prot · G40934 · 1980-12-31 00:00:00 — Arbetstagarorganisationernahar rätt att aktualisera och påfordra förändringar i redan befintligadatasystem. Om arbetstagarkonsulter- som har diskuterats ganska mycket desenaste åren - säger och att arbetstagarorganisationerna beslutar om ochutser arbetstagarkonsulter. Konsultverksamheten skall betalas av produktionen. Jag tror ärligt talat inte att det finns storaförutsättningar att hålla några överläggningar. Därför blir jag litet betänksamöver formuleringarna i reservafionen. Vart vill socialdemokraterna egentligenkomma? Varför formulerar man inte nu ett alternativ till den starka ocheffektiva och dess propagandaapparat? I ställetförsöker man leka kurragömma. tar åt sig äran av att mani två val lyckats få de borgerliga partierna till regeringsmakten. Men skalldet bli någon förändring kanske socialdemokraterna måste sluta medkurragömmaleken och verkligen säga vad de vill på det här området, formuleraklara alternativ. Det kunde ha gjorts i det här betänkandet. I reservationen på s. 23 säger man att om det inte går attfå till stånd avtal måste man bygga ut medbestämmandelagstiftningen. Frågan ärdå: Vad innebär det? Det skulle vara intressant att veta för dem som vill bildasig en uppfattning . Vpk menar att det är fem huvudpunkter som bör ligga tillgrund för nya avtal. Utvidgad förhandlingsrätt och informationsrätt i allafrågor utan undantag. Medbestämmandefrågor m. m. Medbestämman de-frågor m. m. Lagstadgadstrejkrätt för lokal och central fackförening. Vetorätt förfackföreningar i centrala frågor: företagsnedläggelser, rationaliseringar,avskedanden, omplaceringar, entreprenadfrågor, datafrågor. att anordna möten på betald arbetstid. Inom parentes kan jag säga att LO här i sitt avtalskravsatte upp av fackföreningsavgifter eller liknande avgifter. Det skulle omjag har räknat rätt räcka till ungefär tio timmars betald mötesverksamhet. Forskare som anlitas av central eller lokal fackligorganisation skall ha fritt tillträde till arbetsplatsen. Detta är några huvudpunkter som vänsterpartietkommunisterna tycker skall ligga till grund för tecknande av nya avtal. Deborde också vara klassmässigt riktiga. Vi har i motion 445 fört fram kravet på strejkrätt och attinget skadestånd skall utgå. Det anser vi vara det enda principiellt riktiga.Varje år socialdemokratin har ställt kravet om ett tak på . istrejkböter, så har vi stött det i andra hand. I sin motion säger man att detkravet har förts fram 1978 och 1979, att man har begärt prövning meninte fått dess stöd. vill man, står det i motionen som skrevs ,åter föra fram det. Jag finner emellertid att kravet inte har förts fram iutskottet, utan det göms undan i den här överläggningen. Jag kan inte förståvad man vill få ut för resultat av det. Därför, fru talman, yrkar jag bifalltill motion 995, yrkande 1 och avslag på mom. 2 i utskottets hemställan. Motionen 1003 berör en följdatt-sats, som det kan varavärt att tänka på i samband med avskedanden och strejker. Den går ut på att defackliga organisationerna, deras ledningar och förtroendevalda ej fårsolidarisera sig med de arbetskamrater som kanske tillgriper strejk därför attde inte får sina krav tillgodosedda på vanligt sätt. Fast facket alltså harsamma krav, skall det inte kunna solidarisera sig med sina arbetskamrater. Vivet att det uppstår oerhörda problem om man på detta sätt försöker slå sönderen enhetlig fackföreningsrörelse. Ur borgerlig synpunkt är det naturligtvisönskvärt att så blir fallet, det kan jag förstå. Men det är beklagligt att detinte från annat håll trycks hårdare på den här punkten. Inga lagar i världen kan hjälpa arbetarna i deras kamp förrättvisa, om de inte själva har en offensiv taktik och strategi. När lagarnainte ger arbetarna något stöd och när SAF går till motoffensiv, då finns detbara en sak att göra, nämligen att sätta fart på hela arbetarrörelsen. Jag yrkar bifall till samtliga vpk-motioneroch hemställer att de, om de bifalles, träder i kraft . Jagyrkar också bifall till motion 995, yrkande 1, som gäller kronorsgränsen förstrejkböter. Den återfinns under mom. 2 i betänkandet. 