prot · G409128 · 1980-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1980/81:128 Förhandlingarna leddes till en början av förste vicetalmannen. 1 § Justerades protokollen för den 22innevarande månad. 2 § Upplästes och lades tillhandlingarna följande från valprövningsnämn-den inkomna Berättelse om granskning av bevisför riksdagsledamot och ersättare valprövningsnämnden har frånriksskatteverket inkommit bevis om att , , utsetts till ledamot av samt att Åbark,, , Skoltorp, och , , utsetts till ersättare förriksdagsledamöter. har vid sammanträde denna dag granskatbevisen och därvidfunnit, att de blivit utfärdade i enlighet med 15 kap. 1 § Det skulle antecknas att () utsetts att inträda som ledamot av i stället för ()som avlidit. 3 § Förste vice talmannen meddeladeatt eftersom uppdrag som ersättare för nuupphört skulle () tjänstgöra som ny ersättare för Bengtssonunder den tid denne är talman. 4 § Föredrogs och hänvisadesProposition 1980/81:150 bil. 2 hemställan mom.3 till skatteutskottet bil. 3 till arbetsmarknadsutskottet i övrigt tillfinansutskottet Ändrat huvudmannaskap för , in. 5 §Föredrogs och bifölls Interpellationsframställning 1980/81:136 6 § Ändrat huvudmannaskap för , m. m. Föredrogs socialutskottetsbetänkande /81:27 om ändrat huvudmannaskap för , m. m.(prop. 1980/81:95). I propositionen om ändrat huvudmannaskap förKarolinska sjukhuset föreslås att skall bemyndiga regeringen attgodkänna en uppgörelse som innebär att landstingskommun (SLL)tar över huvudmannaskapet för () från staten den 1januari 1982. Sjukhusets ställning som region- och undervisningssjukhusbehålls, och SLL åtar sig att fullgöra statens sjukvårdsåtaganden gentemotGotlands kommun och berörda landstingskommuner inom regionsjukvårdsområdeenligt nu gällande avtal om regionsjukvård m. m. vid KS. För KS kommer fr. o. m. att gälla samma regler somför övriga kommunala undervisningssjukhus. Sjukhusets resurser skall såledesenligt läkarutbildningsavtal stå till förfogande för utbildningen ochforskningen vid . Arbetstagare vid KS skall erbjudas anställning hos SLL,varvid SLL blir arbetsgivare för personalen vid KS på samma sätt som förpersonalen vid andra sjukhus inom länet. Sjukhusets mark, byggnader och utrustning överlämnasvederlagsfritt till SLL. Vidare sker bl. a. en fullständig och slutligreglering av samtliga ekonomiska mellanhavanden mellan staten och SLL somgrundar sig på tidigare avtal och överenskommelser rörande KS. Samma regler förstatlig investeringsersättning som gäller för flertalet andraundervisningssjukhus i landet införs även för KS och . I propositionen föreslås också att skallbemyndiga regeringen att ikläda staten de ekonomiska förpliktelser som följerav en överenskommelse som har träffats med företrädare för huvudmännen för dekommunala undervisningssjukhusen om fortsatt samarbete angåendeläkarutbildning och forskning. Vidare föreslås att för verksamheten vid KSunder första hälften av /82 anvisar 74 milj. kr. för avlöningartill läkare och 374 milj. kr. för driftkostnader samt 15 milj. kr. förutrustning och 22.5 milj. kr. För /82 föreslås vidare att underfemte huvudtiteln anvisar 835 milj. kr. till kommunala undervisningssjukhus. för giftinformationscentralen och 20 milj. kr. för lån till SLL förvissa investeringar. genomgåttgenomgripande förändringar under . Huvudmannaskapet för den offentliga sjukvården harsuccessivt överförts till landstingen. Detta har skett i syfte att åstadkommastörre möjligheter att rationellt använda de resurser som står den offentligahälso- och sjukvården till buds. Den förändring som föreslås av huvudmannaskapet förKarolinska sjukhuset är ett led i strävandena att på bästa möjliga sättsamordna vårdresurserna. Då började planeras i slutet av1920-talef värdet för en helt annorlunda sjukvårdssituation än dagens.Människor som bodde runt om i landet uppfattade, med all rätt.Stockholmssjukhusen som de avancerade sjukhusen - kanske inte för derasbyggnadsstandard men väl beroende på den högtstående medicinska kapacitet