prot · G40957 · 1980-12-31 00:00:00 — Som bekant har frågan om en ändrad valkretsindelning iMalmöhus län diskuterats mycket . Personvals- och valkretsutredningenavlämnade betänkande där man föreslog aftfyrstadskretsen skulle upplösas och länet delas in i tre valkretsar,mandafmässigt ungefär lika stora. var själv med i kommitténoch känner naturligtvis väl fill förhållandena. Remissinstansernas mottagandeav förslaget var i stort sett positivt. Några avvikande synpunkter fanns dock.För att finna en lösning i valkretsfrågansom skulle kunna vinna så bred anslutning som möjligt ansåg därför regeringenatt en särskild utredare skulle tillkallas. Detta beslutades i november 1979.1maj lämnade utredaren sitt förslag fill regeringen. Han förordade enlösning som stämmer överens med den som personvals- och valkretsutredningenkommit fram fill, alltså avskaffande av fyrstadskrefsen och en indelning avlänet i tre kretsar med vardera ca tio fasta mandat. Vidremissbehandlingen har detta förslag hälsats med fillfredsställelse av deflesta remissinstanserna. Bland dessa ingår då kommunerna i länet,och . Ävende lokala politiska organisafionerna har yttrat sig. Också dessa har ställt sigposifiva till förslaget. socialdemokratiska partidistrikt ochvänsterparfiet kommunisternas Skänedistrikt har emellerfid invänt atfvalkretsindelningen i infe bör lösas separat utan först i sambandmed att valkretsindelningen i de större valkretsarna i landet i övrigt sesöver. Besluti frågor av detta slag bör fattas i största möjliga enighet. Vid beredningen avärendet i , under vilken kontakt även har tagits medföreträdare för oppositionen, har det visat sig att någon sådan enighet infehar kunnat uppnås. Med hänsyn härtill synes det f, n, svårt att lägga fram någotförslag. Omtidpunkten för framläggande av proposition om ändrad valkretsindelning iMalmöhus län 22 KNUTWACHTMEISTER (m); Jag skall be attfå tacka statsrådet för svaret pä min fråga. Eftersom jag varit med ivalkretsutredningen, som ju statsrådet påpekade, är det den kontakten medproblemen i som gjort atf jag kanske mer än andra har klart förmig hur otidsenlig fyrstadskretsen är. För60 är sedan, när den valkretsen bildades, var förhållandena och villkoren istäderna resp, på landsbygden helt annorlunda än vad som är fallet i våradagar. Fyrstadskretsensstäder - - är geografiskt helt skildaåt och har inte längre något gemensamt som talar för att de tillsammans skallnominera riksdagskandidater med alla de svårigheter det medför aft skaparättvisa och tillgodose varje stads intressen. Detkan tilläggas att den övriga delen av , som utgör den andravalkretsen, numera inte heller är ett geografiskt sammanhängande område sedanHelsingborgs vidgade storkommun avsnört kommun från den övrigavalkretsen. 1974års valkretsutredning insåg dessa missförhållanden och uttalade att en reformav valkretsindelningen i var mycket angelägen samt föreslog, somstatsrådet också angav, fre valkretsar med som en och övriga länetuppdelat i två. Tre av de fyra socialdemokratiska ledamöterna reserverade sigoch ville ha en ytterligare överarbefning. Ensådan har också kommit till stånd - den tillsatte ju statsrådet för drygt ettär sedan. Om tidpunkten för framläggande av proposition om ändradvalkretsindelning i Utredarna har i tre olika omgångar haft kontakt med de femriksdagspartierna i länet. Av dessa överläggningar har framgått: 1. att alla femriksdagsparfierna utom kommunisterna förklarat att börutgöra en egen valkrets, och 2. att allariksdagspartier utom vpk förklarat att den bästa lösningen för länet i övrigtär två ungefär lika stora valkretsar med tio resp. nio fasta mandat. , och berörda kommuner har ocksåvarit positiva fill en sådan reform, något som statsrådet även har angivit isitt svar. Mot bakgrunden härav är det naturligt att statsrådet att lägga en proposition på bord. Det förvånar mig mycket attstatsrådet i sitt svar säger att socialdemokraterna i infe velat lösafrågan om valkretsindelningen i separat. Det står ingenfing om deti utredningens departementspromemoria. Naturligtvis har statsrådet ingen skyldighet att avslöjavad som