlands. Det finnssådana, och arbetsmarknaden i världen är inle större än att man kan samordnautbildningsinsatserna i eller i hela världen för de här människorna. Av det skälet vill jag, utan alt på något sätt förringa det intressesom kan finnas för den här verksamheten, ändå säga alt har vi ingamöjligheter att starta någon form av sådan utbildning i . Anf, 149 (): Jag vill svara att här talar vi faktiskt om två olikasaker, bredden och eliten. Vi måste börja med bredden för alt kunna få fram ettlitet fåtal som blir eliten. Elitutbildningenhar vi ett för litet underlag för i , det tror jag också, ochnaturUglvis blir det här fråga om en avvägning: Skall vi kunna ge en sådanyrkesutbildning all vi får fram en fullfjädrad cirkusartist i ? Det trorjag kanske inle riktigt på heller. Man har försökt det på nordisk bas men manhar släppt den tanken, tyvärr. Menjag menar att det inte alls är säkert atl det behöver bli så dyrt. Man kan gåolika vägar. Mankan använda olika delar av det som ingår i en cirkus- och varieléartists breddför att utveckla just de egenskaperna hos barn som är intresserade av det. Jagtror inle alt del behöver kosta mycket - förlåt all jag har en annanuppfattning - om del exempelvis blir en gren inom gymnasieskolan. Vi behöverinle ha världens skickligaste artister som lärare. Vihar f. ö. utomordentligt skickliga cirkusartister som är äldre och inte kanfortsätta sin yrkesutövning men som gärna vill ge av sill kunnande ål nyagenerationer. De har också en så genomtänkt samarbetsideologi i sitt arbetssättatl jag tror att hela deras personlighet och utstrålning skulle tillföra våraungdomar många kvaliteter. Närdet gäller dem som skall gå vidare till en yrkeskarriär tror jag emellertid attvi måste hitta andra former. Vikommer att gå vidare med det här arbetet, och jag tror all det går att hittaöppningar. Synskadades möjligheter till hög-skoleiitbildning 15§ Synskadades möjligheter till högskoleutbildning Föredrogsutbildningsutskollels belänkande 1980/81:4 om synskadades möjHgheler tillhögskoleutbildning. Anf, 150 INGA (vpk): Motion 1322 från vpk är en kort men mycket viktig motion. Den tar uppde synskadades möjligheter all studera vid universitet och högskolor. /79 fanns det bara 98 synskadade inom den högre utbildningen. Dennalåga siffra skulle kunna stiga betydligt om det fanns praktiska möjligheter förde synskadade att studera. Det finns många hinder , både praktiska ochekonomiska. Motionenhar sänts ul på remiss till UHÄ och AMS. Av remissyttrandena kan man läsa utatt det är högskolan som har ansvaret för de handikappades helautbildningssituation. När del gäller den yrkesinriktade utbildningen Synskadades, möjligheter till högskoleutbildning svarar AMSför de kostnader som är förenade med inläsning av litteratur. Både UHÄ och AMSär tydligen överens om att högskolan bör la över det totala ansvaret förlitteratur till de synskadade. Frågan om en överföring från AMS till UHÄ harockså diskuterats mellan de berörda verken. Av utskottets skrivning kan man få intrycket all dettaegentligen inte är något problem. Men jag har varit i kontakt med desynskadades förening- den avdelning som heter Unga synskadade - och där sägerman att det visserligen heter att högskolan har ansvaret för undervisningen förde synskadade men atl del i praktiken ser helt annorlunda ul. Vissa högskoloranser sig inte ha råd att bekosta de utgifter som är förenade med att synskadadeelever studerar där. Man har helt enkelt inle råd, heter det. I och med detta finns del ingen som helst garanti för desynskadade atl kunna studera vid universitet och högskolor. Det har med andraord inte fungerat så som man förleds att tro om man läser utbildningsutskollelsbelänkande nr 4. Vpk kommer atl följa denna fråga mycket noga. Den ärprincipiellt viktig, och det är också en rättvisefråga. Men mot bakgrund av altdet ändå försiggår överväganden i fråga om vem som skall ha del totalakostnadsansvaret avslår vi från att yrka bifall till vår motion. Jag vill, herr talman, än en gång poängtera hur viktigtdet är att man ställer resurser till förfogande för produktion av läromedeltill synskadade så alt de får en möjlighet atl studera och atl de synskadadegaranteras sludielitleratur på för dem tillgängliga media. Anf, 151 (): Med anledning av min motion vill jag säganågra ord om de synskadades problem när del gäller högskolestudier, och jagskall därvid försöka att inte upprepa vad Inga Lanlz redan har sagt. /79 studerade endast 98 synskadade viduniversitet och högskolor, vilket är ett mycket lågt antal. Jag tror altsiffran skulle vara betydligt högre om fler synskadade gavs möjlighet altstudera. Det är AMS som via utbildningsbidrag bekostar de synskadadeslitteratur vid universitet och högskolor, och detta innebär att studierna måstevara yrkesinriktade, vilket medför en snäv begränsning. De synskadade