48LARS ULANDER (s) replik: frågade vad vi menade meddessa överläggningar. Ja, de utgör ett försök från vår sida att få fart påarbetet med demokratin i arbetslivet. Vi har också försökt andra vägar. vi villstödja löntagarorganisationerna, både LO och TCO, och se till att det även påSAF-området blir ett medbestämmandeavtal i likhet med vad som har uppnåtts påövriga områden. Vad säger är litet förvånande. Han hartydligen inte uppfattat att vi har haft en borgerlig regering somhar slagit tvärstopp i dessa frågor. är det socialdemokratin somhan angriper. När talar om en front, så vore det bra om denkunde vändas mot dem som spärrar möjligheterna att föra detta mycket viktigalagstiftningsarbete vidare. Medbestämmandefrågor m. m. 49 (vpk) replik: Dessa överläggningar är ett försök att få fartpå arbetet med demokratin i arbetslivet, säger . Men detta försökmåste väl nästan vara dödfött från början och skapa felaktiga illusioner hosdem som ställer krav. påpekar för mig att vi har haft och har enborgerlig regering. Javisst, men det är ju den som sköter överläggningarna, ochSAF är på offensiven. Vad väntar sig och socialdemokraterna avdessa överläggningar? Vad ni gör är att leka kurragömma med de arbetare somställer rättmätiga krav. Det enda jag begärde, , är att ni skallställa dessa krav här i . Då vet människor ute på arbetsplatserna attde har stöd för sina krav. Sluta upp med att här i huset leka kurragömma med dekrav som ställs ute på arbetsplatserna! 50 () replik: "Ställ de kraven!" sades det.Javisst, vi ställer oss bakom de krav som löntagarorganisationerna har ställt,och det tycker jag verkligen är att ställa sig bakom de viktiga kraven, ty detär de frågorna som sedermera skall drivas på arbetsplatsen. Gör detta också,, ty jag tror att det är på den vägen som förbättringar kangenomföras! frågar vad viegentligen vill. Jag vet inte om jag talade tyst från talarstolen när jag höllmitt anförande, men där konstaterade jag att vi för att det inte bara skallvisa sig vara tomt prat och röstfiske verkligen kräver avarbetsmarknadsministern och regeringen att de skall gålöntagarorganisationerna till mötes och därmed också det socialdemokratiskapartiet till mötes när det gäller dessa viktiga frågor. 51LARS-OVE (vpk) replik: Är det inte, , en from förhoppningatt det som tog upp skall ske? Ställ då kraven, formulera de kravdet här gäller! Är det fråga om de krav som LO och PTK har ställt eller har niandra krav på förändringar? I den motion det här gäller finns ett bestämt krav som nuförs fram - men detta hoppar ni nu i stort sett av - och det gäller200-kronorsgränsen. Det är egentligen en stor skandal att ni hoppar av det kravbeträffande vilket landets statsminister uttalat att det skall svida i skinnet.Jag måste ge socialdemo- Medbestämmandefrågor m. m. kraterna ett erkännande för att de i detta fall försöktatt hålla fanan högt, men hoppar man 1980 av detta krav och markerar inteinför folk att det är en angelägen fråga. Det tycker jag är att geefter. Då tror man ju på någonting som närmast är en illusion när det gälleratt lösa detta problem. Förste vice talmannen anmälde attLars Ulander anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägde rätttill ytterligare replik. 52ELVER (): Detta betänkande om medbestämmandefrågor m. m.är ett annorlunda aktstycke, inte därför att frågorna är nya, utan därför attvi i utskottet har försökt att ta ett nytt grepp - ett grepp på gamla, kändaproblem utifrån en gemensam samlad ståndpunkt i utskottet. Utskottet anser attden arbetsrättsliga lagstiftningen måste bygga på samverkan mellan statsmakternaoch arbetsmarknadens parter. Det faktum att en del frågor regleras i lag ochannat i avtal gör ett sådant samarbete inte bara naturligt utan ocksånödvändigt. En effektiv arbetsrättslig lagstiftning förutsätter en gemensamuppfattning mellan dels parterna på arbetsmarknaden inbördes, dels parterna