somfanns där. Det var inte så gott om specialister ute i landet , ochdärför var det följdriktigt att man ville ge alla svenskar tillgång till dentidens högst kvalificerade vård. Namnet anknyter ju ocksåfill det nära samarbetet med med dess forsknings- ochutvecklingsarbete. är det inte endast storstadssjukhusen förebehålletatt ha kunniga specialister inom en rad medicinska områden. Läkarutbildningenfinns på sex platser i landet. Regionsjukhusen, som är centra för dennautbildning, har tagit över det stora statliga sjukhusets roll som rikstäckandespecialistsjukhus. disponerades avvårdplatserna vid KS av patienter från det nuvarande upptagningsområdet. I dagavser av vårddagarna och av besöken i öppen vård vid Karolinskasjukhuset pafienter från . Sjukvårdensstruktur har förändrats också på andra sätt. Det har skett en kraftig utbyggnad av den slutnasjukvården under de decennier som gått. Men också den öppna sjukvården har istor utsträckning koncentrerats till sjukhusen, i all synnerhet den verksamhetsom haft specialistkaraktär. Det är en utveckling på både gott och ont: bradärför att specialisterna tagit sin del av den öppna vården - ont därför attdet blivit en centralisering, ofta långt från människorna. Sjukvårdspolitiskthar vi försökt möta nackdelarna genom att bygga upp ett nät av vårdcentraler,som dock ännu inte kommit att motsvara förväntningarna. harsvårigheterna att rekrytera välutbildade allmänläkare varit stora. Med en ökadläkartillgång och ett växande intresse för allmänläkarspecialiteten kan viförvänta oss att decentraliseringstanken kan slå igenom i praktiken. I framfiden får man räkna med att, bortsett från den öppnavård som kräver resurserna vid ett sjukhus, den öppna sjukvården i principförläggs till primärvården och innefattar både offentlig och privat vård.Specialister, anfingen stationerade på vårdcentralen eller som konsulter frånlänsdels-eller länssjukhusen, kommer att på vårdcentralen utgöra ett komplementfill allmänläkaren. En stor del av den öppna vård som bedrivs påsjukhusen Ändrat huvudmannaskap för , m. m. Ändrat huvudmannaskap för , m. m. kommeralltfort fortfarande att skötas av sjukhusläkare men på vårdcentralerna. Jag vill framhålla att ett överförande av huvudmannaskapetför till framstår som ennaturlig följd av den utveckling till ett enhetligt landstingskommunalthuvudmannaskap för sjukvården inom den offentliga sektorn som har ägt rum underde . Denna utveckling har inneburit en successiv avvecklingav statens historiskt betingade huvudmannaskap för delar av sjukvården. Jag delar utredningens om uppfattningatt de sjukvårdspolitiska och sjukvårdsorganisatoriska motiven talar för attinordna i landstingssjukvårdsorganisation. Självfallet har det övergripande ansvaretför planering och utveckling av sjukvården i landstingsområdet, inom vilketKarolinska sjukhuset med sina ca 1 500 vårdplatser är det största sjukhuset.Det är också det mest högspecialiserade sjukhuset. Sedan storlandstingetstillkomst har det blivit alltmer uppenbart att en rationellsjukvårdsplanering har försvårats av det förhållandet att sjukhusetstått utanför sjukvårdsorganisation. Det förslag till hälso- och sjukvårdsplan som utarbetatsinom bygger på förutsättningen att Karolinskasjukhuset övertas av . Enligt planförslaget och fortsattautredningar konsolideras sjukhusets roll som en arbetsfördelning skermellan och vad gäller denhögspecialiserade vården. En sådan fördelning ansluter enligt min uppfattningväl till vad som uttalades i samband med att statsmakterna slog fast att merspeciell utbildnings- och forskningsverksamhet i skallkoncentreras till och . Genom att dessatvä stora undervisningssjukhus med betydande forskningsresurser får sammahuvudman underlättas givetvis den samlade planeringen av verksamheten. Mot den redovisade bakgrunden och mot bakgrund av vad jagi övrigt inhämtat om landstings sjukvårdsplanering är detenligt min uppfattning en nödvändig förutsättning för en effektivare planering,samordning och organisation av sjukvården