har inlesamma möjligheter som andra att själva välja vad de vill studera. Om inte AMSgodkänner valet av ämne, beviljas inget utbildningsbidrag, och då täcks intekostnaderna för atl anpassa böckerna till ell för synskadade tillgängligtmedium (punktskrift eller kassett). Därmed får de synskadade inga böcker. UHÄutbetalar emellertid medel till s. k. lektörshjälp, vilket innebär alt någon -oftast en studerande i någon utbildningsgrupp - får ersättning för inläsning avmindre omfattande material, dvs. kompendier, slenciler och sådant, dock inlehela böcker. Om den synskadade har ett arbete kan AMS bevilja bidragtill fortbildning, förutsatt atl del anses nödvändigt för att den synskadadeskall kunna fortsätta sitt arbete. Men om den synskadade vill studera för atlöka sin allmänbildning eller för all byta arbete, ges inget Utskottethar avstyrkt min motion, men jag tycker all man har behandlat motionen seriöstoch att skrivningen i betänkandet inger visst hopp . UHÄsäger i sitt remissyttrande atl högskolan har ansvar för alt de synskadade somstuderar vid högskolan skall få den hjälp de behöver. Man har också ianslagsframställningen /82 lagt fram förslag som syftar till atl ge deenskilda högskoleenheterna större möjlighet att möta behoven av insatser för degravt handikappade. Vi slår ju nu också inför , och jaghoppas att man med de pengar som högskolorna får kommer att kunna tillgodose déhär behoven. Ulskollelanför också atl man anser del angelägel alt synskadade skall få störremöjlighet att studera vid universitet och högskolor, och jag får alltså nu nöjamig med delta och hoppas på en snar förbättring och förändring för desynskadade när det gäller fortsatta högre studier. Jag kommer dock att medstort intresse följa den här frågan och bevaka den i . Nr 28 -': 152 (): Del finns egentligen inget mer atl tillägga, utan jag vill barakonstatera alt utbildningsutskottet naturligtvis också kommer att följa den härfrågan - det är alltså inte bara ni motionärer som kommer alt göra del. Jaghar inte förnekat atl ni i sak har rätt, men del är en fråga om resurser.Margot kräver ökade resurser i sin motion, och det går inle atlanvisa sådana i då vi tvingas till allvarliga ingripanden i besparingssyfte. Detär utomordentligt angeläget all vi får resurser till dehandikappade, så atl vi kan ge dem ökade möjligheter atl komma tillhögskolestudier, och jag kan försäkra kammaren att vi inomulbildningsut-skotlel kommer att göra allt vad vi kan för all lösa problemen inomde ekonomiska ramar vi har och med de medel vi kan förfoga över. 153 (): Låt mig bara kort replikera: Jag menade inte ökade samlade resurser,utan ökade resurser för just den här gruppen, de handikappade, som ju ändå äreftersatt när del gäller högskolestudier. De synskadade har väldigt begränsadeyrkesområden just på grund av all de har saknat litteratur.De saknar helt enkelt möjligheter atl studera. Qmkakan krymper och blir mindre, får man ju försöka fördela den rättvist. Jagtror inle alt jag, som har skrivit motionen, utbildningsutskottet och dessordförande har olika syn på den fördelningen. Med tanke på utskottetsintentioner tror jag att vi med gemensamma ansträngningar skall kunna fördeladel här rättvist. Föredrogs utbildningsutskottets betänkande1980/81:5 om handikappvänliga högskolelokaler. Anf,154 (): Min motion 1979/80:1306 om handikappvänliga högskolelokaler, sombehandlas i utbildningsutskottets betänkande 1980/81:5, har fått en mycketseriös behandling av utskottet. Det är jag naturligtvis tacksam för. Utskottethar inhämtat yttrande från såväl som universitets- ochhögskoleämbetet (UHÄ). anser att en kartläggning avbefinfliga högskolelokalers tillgänglighet för handikappade studerande ärnödvändig för att man skall kunna hänvisa dessa studerande fill lämplighögskoleort. ÄvenUHÄ delar min uppfattning atl informationen till de handikappade börförbättras, så att de lättare kan få information om var svårigheterna attstudera är minst. Imin motion pekade jag på alt del vid varje högskola finns en lokal- ochutrustningsnämnd - även skyddskommittéer - som skulle kunna få till uppgift attgöra den här kartläggningen. Delta har UHÄ tagit fasta på och menar att dessakontaktpersoner i handikappfrågor, som finns vid varje högskoleenhet, börsammanställa dessa uppgifter. Detta är bra och som sagt pekade jag i motionenpå samma möjlighet. Trots detta tror jag - efter att ha fått ytterligaresynpunkter från de direkt berörda fysiskt handikappade och andra inomhögskolorna - att denna inventering bör göras från vissa enhetligautgångspunkter för atl bli jämförbar mellan olika högskolor. Uppgifter omhörselslingor och eventuella åtgärder för att underlätta för de synskadade ochi vilken omfattning detta har beaktats är exempel på sådana saker som skallfinnas med. I sitt remissyttrande har också anfört alt denanser alt "en sådan