diskuteras i regeringen. Men varför tog man ånyo kontakt medoppositionen när allt tycktes vara klart enligt utredningen, där de fyrademokratiska partierna är överens om den här reformen? Jag vore alltså tacksam om statsrådet kunde lätta något påförlåten i den frågan. När det gäller frågor om valkretsindelningen,som ju berör själva spelreglerna i det demokratiska systemet, är det, som jagsade i mitt svar, naturligt atf man försöker handla i så stor enighet sommöjligt. Därför tyckte jag att det var naturligt att ta kontakt med de olikapartierna innan jag lade fram en proposition i frågan. Det visade sig därvidatt man från socialdemokratisk sida hade invändningar och ville att fråganskulle lösas i samband med valkretsindelningen i övrigt. Jag vill också nämnaaft det fanns invändningar även på folkpartihåll. Mot den bakgrunden tyckte jag att det inte fanns anledningatt lägga fram någon proposition med hänsyn till den grundläggandeuppfattningen att sådana här frågor bör lösas i enighet. Jag vill gärna säga atf jag självtycker atf utredningsmannens förslag är det bästa som lagts fram. Jagkan inte se någon bättre lösning. 24KNUT (); Av svaret framgår att den enighet om reformensom demonstrerades i departementspromemorian inte längre föreligger inom de treregeringspartierna. Det förefaller som om hade rätt i enartikel för en månad sedan, där man angav att det var folkpartietsriksdagsledamöter i länet som plötsligt hade satt sig på tvären, trots denfidigare demonstrerade enigheten. Det förhållandet att inga av de nuvarandefp-ledamöterna skulle hamna i den tilltänkta södra valkretsen har kanhändaspelat in, eftersom det skulle göra konkurrensen i den norra valkretsenhärdare. Det är beklagligt om en principiellt ovidkommande fråga får styra beslutenom angelägna reformer. Att sedan socialdemokraterna vädrat morgonluft och seren möjlighet att sätta en käpp i hjulet för regeringen och därför har svängtoch går emot reformen förvånar mig inte. När statsrådet nu säger att någon proposition inte är attvänta/, n. vill jag ställa ytterligare en fråga, som är synnerligen vikfig förde politiska parfierna i länet; Är det tänkbart att vi får en proposition undervåren, så atf reformen likväl kan träda i kraft såsomavsett var? Jag anser för egen del att det inte ärmöjligt aft genom utredningsarbete eller på annat sätt driva frågan längre. Kandet på något sätt skapas enighet är jag beredd atf läggafram en proposifion. Kan man inte skapa enighet anser jag att det inte finnsförutsättningar för en proposition. 26 (); Jag ber att få tacka statsrådet för den posifivainställning han har till frågan och för de ambitioner han visar för att försökalösa den här angelägna reformen. Jag har inga fler frågor. 12 §Svar på interpellation 1980/81:57 om yrkesintroduktionsutbildningen har frågat mig om jag övervägernågot initiativ för att underlätta aft introduktionsutbildning kan anordnas påskilda typer av arbetsplatser i enlighet med intenfioner. Den i interpellafionen nämnda introduktionsutbildningenavser den försöksverksamhet med yrkesintroduktion som riksdagenmed anledning av den s, k, ungdomsproposifionen beslutade om och omvilken regeringen meddelade bestämmelser (SFS 1980:534), I interpellationen uppger att det harförekommit att en facklig organisation har motsatt sig aft yrkesintroduktionanordnas med hänvisning fill ett kollektivavtal om flerårig lärlingsutbildningeller med hänvisning fill att det inte finns något avtal om yrkesintrodukfion. Inledningsvis vill jag fastslå atf yrkesintrodukfionen fåranordnas och bör kunna anordnas inom hela arbetsmarknaden. Attförutsättningarna kan variera inom olika områden förändrar inte dennaprincipiella utgångspunkt, Yrkesintrodukfionen anordnas efter överenskommelse mellanskolan och det företag eller den insfitution som åtar sig att fa emot en elev iyrkesintroduktion. Syftet med yrkesintroduktionen är att ge elever som inte 2 protokoll 1980/81:57-61 haranställning eller deltar i utbildning sådana erfarenheter av arbetet på eneller flera arbetsplatser att deras introduktion i arbetslivet underlätfas. Jagvill betona att