inom landstingsområdesamt för ett rationellt utnyttjande av existerande resurser att länslandsting övertar huvudmannaskapet för . Ett fortsatt statligt huvudmannaskap för Karolinskasjukhuset skulle i stället försvåra ett effektivt utnyttjande av landstingetssamlade sjukvårdsresurser, inte minst när det gäller den öppna vården. Detskulle också inneljära att det skulle bli utomordentligt svårt att garantera enfortsatt utveckling av verksamheten på inom Stockholmsläns landstings sjukvårdsorganisation, eftersom motivationen för landstingetatt satsa på verksamheten vid , utan att till fullo kunnapåverka denna verksamhet, skulle kunna komma att urholkas. En huvuduppgift för ett region- och undervisningssjukhusär forskning. Resultat från forsknings- och utvecklingsinsatser vid Karolinskasjukhuset har gjortnamnet känt och respekterat i hela den vetenskapligavärlden. Jag har vid övervägandena om förändrat huvudmannaskap för sjukhusetsett det som en väsentlig uppgift att se till att denna forskningstradition kanleva vidare och utvecklas vid sjukhuset, vilket jag anser framgår myckettydligt av förslagen i propositionen. De nu träffade avtalen skapar enligt min meningförutsättningar för att sjukvården och forskningen fortsätter att utvecklas påKarolinska sjukhuset på det kvalitativt högtstående sätt som har varit och ärdess oomtvistade kännetecken. En huvudmannaskapsförändring av det här slaget skaparförvisso oro, och krav på alternativ som skulle onödiggöra denna förändringställs. Sådana alternativ har undersökts, bl. a. i förhandlingar med Stockholmsläns landsting. Det har därvid visat sig inte vara möjligt att nå ensamförståndslösning som tillgodoser dels landstings krav påmöjligheter att på ett för tillfredsställande sätt samordnasjukvårdsresurserna inom landstingsområdet, dels statens krav på att kunnapåverka förhållandena för de anställda vid sjukhuset och slutligen deanställdas krav på möjligheter att påverka sina arbetsförhållanden. har, som jag har framhållit, ennyckelställning inom utvecklingen av sjukvård och medicinsk forskning.Överlåtelsen av sjukhuset innebär att en fortsatt ändamålsenlig utveckling avsåväl sjukvård som utbildning och forskning vid främjas.Samtidigt får vi en mer rationell sjukvårdsorganisation i . De totala resurserna för sjukvård, utbildning ochforskning fillvaratas bäst genom att , såsom föreslås ipropositionen, övertar huvudmannaskapet för . Slutligen, fru talman, vill jag påpeka att det jag anför ipropositionen var känt när fattade beslut om attgodkänna avtalet. Ändrat huvud- mannaskap för , m. m. 2 (): Det har uppkommit ett visstintresse för att nå breda majoriteter när viktiga frågor skall avgöras. Det ärbeklagligt att det intresset inte har förelegat när det gäller den fråga som vinu behandlar. Diskussionen om huvudmannaskapet för sjukhusethar pågått under en rätt . Det har funnits olika meningar.Starka skäl både för och emot ett förändrat huvudmannaskap har redovisats. Närnu föreslås fa slutlig ställning till en så viktig fråga hade detnaturligtvis varit önskvärt att detta kunnat ske med ett så bra ochfullständigt beslutsunderlag som möjligt. Det är i och för sig inte säkert attenigheten hade varit större än vad den kommer att visa sig vara . Menriksdagen skulle i alla fall ha kunnat fatta sitt beslut med betydligt störresäkerhet och trygghet än vad som är möjligt. Vi socialdemokrater hävdar alltså att beslutsunderlaget ärofullständigt och bristfälligt. Det borde inte få vara så vid detbeslutstillfälle som eventuellt innebär det slutliga avgörandet i fråga omhuvudmannaskapet. Ändrathuvudmannaskap för , m. m. förslag har docktillstyrkts av den borgerliga majoriteten i socialutskottet. Det mestallvarliga är att regeringen över huvud taget inte har velat medverka till attta fram ett fullständigt beslutsunderlag - tvärtom har man vägrat att göradetta, trots enträgna framställningar från olika håll. Jag skall nämna någraexempel. k. , som har legat till grund för förhandlingarna om avtalet,sändes