ochstatsmakterna emellan när det gäller formerna och de allmänna ramarna. Parallellt med ett aktivt översynsarbete menar vi att detfinns utrymme för en diskussion men även prövning av vunna erfarenheter och denallmänna utvecklingen i samhället. Tyvärr har vi inte haft denöppna debatt som kunde ha fört frågorna framåt. Det har - som utskottetkonstaterar- varit mera av motsättningar än av konstruktiva uppslag. Och dethar varit svårigheter att nå samlande lösningar. En orsak är naturligtvis detförhållandet att man inte på den enskilda sektorn kunnat enas om ettmedbestämmandeavtal - ett avtal som lagstiftaren förutsatte skulle bredda ochanpassa MBL till de skilda förhållandena. Av den anledningen kan påstås attrnedbestämmandereformen blivit ofullgången. Från olika utgångspunkter och med skilda bevekelsegrunderhar det i flera motioner förts fram önskemål om både att man skulle granskalagstiftningen och att man borde göra en finputsning, men framför allt att manborde diskutera frågorna. I utskottet har vi sagt att det finns anledning attta fasta på förslag om överläggningar som förts fram bl. a. i densocialdemokratiska motionen, även om denna motion var relativt snäv i sittuppdrag, då man bara talade om den ena parten och begränsadediskussionspunkter. Utskottet breddar den tankegången och förordar attregeringen söker med arbetsmarknadens parter få till stånd överläggningar omreformverksamheten på det arbetsrättsliga området. Socialdemokraternaaccepterar denna utvidgning, och på denna punkt råder enighet i utskottet.Utskottet säger vidare att i sådana överläggningar kan tas upp frågan om ivilka former problemen skall behandlas och den allmänna inriktningen avreformverksamheten. Utgångspunkten måste vara att på ett ändamålsenligt sättdriva arbetet vidare med att förnya arbetslivet och fördjupa arbetsdemokrafin.Ingen inaktivitet där, Ulander - arbetslivets förnyelse och arbetsdemokratinsfördjupning. Även om vi menar att inte bör lägga detaljeradesynpunkter på vilka frågor som behöver tas upp till överläggningar, menar viatt hittillsvarande erfarenheter av lagstiftningen och därmed problemställningarav det slag som behandlas i de olika motionerna lämpligen kan diskuteras. Ävenerfarenheter från vårens arbetskonflikt kan självfallet komma upp tilldiskussion. En allmän inriktning bör dock vara att i den nuvarandelagstiftningen och ufifrån erfarenheterna av denna finna smidiga lösningar somdels kan främja goda samarbetsformer, dels vidareutveckla ett reelltmedinflytande för de anställda. Det viktigaste är att man finner praktiskthanterbara former för att kanalisera inflytandet. har det kanske blivitför mycket juridik och för litet verkligt medbestämmande. Vidare sägerutskottet att det är vikfigt att det sker en samordning med detutredningsarbete som pågår. Det är önskvärt att det inte fördröjs på grund avde föreslagna överläggningarna. Jag vill också erinra om att hela 1970-taletpräglades av ett genomgripande reformarbete på arbetsrättens område. Ett stortantal nya lagar antogs som innebar betydelsefulla förändringar av förhållandenai arbetslivet. Områden som varit oreglerade eller överlämnade tillparterna att sluta avtal om har lagts under lagreglering. Trygghetslagarna,medbestämmandelagen, förtroendemannalagen och arbetsmiljölagen är fyra mycketviktiga exempel på den lagstiftningen. Dessutom har det tillkommit en ny semesterlag, enstudieledighetslag och en lag om föräldraledighet. Det är heller ingenöverdrift att påstå att så gott som samtliga lagar tillkommit under bredpolitisk enighet. En viktig princip för den här lagstiftningen har varit attarbetsmarknadens parter genom kollektivavtal fyller ut och kompletterarregelsystemen. Att det efter det att lagarna har varit i kraft någon tid kanuppstå behov av både förändringar och justeringar är inte märkligt. Det ärnaturligt att man verkställer olika former av översyn, eftersom lagstiftningenhar kommit att omfatta nya områden där konsekvenserna ibland har varit svåraatt