prot · G40930 · 1980-12-31 00:00:00 — Dä glömmer man atl mångakvinnor har precislika stor försörjningsbörda som männen. Och glömmer man alt väldigt många idetta samhälle fäster mycket stor vikt vid rätten till arbete -den anses som endel av vad som är självklart, av vad som stärker självkänslan och är nödvändigtför all man inle skall känna sig åsidosatt. Rätten lill arbete måste ocksågälla kvinnorna. En del av den arbetslöshet som drabbar kvinnorna ärganska svåråtkomlig, mer svåråtkomlig än männens. Nästan alla män är juheltidsanställda, medan nära 1 miljon kvinnor jobbar på dellid. Och del är inteovanligt all man löser sysselsättningsproblemen inom såväl detaljhandeln somkommunerna och landslingen med atl minska arbetstiden för de redan deltidsarbetande.Det är utåt sett ingen dramatisk förändring som då inträffar. Men för deenskilda kvinnor som drabbas kan del betyda all hela inkomsllrygghelenförsvinner, alt de sociala förmånerna tas borl. Antalet deltidsanställda som vill ha mer arbete men sominle får del av arbelsmarknadsskäl är 95 000. Vi har aldrig någonsinunder oktober månad haft en sådan hög siffra. Flertalet av dessadeltidsanställda är kvinnor. Den arbetslösheten talar vi ganska sällan om, menäven den fordrar naturligtvis vår uppmärksamhet. Regeringens politik bäddar för arbetslöshet. För förstagången sedan 1930-lalel går en svensk regering med öppna ögon in i enarbetslöshelspo-litik, som i mycket stor utsträckning kommer atl drabbakvinnorna. Jag vet att del finns oerhört många kvinnor inom de borgerligapartierna som är djupt oroliga över denna utveckling. De borde höja sina rösteroch kräva en annan ekonomisk politik än den som regeringen står för. Skulle deförena sig med oss i det kravet, skulle del också finnas förutsättningar fördet som talade om - en optimism i del svenska samhället. Besparingar i statsverksamheten, m. m. (omfattningen ochinriktningen av besparingarna) I detta anförande instämde , , , Calarina Rönnung, , ,, , , , , , , , iKumla, , , , , , , , , , , , ,, , , och (alla s). 87CHRISTER (): av borgerligt styrebefinner sig svensk bostadsförsörjning i en djup kris. De olika borgerligaregeringarna har under de gångna fyra åren intagit en passiv hållning tillproblemen på bostadsmarknaden och därigenom medvetet låtit krisen drabba alltfler människor. Bostadsbyggandet sjunker som tiotusentalsmänniskor står ulan bostad. Den nya bostadsbristen drabbar i första handbeialningssvaga grupper. För de kapitalstarka däremot ökar valfriheten,eftersom rätten till en god bostad numera är en fråga om tillgång lillkapital. Besparingar i statsverksamheten, m. m. (omfattningen ochinriktningen av besparingarna) bostadsbyggandetinnebär också alt kapaciteten i vår ekonomi inle har utnyttjats. Följden harblivit att folkhushållet, t. ex. 1977 och 1978, har förlorat miljarder och allstatsfinanserna försämrats. Målet är inte längre all föra en socialt inriktadbostadspolitik. Regeringen tycks acceptera bostadsköer och ellrekordlågl bostadsbyggande. Så sent som valrörelse sade man inte behövde ta marknadsinriklade bostadspolitik påallvar. har och övergivit sinabostadssociala målsättningar, och en anpassning har skett till moderaternaskrav att bostaden skall vara en handelsvara. Socialdemokraterna ser bostaden som en socialrättighet. Vi kan aldrig acceptera en utveckling borl från de bosladssocialamålen. Vi beklagar därför alt den enighet som länge rått mellansocialdemokraterna och miltenpartierna om den sociala bostadspolitiken nu gåtlförlorad. Prognoserna pekar mot ett fortsatt ras i bostadsbyggandet.Av de 48 000 lägenheter som kommer alt byggas är det bara 15 000lägenheter som byggs i flerfamiljshus. I många län kommer byggandet avlägenheter i flerfamiljshus inle ens alt nå upp till hälften av vad somplanerades . Del byggs nu så få lägenheter i flerbostadshus måste gå tillbaka lill krisen under 1930-talel för alt hitta någotliknande. Bostadsminislern har alltså misslyckats medatl klara regeringens målsättning, där