över huvud taget inte ut på remiss. Det föranledde att, påkonstitutionsutskottets förslag, pricka dåvarande statsrådet ansåg att ett remissförfarande borde ha skett i det här sammanhanget- detta i all synnerhet, sade man, som en särskild framställning hade gjortsfrån partsorganisationernas sida. Ettremissförfarande hade i sig kunnat ge alla parter och även riksdagenytterligare värdefulla synpunkter på den här frågan. saknas dessa synpunkterdärför att några remissyttranden inte har kunnat komma in, beroende på dendåvarande regeringens ovilja. Sammaregering avvisade också en framställning från och densocialdemokratiska landstingsgruppen i samt en liknandeframställning från TCO-S om att man skulle ta fram ett alternativ medbibehållet statligt huvudmannaskap. Först när ett sådant alternativ förehggerhar vi ett beslutsunderlag som kan betraktas som fullständigt. Visocialdemokrater föreslår att skall besluta om att ett sådantbeslutsunderlag tas fram. Vi föreslår alltså att skall begära attregeringen låter undersöka förutsättningarna för att genom avtal reglera ensamordning när det gäller ledning, administration och vårdens genomförande vidett bibehållet statligt huvudmannaskap för . Det härarbetet skall naturligtvis genomföras under medverkan av företrädare förStockholms läns landsting, staten och personalen. Jaghar, fru talman, mot bakgrund av detta vårt förslag inte funnit anledning att isak gå in på en granskning av avtalet. Vi yrkar också, som en konsekvens avvärt förslag om att det skall tas fram ett alternativ, självfallet avslag påregeringens och utskottets begäran att skall godkänna avtalet. Låtmig ändå hänvisa till att vi i vår motion har framhållit att densocialdemokratiska gruppen i riktar mycket stark kritik emotföreliggande avtal. Man tycker att det på vissa punkter är oklart och att detför landsfingets vidkommande är ett i ekonomiskt avseende dåligt avtal. Vid landstingetsbehandling av ärendet röstade också den socialdemokratiska gruppen för avslagnär det gäller godkännande av avtalet. Dåman tar del av den debatt som föregick beslutet i måste man nogsäga att det rådde en viss förvirring, inte minst på förhandlarnas sida, omavtalet och statsrådets uttalande i propositionen om forskningens omfattning,om hur den skall kunna garanteras fortsätta på minst samma nivå som , om vemsom utgör den ekonomiska garanten och om vilka konsekvenserna kan bli förforskning och utbildning på andra undervisningssjukhus inom resp. utanförStockholms läns landstingsområde. Jag tror inte att statsrådetsanförande gav särskilt mycket större klarhet i dessa avseenden. Stark kritik har i denna fråga också framförts frånpersonalorganisationerna därför att det föreligger oklarheter i avtalet. Bl.a. gäller det frågorom hur avtals- och lönevillkoren skall reglerasfortsättningsvis. Och jag måste nog säga att man blir något skrämd när enrepresentant för den nya arbetsgivaren, på fråga om det inte kommer att uppståvissa problem - och hur man kommer att lösa dem - med att ha anställda medolika förmåner, svarar att han räknar med en relativt snabb omsättning påpersonalen och tror att man har genomfört landsfingets vanligavillkor även på . Inte är det underligt om personalen känner viss oro, ja,kanske t. o. m. en viss vrede inför den osäkerhet som den befinner sig i. Jag tror att det, om skulle godkänna avtalet, ärklokt att förutsätta att det föreligger stora risker för att det kan bli mångatvister och olika tolkningar av avtalets innebörd. Ett effekfivt sätt att förebygga detta är naturligtvis attriksdagen säger nej till föreliggande avtal och i stället beslutar om attinförskaffa ett bättre underlag för sitt beslut, och det gör man om manbifaller den socialdemokratiska reservationen, vilken jag ber att få yrkabifall till. Ändrat huvudmannaskap för , m. m. riktar skarp kritik mot att detinte har funnits alternafiva förslag, innan fattar beslut. Till detvill jag säga att förhandlingsparterna, statens förhandlingsnämnd ochlandstinget, har varit överens om att erforderligt underlag har funnits för attslutföra förhandlingarna. Hade man inte ansett detta, hade vi givetvismedverkat till att ta fram andra alternativ. Olika alternativa lösningar har bedömts underförhandlingarna, och man har alltså kommit fram till det här resultatet. Vidare har personalorganisationerna deltagit i CarlPerssons utredning. De fick därtill särskilda medel för eget utredningsarbete.Vi tycker alltså inte att det finns fog för denna kritik. 