kartläggning och en därpå grundad informationsinsatsbör göras av UHÄ". delar jag den uppfattningen och hoppas att UHÄ ärberett all ikläda sig del övergripande ansvaret på denna punkt. Brister isamordningen kan på så säll lättare avhjälpas. Desvårigheter som utskottet befarar kan uppstå beträffande uppgiften atl hålla eninformationsskrift aktuell i vad gäller lokalbeslåndet m. m. måste givetvisöverbryggas. Måhända kan en omfattande informationsskrift bli svår att hållaaktuell, varför ell komplement kan bli nödvändigt. En enkel men effekfivhandikappsguide kan visa sig vara lösningen. Den behöver inte bli så kostsamoch kommer med all säkerhet att tjänas in genom alt man undviker gamla ochinaktuella uppgifter. Jag kan med glädje konstatera atl utskottet och remissinstansernatydligen är helt inne på samma linje som jag skisserat i min motion. Det ärviktigt att konstatera detta, eftersom utskottet hemställer atl skallavslå motionen. Qm man läser helautskotlsbetänkandet med dithörande remissyttranden från såvälbyggnadsstyrelsen som UHÄ kan man snarare slå fast atl mina mofionsyrkanden, sånär som på en punkt, är fillgodosedda i utskottsbehandlingen. Vad jag avser ärde tre sista orden under p. 3 i motionen, nämligen "med dithörandebostäder", vilket syftar på att man skall ta största möjliga hänsyn tillde handikappades behov vid uppförandet av nya högskolebyggnader och bostäder.Jag förutsätter emellertid att även de kommunala beslutsfattarna i deftaavseende skall visa sig samarbetsvilliga. Därmed, herr talman, vill jag än en gång konstatera att defysiskt handikappade som framgent kommer atl söka sig till våra högskolorkommer att få del betydligt lättare atl genomföra sina studier sedan hänsyntagits till de problem som aktualiserats i motionen. Jag har inget yrkande. Utskottets hemställan bifölls. Föredrogs utbildningsulskottelsbetänkande /81:6 om gymnasieskolan. Anf, 155 (vpk): Vpk har i det här betänkandet bara attförsvara ett enda delyrkande i en motion om åtgärder mot ungdomsarbetslösheten.Detta enda yrkande gäller ett förslag att elever skall tas in både höst och vårtill gymnasieskolans yrkesinriktade kurser. Tanken är att detta skall kunnaunderlätta genomförandet av den praktiska delen av utbildningen. De oUkanivåerna vad avser praktiken skulle kunna genomföras med ett mindre antalelever åt gången. Det skulle dessutom bli lättare all skaffa fram jobb om deutbildade kom ul från skolan . Möjligheterna att över huvud taget skaffa fram jobb åtungdom ser ju tyvärr nu ännu mindre ul än då motionen skrevs. Framför allt ärsituationen mörkare än någonsin i mitt hemlän, . På demellansvenska bruksorterna kommer kanske ingen arbetssökande atl finnas kvaralls om stålkrisen och skogsindustrins kris får fortsätta att verka som . Men det är inte denna allvarliga fråga som skallavgöras. I belänkandet hänvisas till att gymnasieutredningen skall överväga ellsystem med kontinuerlig intagning till gymnasieskolan. Vi får hoppas att denutredningsuppgiften skall lösas snart i den angivna riktningen. Jag har inget yrkande. Anf, 156OVE (): I motion 1979/80:888 har vi framfört krav påalt statsbidragsbestämmelserna skulle utformas så att handikappade eleversextra kostnader för transporter, personell assistans och tekniska hjälpmedelkan läckas med Som framgår av utskottets betänkande kan efter SÖ:sprövning i varje särskilt fall ersättning utgå för att tillgodose handikappadeelevers behov,av tekniska hjälpmedel och organisatoriska stödåtgärder och föranskaffning av visst material. Men utskottet konstaterar också att endast endel av den beräknade kostnaden för personell assistans har kunnat täckas avstatsbidrag. Trots delta konstaterande avstyrker ett enigt utskottmotionsyrkandel. Utskottet hänvisar därvid till att statsrådet avseratl ta initiativ till en översyn av statsbidraget till gymnasieskolan. Eftersomden översynen anmäls i samband med besparingsproposilionen 1980/81:20, är jagrädd för atl det blir en reform som får direkt negativ betydelse för dehandikappade elevernas möjlighet till stöd. När nu varje kommun i del härlandet får sämre statsbidrag för skolverksamheten genom alt statsbidraget tilllärariöner minskar men också genom alt investeringsbidragen dras ned, belastaskommunerna direkt med betydligt större kostnader än . Risken är nu atlundervisningsmöjligheterna för handikappade elever försämras. De elever sombäst behöver undervisning kan bli de hårdast drabbade. Menar vi allvar med attintegrera handikappade elever i den normala skolundervisningen måste vi varaberedda alt ställa upp och ta ansvaret, även ekonomiskt. Det räcker inte medvackra ord utan det krävs handling i form av ekonomiska resurser. Det borde vara naturligt och självklart att samhället isin helhet - i form av staten - log det övergripande och fulla ansvaret förhandikappade gymnasieelevers skolkostnader.