man talade om en ram på60 000 påbörjade lägenheter. av borgerligt styre har detsammanlagt byggts färre lägenheter i flerfamiljshus än som byggdes under ettenda av de som del socialdemokratiska miljonprogrammet omfattade. I förhållande lill de borgerliga regeringarnas deklarerademål har vi erhållit ell underskott på 27 000 lägenheteroch i förhållande till bostadsslyrelsens behovsanalys 47 000 lägenheter. I en situation när lusentals människor står i bostadsköoch 124 kommuner i landet - en ökning med 16 kommuner -redovisar ett underskoll på bosläder, låter regeringen bostadsbyggandet sjunka.Detta är siffror som publicerat. Och de här bristproblemenkommer all förvärras under 1980-lalet, när 1960-lalels stora ungdomskullarkommer ul på bostadsmarknaden. De vackra orden regeringsdeklaration är redan glömda.Där talar man om alt bostadsbyggandet behöver öka och atl de svaga grupperna påbostadsmarknaden behöver en starkare ställning. Del låga bostadsbyggandet och de ständigt stigande hyrornaär en följd av alt byggnadskostnaderna har ökat snabbt sedan slutet av 1976.Byggkostnaderna har ökat . Här har vi också en orsak fillall vi, trots bostadsbristen, slår med lomma lägenheter i delar av landet.Vanliga människor har inte råd alt efterfråga nyproducerade lägenheter. Framlill ökade lönerna snabbare än hyrorna. Därefter har utvecklingen varitden motsatta. Regeringensinflationspolitik har naturligtvis bidragit till den negativa utvecklingenpå hyres- och bostadsmarknaden. Läget förvärras av att den borgerliga regeringen har förten medveten politik i syfte all urholka bostadsbidragen. Under de senaste årenhar nära 200 000 hushåll, varav 174 000 barnfamiljer, mist rätten tillbostadsbidrag. Med regeringens politik kommer den utvecklingen tyvärr altfortsätta. Man kan alltså konstatera att det byggs för få bosläderoch all del som byggs inte riktar sig till de människor som står ulan bostad. Del sjunkande bostadsbyggandet har medfört en successivnedrustning av produktionsapparaten. Kapaciteten inom byggmalerialindustrin harminskal. Yrkesarbetare har lämnat branschen, och på mindre orter försvinnerbyggföretag. Bryts inte denna negativa utveckling kommer det inle all varamöjligt all snabbi öka bostadsbyggandet den dag vi får en regering medbostadssociala ambitioner. När man går mot sämre lider är det en klokpolitik alt öka bostadsbyggandet. Då Undrar vi bostadsbristen som viförbättrar sysselsättningsläget. Bostadsbyggandet är en motor i svensk ekonomi.Det beror på all virke, cement och de flesta andra komponenter som behövs förall bygga och inreda hus är tillverkade i . Ökar vi bostadsbyggandetblir del flera arbetstillfällen både på byggen och i industrin. Bostadsproduktionär både arbetskraflsintensiv och imporlsnål. Att stimulera ekonomin genom ettökat bostadsbyggande påverkar inle nämnvärt bytesbalansen. 10 000 nya lägenheter ger 15 000 jobb i industrin. Menregeringen vägrar atl sätta in bostadspolitiken i dess näringspolitiskasammanhang. I sparplanen räknar ekonomiministern med - och han får stöd avfinansutskottets borgerliga majoritet - all bosladsinvesteringarna skallsjunka 1980 och med 1981. Regeringen planerar alltsåinte att öka bostadsbyggandet, trots växande bostadsbehov och försämrade konjunkturer.Och del är en utveckling som en av regeringens företrädare i dagens debatt harapplåderat. För socialdemokratin är det ett övergripandemål att hela folkel skall sättas i arbete. Vi skall arbeta oss ur denekonomiska krisen. Ett viktigt led i denna politik är atl öka bostadsbyggandet. För atl öka bostadsbyggandet föreslårsocialdemokraterna följande: Produktionskostnaderna skall tillfälligt minskas för delägenheter i flerfamiljshus som påbörjas från och hela1981. Detta skall ske genom atl byggmomsen slopas. Den garanterade bostadsräntan vid hyres- och bostadsrättskall sänkas till . En tvåårig uthyrningsgaranii skall införas enligt sammaregler som gäller för hyresförlusllån. Detta görs för all ingen byggherreskall bli stående