4 () replik: Jag tycker att det är rätt egendomligt att ettansvarigt statsråd kan hävda att det har förevarit en seriös utredning om ettalternativ med bibehållet huvudmannaskap för , när dediskussionerna har förts i den förhandlingsdelegation som har haft denna frågaför sitt avgörande. Det har alltså i detta arbete inte varit någrarepresentanter exempelvis direkt för regeringen, ingen bred representation förlandstinget och ingen representation för de anställda. Jag vill återigen erinra om att personalorganisationerna,bl. a. tillsammans med de socialdemokratiska ledamöterna i länslandsting, under utredningsarbetets gång av dåvarande statsrådet begärde attutredningen skulle få tilläggsdirektiv för att ta fram ett sådant häralternativ. Ändrat huvudmannaskap för , m. m. säger statsrådet att personalorganisationerna hadegetts vissa medel för. att själva klara detta. Men varför i all fridens namn kunde inte hela utredningenges möjligheter alt arbeta fram ett sådant alternativ? Den här frågan har handlagts på ett ickeseriöst sätt av de olika borgerliga regeringarna, Vi tycker att det ärangeläget och nödvändigt att skall ha ett så brett beslutsunderlagsom möjligt innan man fattar ett så viktigt och avgörande beslut som det som nuföreläggs . Det har vi inte , men vi kan få det, om kammarenbifaller den socialdemokratiska reservationen vid betänkandet och tar fram ettklart alternativ, där alla parter har möjlighet att vara med i arbetet. Statsrådet talade tidigare om önskvärdheten av personalensmedverkan. Låt då personalen verkligen få vara med om att ta fram ettalternativ till det förslag som regeringen nu lägger fram! har politiska ledningdeltagit i förhandlingarna, och har förhandlingsnämnden haft kontaktmed regeringen. Vi har alltså ansett att detta varit till fyllest. 6 () replik: Av statsrådets svar nu framgick ju att i dediskussionerna häri varje fall icke personalens organisationer och företrädareberetts möjlighet att närvara och delta. Jag tycker verkligen det är allvarligtatt statsrådet så kallt avvisar de synpunkter och erfarenheter som personalenförfogar över och som jag för min del tycker skulle vara oerhört värdefulla attfå med i det utredningsarbete som vi anser bör föregå ett avgörande beslut. 7 (vpk): kommunisterna har denprincipiella uppfattningen att all sjukvård skall sortera under en gemensamhuvudman, under landstingen. Men vår principiella inställning innebär inte attvi utan vidare kan godta den överföring till landsfing avKarolinska sjukhuset som föreslås av regeringen. När det gäller sä stora och avgörande förändringar av ettverksamhetsområde som detta kan innebära måste ett beslut föregås avbehandling och redovisning som ger klara besked inte bara om dagens situation,utan också om de framtida konsekvenser det kan innebära för hela verksamheten.Och här finns det enligt vår mening stora brister både i propositionen och idet betänkande som föreligger. Det är inte bara kommunisterna som anseratt underlaget för ett beslutsfattande är ofullständigt på flera punkter; dethar vi redan hört. I samband med utredningen ansåg de sakkunniga - som bestodav representanter för de fackliga organisationerna - att utredningsdirektivenvar för snäva och att utredningen var otillräcklig som beslutsunderlag för ettställningstagande i huvudmannaskapsfrågan. Att inte fann några sakliga eller formellaskäl som utgjorde hinder mot att huvudmannaskapet för KS överfördes till Stockholmsläns landsting, såsom refereras i betänkandet, är ett magert underlag förbeslut. Det var därför befogat