bedöma. Utredningar pågår f. n. beträffande anställningsskyddslagen,medbestämmandelagen och semesterlagen. Och ett utredningsarbete planeras ocksåom ledighetslagstiftningen. Det är inte riktigt när socialdemokraterna påstår attregeringssidan varit passiv när det gäller utbyggnaden avarbetsrätten. Det är naturligt att man skaffar sig någon erfarenhet av utfalletav tidigare reformer innan man går vidare. De folkpartistiskaarbetsmarknadsministrarna har tillsatt viktiga utredningar som är islutskedet av sitt arbete. Det gäller bl. a. utredningar om medbestämmandelagenoch anställningsskyddslagen. När det gäller konkreta reformer som genomförtsunder samma regeringstid vill jag bl. a. peka på den nya semesterlagen, den nyaarbetsmiljölagen, den vidgade rätten till ledighet för vård av barn och sistmen inte minst jämställdhetslagen. Även om det, som jag tidigare sade, inte är några nyafrågor motionärerna för fram, så har det här ändå varit ett mycket tungtärende. Medbestämmandefrågor m. m. nadsutskottethar efter sina förhållanden tagit relativt på sig i sittberedningsarbete i utskottet. Det fanns en beredvillighet från alla håll atttillsammans ta ett nytt grepp för att föra frågorna framåt. Därför gjorde viunder överväganden då vi gick motionärerna, inte minst desocialdemokratiska, långt till mötes för att nå enighet. Och därför blev det,lät mig erkänna det, en överraskning och besvikelse att inte socialdemokraternakunde, orkade, vågade - ja välj gärna själv uttryckssätt - vara med. Först fickvi beskedet att socialdemokraterna inte ville ställa upp. Den andraöverraskningen var att reservationen i sak stämmer med vad utskottets majoritetanfört. Såvitt kan utläsas av reservationen finns det ingen tungt vägandesaklig skillnad. Den tredje överraskningen är att socialdemokraterna, trotsatt de fann sig nödsakade att bryta sig ur en gemensam skrivning, på allaväsentliga punkter har övergivit sina yrkanden i partimotionen. Vill manraljera, så skulle man kunna säga att det, frånsett några pliktskyldiganålstick mot regeringen, inte innebär någon större skillnad omutskottsskrivningen eller reservationen antas av . Utöver de här kommenterade motionerna behandlade utskottetockså frågor om bl. a. den fackliga vetorätten vid entreprenaduppdrag och dennegativa föreningsrätten. Utskottet hänvisar till det pågående utredningsarbetetpå arbetsrättens område och till de överläggningar mellan regeringen ocharbetsmarknadens parter som utskottet har förordat. Vänsterparfiet kommunisterna har på nytt i ett parmotioner gått fram med krav på en utformning av medbestämmandelagen av ett slagsom ställdes från vpk:s sida när lagen antogs. Lagen är enligt kommunisterna enprodukt av klassamarbetspolitik omgärdad av utredningar och reformistiskaillusioner. Utskottet kan av naturliga skäl inte ansluta sig till attarbetsrätten skall bygga på sådana utgångspunkter. Det är en sak attmedbestämmandelagen liksom övrig arbetsrättslig lagstiftning behöver ändraseller vidareutvecklas på grund av erfarenheter som gjorts somlagstiftningen varit tillämplig och för att man skall kunna gå vidare medarbetslivets demokratisering. Reformverksamhet av det slaget har utskottetvarit inne på i det inledande avsnittet i detta betänkande. Det är en heltannan sak, som kommunisterna vill, att från grunden riva upp den reform sommedbestämmandelagen utgör och som i sin tur bygger på ett arbetsrättsligtsystem som har fungerat . Vi ser exempel, från närliggande länder medkommunisfiska system, på vad en kommunistisk "arbetsrätt" kaninnebära. Ofrihet och förtryck är kännetecken, liksom officiella fackföreningarsom går makthavarnas ärenden. Det finns tendenser till ökad frihet och revoltmot den kommunistiska arbetsrätten. Det är, fru talman, glädjande, och låt ossalla ta lärdom av detta. Utskottet avstyrker alltså för sin del de tre aktuellakommunistmotionerna. Vpk tar i motion 575 upp ett gammalt krav på förbud motsvartlistning m. m. och anser att en åtgärd för att förhindra det skulle varaen