med outhyrda, nyproducerade lägenheter. Kostnadskontrollen skall skärpas. Detta är nödvändigt omman vill vara säker på atl de lägre produktionskostnaderna kommer hyresgästernalill del och inle hamnar i byggherrarnas fickor. I den socialdemokratiska reservation som fogats lill Besparingar i statsverksamheten, m. m. (omfattningen ochinriktningen av besparingarna) 10 protokoll 1980/81:29-31 Nr 30 finansulskollels betänkande nr1980/81:10 har. vi redovisat en politik som Torsdapenden dämpar kostnadsutvecklingen, ökarbostadsbyggandet och skapar fler Jag ber all få yrkabifall lill den reservationen. Besparingar i statsverksamheten, m. m. (omfattningen ochinriktningen av besparingarna) 88MARIANNE (): skrev i sin regionalpolitiska motion: "---- enviktig regionalpolitisk uppgift under 1980-lalel blir att tillförsäkra glesbygdsbefolkningentillfredsställande arbetsmöjligheter och service. Del krävs nu verkligakraflålgärder för atl inle glesbygden skall glesas ul ännu mer." Förgäves har jag letat efter några kraftåtgärder iregeringens besparings-plan. Jag kan inle hitta några åtgärder alls, som skullekunna förbättra människors villkor i glesbygden. Tvärtom, förslag efter förslagurholkar slödel lill glesbygden, förslag efter förslag försämrar människorsvillkor i de redan sä svaga regionerna. Men detta hindrar inle regeringen atl presenterasparplanen som "klart inriktad på atl skydda de svaga grupperna och atlden har en klar social profil". Nej, orden spar man inle på, inle hellerpå löften, som sedan ulan några större svårigheter överges i handling, löften,givna av en regering som i modern tid överger målet om denfulla sysselsättningen och ger sig in i en arbetslöshetsskapande politik, enarbetslöshet som enligt konjunklurinstitulels beräkningar troligen kommer attuppgå till . Detta kommer knappast att leda lill någon regionalutjämning. Ökad arbetslöshet kommer tvärtom all ställa landsändar motlandsändar och grupper mot grupper. En ansvarsfull regionalpolitik skall syfta lill all skapabalans mellan olika regioner i landet när del gäller förhållandel mellanantalet varaktiga arbetsplatser och antalet arbetssökande. En regionalpolitiksom tar till vara arbetskraftsresurserna där de finns besparar statskassanmyckel. Priset per varaktigt arbetstillfälle torde vara lägre änkostnaderna tillfälligt lösa problemen på annat sätt. Besparingsplanens förslag präglas av defensiva åtgärdermed kort perspektiv, som knappast minskar konflikten mellan målet för denekonomiska politiken och regionalpolitiken. De är generella lill sin natur,bygger inle på bedömningar och glesbygdens särskilt utsatta situation. Dettakan få allvarliga konsekvenser. långvarigt uppbyggnadsarbete inomregionalpolitiken hotar alt raseras med långtgående samhällsekonomiskakonsekvenser. De stora insatser som ännu återstår och som är möjliga allgenomföra kan inte förverkligas. En sådan politik stämmer illa med utfästelsen i 1979 årsregeringsdekla ration där del slår: "--- den framgångsrika sysselsättningspolitik som bedrivitsunder skall fullföljas. Atl skapa regional balans ochsysselsättningsmöjligheter i alla delar av landet är ett betydelsefulltfördelningspolitiskt mål." Låt mig ta några exempel på hur hårtregeringens olika sparförslag slår mol människorna i glesbygden. Vi vet all glesbygden har proportionellt sett fler äldremänniskor och fler förtidspensionerade än andra delar av landet. Dessamänniskor har i allmänhet dålig köpkraft och svag skatleförmåga. De ändradereglerna för beräkning av basbeloppet, som urholkar värdesäkringen avfolkpensionerna, ATP, yrkesskadeförsäkringen och förtidspensionerna, kommer atlytterligare försämra villkoren för dessa människor. Förtidspensioneringen ärredan dubbelt så stor i mitt eget län, , som riksgenomsnittet ochkommer bara alt öka, medan beloppen minskar. De svaga kommunernas ekonomiförsämras ytterligare genom förslaget om de minskade statsbidragen. Det lederlill all kommunernas service försämras och redan undersysselsatta