när de till knutna företrädarnaför de anställdas organisationer avgav ett särskilt yttrande, där de bl. a.ansåg att inte tillräckligt utvärderat konsekvenserna av enhuvudmannaskapsförändring och inte heller försökt belysa tänkbara alternativtill en sådan förändring. De begärde, som jag sagt, en ny utredning, som bordeges tillfälle att klarlägga förutsättningarna för ett bibehållet statligthuvudmanaskap som alternativ, för att man därigenom skulle erhålla ett merafullständigt beslutsunderlag. kommunisterna stöderpersonalorganisationernas sakkunniga i deras krav på en allsidig utredning ochhar som konsekvens av detta yrkat avslag på propositionen om ändrathuvudmannaskap för i föreliggande skede. Det finns, somhär har sagts förut, ingen anledning att gå in på detaljer i avtalet, eftersomvi har yrkat avslag på propositionen. Vpk har i motionen ställt en rad frågor som vi anser detnödvändigt att få belysta före ett slutgilfigt ställningstagande. ju här sagt att förhandlingsparterna har tagit ställning till krav påalternativ men inte kommit överens. Motiv har undersökts, men någon redovisningav alternativa lösningar finns inte i det material som varit tillgängligt föross. Den replikväxling som här har förekommit mellan och är ganska avslöjande. För det stora antalet anställda vid innebär ett beslut om ändrat huvudmannaskap enligt regeringensförslag stor osäkerhet - det har här också dokumenterats - i derasanställningsförhållanden. Det är en otillfredsställande garanti når det å enasidan sägs att är införstått med att bereda dem somär anställda vid "överlåtelsetillfället" anställning på villkor somtotalt sett innebär ett bibehållande av nuvarande anställnings- ochlöneförmåner. Å andra sidan förutsätts att en beredningsgrupp tillsätts, därberörda personalorganisationer ingår, med uppgift att kartlägga depersonalpolitiska frågorna i syfte att bl. a. så långt som möjligt underlättakommande förhandlingar mellan arbetsmarknadens parter om löne- och anställningsvillkorför att åstadkomma en smidig övergång. En smidig övergång - till vad? Med den erfarenhet jag harav förhandlingsarbete kan detta bara betyda att med ett ändrat huvudmannaskapblir det med man måste förhandla i fortsättningen, och detkommer att skapa problem med olika löne- och anställningsförmåner blandanställda med samma arbetsuppgifter och på samma arbetsplats. Det uttalande somgörs i propositionstexten när det gäller de anställda ger ingen bindandegaranti, då detta inte finns inskrivet i avtalet mellan statensförhandlingsnämnd och . Det finns alltför många och stora oklarheter i detföreliggande förslaget för att det skall kunna godkännas. Med detta yrkar jag vid punkt 2 beträffande fortsatt samarbete Ändrat huvudmannaskap för , m. m. Ändrat huvudmannaskap för , m. m. medsjukvårdshuvudmännen angående läkarutbildning och forskning bifalltill vpk-motionen 2013 i berörda delar samt vid punkt 3 beträffande ändring avhuvudmannaskapet för , m. m. bifall till densocialdemokrafiska reservationen. 8 (): tycker att man skall eftersträva bredamajoriteter, och jag instämmer i det. Jag tror också att man vågar säga att detfinns en bred majoritet i riksdag och även bland våra kommunalaförtroendemän bakom principen att det är landstingen som skall vara huvudmän förden offentliga sjukvården. Socialdemokraterna bekänner sig, såvitt jag vet,till den principen. gjorde det i sitt anförande för vpk:s del,och inom regeringspartierna har vi också den uppfattningen. Det är en braprincip, och det finns en bred majoritet bakom den. Den leder till attbefolkningen i länet får ett inflytande över sjukvården - vi får endecentralisering av besluten. Sedan är det en annan sak att man inomlandstingen naturligtvis bör fullfölja den principen och decentralisera inflytandeockså där. Att som två stora sjukhus. ochAkademiska sjukhuset, har staten som huvudman bryter den här principen. Det ärtill nackdel för sjukvården. Det försvårar för att bedriva enplanering som utnyttjar resurserna på bästa möjliga sätt.