obligatorisk arbetsförmedling. Utskottet tar självfallet avstånd från metoder som svartlistning av arbetstagare som av något skäl ansesobekväma. Problemet är dock enligt inte av den arten att det börlösas genom lagstiftning. Det bör vara en bättre väg med ökatpersonalinflytande i företagens rekryteringspolitik än att överlåta det till enmyndighet - i detta fall arbetsmarknadsverket - att bestämma vilka personer somskall anställas. I motionen 577 begär vpk en rad ändringar iförtroendemannalagen. Man vill vidga begreppet facklig verksamhet. Rätten atthålla möten på betald arbetstid skall införas och de fackliga organisationernasrättigheter vid konflikten regleras. Utomstående fackliga funktionärer,förtroendevalda liksom anlitade sakkunniga bör få tillträde tillarbetsplatserna. Man säger vidare att den fackliga verksamheten skallfinansieras av produktionen, och ersättningen till fackliga förtroendevalda börförbättras. Skadeståndsskyldigheten skall inte kunna åläggas en fackligorganisation, enligt vpk:s förslag. Och man säger att lagen även bör omfattaförtroendevalda som utses av minoritetsorganisationer. De regler som nämnsfår inte göras dispositiva. Utskottet går i detta sammanhang inte in pådetaljerna i motionen utan hänvisar till vad vi tidigare föreslagit omöverläggningar mellan regeringen och arbetsmarknadsparter om reformverksamhetenpå det arbetsrättsliga området. Vi avstyrker således motionen. Sist i betänkandet tar vi upp ett par yrkanden från vpkmed speciell inriktning. I den ena motionen, 569, begärs att begreppet fackligförtroendeman skall ersättas med begreppet fackligt förtroendevald. Utskottethar varit tveksamt till förslaget och hänvisar till att det språkbruk som defackliga organisationerna själva väljer bör vara avgörande. I den andra motionen, 398, pläderas för billighetsutgåvorav arbetsrättsliga publikafioner, bl. a. riksdagstrycket. Utskottet har intelåtit sig övertygas om behovet av sådana åtgärder och har därför avstyrktmotionen. Det finns en betydande politisk värdegemenskapockså i de arbetsrättsliga frågorna - trots reservationen står sig dettapåstående. Jag vill alltså yrka bifall till hemställan iarbetsmarknadsutskottets betänkande nr 6 på alla punkter. Medbestämmandefrågor m. m. 53LARS ULANDER (s) replik: går upp i denna debatt ochprisar de folkpartistiska arbetsmarknadsministrarna för deras arbete när detgäller arbetsrätten och demokratin i arbetslivet. Man bör nästan varafolkpartist för att göra det. Bara det exempel som jag tog upp, om denAhlmarkska snabbheten, visade litet av vad som hänt. fick vi löfte om att en proposition skulleföreläggas med förslag om fackliga förtroendemän, möten på betaldarbetstid och arbetslivsforskning. Vi har snart , och vi har ännuinte sett någon sådan proposition - det behövs en väldig framförhållning föratt de folkpartisfiska arbetsmarknadsministrarna skall klarapropositionsskrivandet. Bland deutredningar som drog fram nämndes också den Medbestämmandefrågor m. m. som gäller trygghetslagarna. Men det var ju i och för sigingen utredning som någon skrek efter. Det var den utredningen somarbetsmarknadsminister berättade om vid förra understort jubel från arbetsgivarna. Meningen med den utredningen, som fortfarandepågår, var att man skulle ta ifrån ungdomarna en del av den trygghet de har f.n. Den här utredningen tycker jag heller inte kan vara något att föra fram somexempel på att lagstiftningen på det här området är någonting att skryta med. säger också att man lika gärna kan rösta förreservationen som för utskottsskrivningen. Ja, gör det! När vi behandlade dettai utskottet var det ett kommenterande utan like bland de tre i regeringeningående partierna. Det fanns inte en chans för oss att gå med på den skrivningman föreslog. Men O. K., , föreslå bifall för den reservation somvi har avgivit från socialdemokratiskt håll! 54LARS-OVE (vpk) replik: | Jag ställde en fråga till . Denlöd: Vad anser utskottet om de överläggningar som arbetsmarknadsministern hareffektuerat, snabbare