grupperförlorar möjligheten lill ell arbete. Vart tog de kraftfulla åtgärderna vägen som såvältaligt beskrev och tyckte var så nödvändiga i sin motion? Menade de kanskede medel för beredskapsarbeten som kraftigt har skurils ned ?Eller måhända den 40-procentiga nedskärning av arbetsmarknadsutbildningen somdrabbade ? Både beredskapsarbetena - särskilt de som går tillbyggnads- och anläggningssektorn - och arbetsmarknadsutbildningen har haft storbetydelse för de nordligaste länen. All nedskärning känns därför extra mycketinom dessa områden. Andra exempel på besparingar som slär särskilt hårt iglesbygden är de förslag som regeringen lägger fram inom utbildningsområdet.Jag tänker på förslaget om att höja basresursmedellalel på mellanstadiet i resp.län. Avsikten är därmed all öka klasslorleken på mellanstadiet. Det finns storrisk alt detta kommer all gå ul över glesbygdsskolor, eftersom det är de somväsentligen drar ned medellalsberäkningarria inom ett län. Genom all lägga nedglesbygdsskolor kan man mycket snabbi höja basresursmedeltalen. Qm regeringens mål är all behålla glesbygdsskolornaåterstår all öka klassmedellalet i länens tätorter. I län med många små skolor,som t. ex. , kan effekten då bli atl klassmedeltalet i tätorternafår höjas kraffigt för atl man skall nå den ekonomiska effekt som regeringenavser med sitt förslag. Det går inte all utesluta all höjningen påmellanstadiet kan leda till alt medeltalet där blir t. o. m. högre än påhögstadiet i tätorterna. Hur stämmer dessa förslag med värnet om de svaga isamhället? Hur stämmer det med talet om kraftfulla åtgärder för alt räddaglesbygden? Skogen är av stor betydelse inom skogslänen i norr. Delhar talats väl om tillvaratagande av skogsresurser, vidareförädling m. m., menockså inom skogen får regeringens propositionen negativa effekter. ex. indragning av bidraget lill skogsodlingsålgärder på nedlagdjordbruksmark. Summan är måhända liten, men de reella behoven för skogsvårdandeåtgärder överstiger vida vad den totala bidragsramen tillgodoser. Det kandessutom ifrågasättas om den tilltänkta åtgärden-främjar syftena medbesparingar i statsverksamheten. I själva verket kommer del i stället atl påsikt ge svåra produktionsförluster. Men vad bryr sig regeringen om delångsiktiga verkningarna när man kan spara 4,5 milj. De snartutnötta orden "offensiv näringspolitik" och "aktiv regionalpoli- Besparingar i statsverksamheten, m. m: (omfattningen ochinriktningen av besparingarna) Besparingar i statsverksamheten, m. m. (omfattningen ochinriktningen av besparingarna) tik",som tillsammans skulle rädda , blev i stället lill avisering om minskalstöd lill de regionala utvecklingsfonderna. Höjda skatter på olja, bensin ochel, som enligt regeringsdeklarationen skulle kompenseras så all de som bor iglesbygden inle får en i förhållande till andra försämrad situation, blev tillkraftigt fördyrade transportkostnader för den enskilde. För hur långt räcker120 kr./år för dem som har ell pendlingsavstånd på ca 8 mil per dag? Förslaget om indragna färjor går ut över de fattigaglesbygdsborna, sade en av de borgerliga representanterna här i itisdags. Det är sant! I skulle många människor få betydligt längrearbetsresor om färjorna dras in. Del finns en cynism i regeringens agerande.Det är nästan så man frestas tro att inställningen är den att de glest bebyggdaområdena i landet kan behandlas hur som helst. Eller kan insikterna vara sådåliga atl man inte förstår förslagens konsekvenser? Man sparar också in på väganslagen, trots alt de betydermyckel både ur sysselsättningssynpunkt och som livsåder för näringslivet. Ja, detta var ell axplock ur besparingsproposilionensförslag, för all visa hur regeringen verkligen behandlar de svagaste isamhället, hur man sviker sina löften och hur kraftfulla åtgärder blirtill intet, när den får del av regeringsmakten. Jag är medveten om den kris landet befinner sig i. Jag ärpå del klara med att vi måste spara. Men del skall inte vara ett sparande somökar klyftorna utan ett sparande som fördelar bördorna rättvist mellan olikadelar av landet och olika grupper av människor. Jag känner en djup oro för min landsända, förmänniskorna i glesbygden och för hur fort en regering kan rasera redan uppnåddamål och omöjliggöra fortsatta framgångar. Jag yrkar bifall till den socialdemokratiska reservationenvid finansutskottets belänkande nr 10. Idelta anförande instämde (). 89ROLAND (): Första hälften av 1970-lalel innebar storaframgångar för jämställdheten mellan kvinnor och män. Hundratusentals kvinnorströmmade ut på arbetsmarknaden. Barnomsorgen byggdes ul och förbättrades.Särbeskatlning genomfördes. Föräldraförsäkringen infördes och anpassades tillett familjemönster, där båda vuxna svarade för sin egen försörjning genomförvärvsarbete. Genom satsningar på vuxenutbildning, på arbetsmarknadsutbildningoch på studieförbundens verksamhet underlättades utträdet på arbetsmarknaden.Utbildning, tillsammans med försök med kvinnor på typiskt manliga arbetsplatserblev vikliga instrument i strävan atl bryta det könsbundna mönstret påarbetsmarknaden och göra kvinnors arbetskraft tillgänglig för ell bredareyrkesval. Rätten till arbete och därmed lill egen försörjning ärabsolut grundläggande i strävandena för jämställdhet mellan kvinnor och män. socialdemokratiskasysselsättningspolitiken med målet "allas rätt till arbete" kanendast förverkligas i ell samhälle där ekonomin är i balans. Alltsedanmaktskiftet 1976 har vi varnat för en politik som skapar stora obalanser.Allteftersom de borgeriiga regeringsåren gått har dock regeringen låtitbalansproblemen öka i form av vidgade inkomst- och förmögenhetsklyftor, kraftigaprisstegringar, lågt kapacitetsutnyttjande samt stora och långvariga underskotti utrikesaffärerna. Det har gåtl så långt, atl man nu i vårt land, förförsta gången sedan vi senast hade borgerliga regeringar - i början på1930-lalel - nu upphör atl driva en överbryggningspolitik för atl värna denfulla sysselsättningen. Regeringen väljer med öppna ögon enarbetslöshets-skapande politik. Denna ökade arbetslöshet tillsammans mednedskärningarna av den offentliga sektorn drabbar hårdast ungdomen och kvinnorna.Den politik som främst haft till mål atl minska kostnaderna och förbättraföretagens vinstsitualion är del största hotet mot ett konkret jämställdhelsarbete.Maktlösheten och beroendet kommer all öka hos tiotusentals kvinnor i vårtland. Del har sagts många vackra ord under de borgerligaregeringsåren om jämställdhet. Vackra ord och yviga till intet förpliktigandedeklarationer är minsann inget som de borgerliga regeringsledamöterna spar på.Del skulle dock vara en sparsamhel, som verkligen vore all rekommendera,eftersom det är så långt mellan ord och handling. I regeringsdeklarationen som den andra Fälldinregeringenlämnade står del: "Jämställdhet mellan kvinnor och män är enviktig utgångspunkt för regeringens politik." Detta mål har man försöktutveckla i en regeringsskrivelse om riktlinjer för det fortsattajämställdhetsarbetet, som skall diskuteras här i . Därfinns några fina idéer på område efter område om hur jämställdheten skallförverkligas i den praktiska politiken. Men inte något enda konkret förslag -enbart riktlinjer. Man använder i denna skrivelse ungefär sammamålformuleringar som vi socialdemokrater använder oss av, men bakom ordengenomför man en politik som går stick i stäv mol dessa. I besparingsplanen fårvi de konkreta förslagen, och de säger något annat än de vackra deklarationernai jämställdhetsskrivelsen. Låt mig tanågra exempel: I jämslälldhetsskrivelsen säger del ansvariga statsrådet:"Den viktigaste förutsättningen för jämställdhet är ekonomisksjälvständighet byggd på egen förvärvsinsals." Men i besparingsplanenkonstaterar regeringen öppet alt de riktlinjer för politiken som man förordarendast kan reducera omfattningen av "den arbetslöshet som inle kanundvikas". är två tredjedelar av de arbetslösa kvinnor. Nukommer tiotusentals kvinnor ytterligare all bli arbetslösa. Hur stämmer del