än någonsin? Vad skall de ge? Vad är det för saker somskall regleras i kollektivavtal? Vilken lagstiftning handlar det om? Vemsintressen skall man tillgodose här? Det kan väl inte vara obekant för - men omdet varit obekant förut, så måste det vara bekant nu - att har mycket bestämda krav på vad somskall hända på den svenska arbetsmarknaden. Man kräver från det hållet enganska kraftig försämring. Då är frågan: Var skall man effektuera detta? Minoro gäller, , att om man nu i en överläggning kommer fram till atten del frågor skall regleras i kollektivavtal och andra i lagstiftning, så kandet lika gärna vara Svenska arbetsgivareföreningens krav på försämringar somskall regleras på de här båda sätten. Jag vill ha ett svar på om det är deninriktningen man kommer att ha. Eller kan försäkra att viåtminstone skall ha status quo eller att vi skall gå framåt? Det kan varaintressant att veta hur det skall bli för framtiden. Vad sedan gäller arbetslivets förnyelse vill jagkommentera utskottets behandling av MBL-frågorna. Man hänvisar till att man harreformerat. Det var ju så att dåvarande statsministern betecknade den härlagstiftningen som arbetslivets förnyelse, men den som praktiskt har arbetatmed detta ser inte mycket av förnyelse i det hela. Det vi ser är att man tutaroch kör. När man inte kan enas får man köra ytterligare en omgång i förhandlingarna,och sedan beslutar arbetsgivarna, arbetsköparna, på samma sätt som de alltidhar beslutat. Jag vet alltså inte riktigt vari den här förnyelsen ligger. Menom den ligger i att lagstiftningen behöver ändras bara på grund av deerfarenheter som gjorts, då förstår jag att man kan tala om att reformera pådet här området. Utskottet har dessutom behandlat de här frågorna under ensärskild punkt i betänkandet. Utskottet säger att frågor som rör engenomgripande förändring av medbestämmandelagen, vilket vore behövligt,behandlas lör sig. Jag kan förstå att man gör en sådan uppdelning, om man har den inställning som har. Men i nästa stund talar nog emot sig själv.Då kommer han nämligen in på att han i andra länder ser andra principer, som vialla skall ta lärdom av. En princip som jag kan ställa mig bakom,oavsett om den tillämpas i ett kapitalistiskt eller socialistiskt land, är skall ha en fri och obunden fackförening. Dess krav är att man t. o. m.skall ha rätt att strejka, att man t. o. m. skall ha vetorätt i vissa frågor.Kanske kunde ta lärdom av det som kommunisternahar föreslagit för vårt system. Det är kanske litet för fjärran för ElverJonsson att i använda sådana principer. Men, , använd dåinte heller exempel på principer från andra länder som inte kan tillämpas påhemmaplan! Medbestämmandefrågor m. m. 55ELVER () replik: frågade vad jag och, gissarjag, utskottet vill. Mycket kort skulle jag kunna sammanfatta det så här. Enallmän inriktning bör vara att på grundval av den nuvarande lagstiftningen ocherfarenheter av denna försöka finna smidiga lösningar, som kan främja samarbeteoch vidareutveckla ett reellt medinflytande för de anställda. Jag vill också upprepa att vi har sagt att det är viktigtmed en samordning med det utredningsarbete som pågår . Det är viktigt attutredningsarbetet avslutas och att det inte fördröjs pågrund av de föreslagna överläggningarna. Utgångspunkten måste vara att på såändamålsenligt sätt som möjligt driva arbetet vidare på, som jag sade,förnyelse av arbetslivet och fördjupande av arbetsdemokratin. Visst skall mångaintressen tillgodoses. Men löntagarintressen har tillgodosetts, och det finnsockså anledning till vidareutveckling när det gäller dessa intressen. Detta harju också framhållits i betänkandet, så på den punkten bör det inte råda någonoklarhet. Man blir, fru talman, ofta konfunderad vid diskussionernamed kommunisterna - kanske dock inte så mycket i sakfrågorna, eftersom vpk:sinställning diskussioner i kammaren nu börjar bli känd. Men har jag blivit förvånad över själva hanteringen. Jag hörde att Lars-OveHagberg yrkade bifall till samtliga vpk-motioner.