medatl den viktigaste förutsättningen för jämställdhet är ekonomisksjälvständighet, byggd på egen förvärvsinsats? Orden pekar i en riktning -handlingen i rakt motsatt. I besparingsplanen talar regeringen om arbetskraftsbehoveti den konkurrensulsalta industrin och i framliden. Där slår del bl. "Delbehövs mer än 100 000 nya jobb inom den utlandskonkurrerande Besparingar i statsverksamheten, m. m. (omfattningen ochinriktningen av besparingarna) Besparingar i statsverksamheten, m. m. (omfattningen ochinriktningen av besparingarna) sektorn isvenskt näringsliv för atl den skall bli stor nog alt betala vår import. Ensvårighet ligger i alt alltför få vill ta arbete i industrin. En viktiguppgift är därför atl genom förbättrad yrkesutbildning, underlättad övergångmellan skola och arbetsliv, breddning av kvinnornas arbetsmarknad, förstärktaekonomiska incitament och - sist men inte minst - attitydförändringar ökaintresset för industriarbete." Del kan vi ställa oss bakom när det gäller målenmen inte när del gäller de åtgärder som föreslås i besparingsplanen ochåtgärderna som regeringen har vidtagit. De leder till något heltannat. Man föreslår kraftiga nedskärningar på just sådant som underlättar förkvinnorna på arbetsmarknaden: studiestödet, studiecirkelbidragen,arbetsmarknadsutbildningen, liksom minskade statsbidrag till kommunerna, som imånga kommuner kommer alt innebära minskad barnomsorg - för all inle tala om deattityder lill kvinnors förvärvsarbete som ledande regeringsledamöter intargenom ell ifrågasättande av föräldraförsäkringen, pappaledighelen och denöverdrivna kritiken mol daghemmen. Vid en uppföljningskonferens med svenska deltagare frånkvinnokonferensen i riktades myckel stark kritik mol just denkraftiga nedskärningen av bidragen lill studiecirklarna. Där sades allstudiecirkeln är för många kvinnor det första stegel ut i arbetslivet och tilldellagande i fackligt och politiskt beslutsfattande. Där bygger många kvinnorupp del självförtroende de så väl kan behöva. Dessa kvinnor ansåg att ett av destörsta sveken mot kvinnornas strävan lill ökad jämställdhet inom arbetslivetoch politiken var alt begränsa studieförbundens verksamhet. Den borgerliga politik som kommer till ullryck ibesparingsplanen och som präglar den nuvarande ekonomiska politiken är ettallvarligt hot mol jämställdheten. Den håller på atl rasera uppnåddaresultat och leder till ett samhälle där kvinnorna åter får överta samhälletsomvårdnad - och göra del oavlönade. Del leder till atl männensförsörjningsbörda ökar och deras möjligheter all ta ansvar för hem och barnminskar. Regeringens politik leder med andra ord lill ökade skillnader ikvinnors och mäns livsvillkor i stället för till ökad jämställdhet. Jag vill med det sagda yrka bifall lill densocialdemokratiska reservationen i finansulskollels betänkande nr 10. 90 BOSÖDERSTEN (s): I det ekonomiska livet hänger allt samman.Det kan man säga är den ekonomiska vetenskapens första och mest grundläggandelag. Även om jag kommer upp sist i den här debatten -jag förmodar all denborgerliga debatlluslen vid det här laget är i avlagande eller kanske t. o. m.obefinllig-så låt mig då som en avrundning la ett litet större grepp och ge enlitet mer allmän bedömning av vårt ekonomiska läge och regeringens ekonomiskapolitik. Vi lever både över och under våra tillgångar. All vilever över våra tillgångar är väl känt. Del bevisas i första hand av de storaunderskotten i våra utlandsaffärer. Det är ju egentligen därför som vi hardagens ekonomiska debatt.Men lever vi under våra tillgångar i den meningen atl vi inleutnyttjar våra resurser, arbete och kapital, till fullo. Och ju längre höstenoch vintern lider, desto mer kommer vi all leva under våra tillgångar, därföratl desto större kommer arbetslösheten all bli. Den svenska sjukan grundlades under åren 1977 och 1978.Del var de verkliga förlorade åren i svensk ekonomi. Del var de åren man drevden svåra åtstramningspolitiken. alltså dra den veven ytterligare några varv.