skolstyrelsens strävan skall vara att i första hand beredaeleverna utbildning inom gymnasieskolan. Först om defta inte lyckas, kommeryrkesintrodukfion i fråga som ett erbjudande. avtal som träffats mellan arbetsmarknadens parterom lärlingsutbildning och motsvarande utbildningar syftar som regel fill enfullständig yrkesutbildning eller färdigutbildning efter grundutbildning. De ungdomar som erbjuds yrkesintrodukfion befinner sigemellertid i en helt annan situafion än de ungdomar som anställts och erhållerutbildning enligt sådana avtal mellan arbetsmarknadens parter,Yrkesintrodukfion kräver nämligen i regel ett till varje individ anpassatprogram. har också i det underlag som överstyrelsen harutarbetat för yrkesintroduktionen angett bl. a. att det i första hand kan gällaatt hos de berörda ungdomarna skapa en positiv atfityd och ett förtroendefulltförhållande till arbetsplatsen och kamraterna där. Utbildning i traditionellbemärkelse kan knappast vara utgångspunkt för arbetet. Handledarens erfarenhetsamt elevens situation och önskemål bör enligt få varaavgörande för hur arbetet skall utformas. De erfarenheter och de kunskaper som ungdomar får underyrkesintroduktionen bör vara betydelsefulla oavsett vilken bransch de fåranställning i. Yrkesintroduktionen får således inte ses så snävt yrkesinriktadatt den enbart skulle vara av betydelse vid anställning i sådana företag ellerinstitutioner varifrån eleven har erfarenheter av yrkesintrodukfionen. Vad jag nu har redovisat var också en av utgångspunkternaför det som jag i den s. k. ungdomspropositionen anförde om den arbetsrätfsligaställningen för elever i inbyggd utbildning och yrkesintrodukfion (prop.1979/80:145 s. 29-32). Jag angav som min mening att huvudregeln borde vara attanställningsförhållande inte skulle föreligga. Detta kunde, angav jag vidare,uppnäs om bl. a. följande riktlinjer tillämpades. och elevenskulle något avtal inte träffas. Studiestöd enligt gällande regler skulle utgåfill eleven, och eleven skulle inte uppbära lön från företaget. En följd av afteleverna inte får anställning som arbetstagare är, som jag anförde, att denarbetsrättsliga lagstiftningen inte blir fillämplig på deras arbete eller påförhållandet mellan dem och företaget. Enligt redovisade uppgifter haryrkesintroduktionen redan fått en betydande omfattning. En sammanställning somskolöverstyrelsen har gjort över länsskolnämndernas uppskattning av behovet avbl. a. yrkesintrodukfion /81 visar aft det av regeringen våren1980 beräknade antalet av 5 000 platser kommer att överskridas med drygt 1 000platser. Det är resultatet av att kommuner, företag och övriga berörda arbetatengagerat med de möjligheter som yrkesintroduktionen ger de ungdomar som efteravslutad grundskola av olika skäl varken har lyckats skaffa sig arbete ellerkunnat placeras i reguljär utbildning. Jag ser givetvis med oro på den situation som kan uppstå,om avtal mellan parterna på arbetsmarknaden får till följd att företagens ochinsfitutionernas medverkan iyrkesintroduktion begränsas. Ytterst drabbas sädana ungdomar som befinner sig ien svår situation och som vi alla bör sträva efter att hjälpa så att de fårarbete eller utbildning. Jagär därför övertygad om att parterna på arbetsmarknaden, liksom skolan, gör vadde kan för att fillmötesgå ungdomarnas behov av utbildning ocharbetslivserfarenhet. Jag utgår således frän att arbetsmarknadens parter ochövriga berörda noggrant följer utveckhngen och på olika vägar akfivt försökerundanröja de problem som kan finnas. 28 (): Jag ber atf få tacka statsrådet för svaret på mininterpellafion. Skolministernhar, som framgår av svaret, tagit fasta på mina synpunkter och har en radrejäla besked att komma med. Föregen del har jag kunnat konstatera att de åtgärder som vi här i kammarenfattade beslut om med anledning av den s. k. ungdomspropositionen i stort setthar fallit väl ut. Det har därför varit möjligt aft som planerat kraftigtreducera antalet beredskapsarbeten för ungdomar utan att därmed, somsocialdemokraterna förutspådde i kammardebatten, ungdomsarbetslöshetendrastiskt ökat. Närdet gäller introduktionsutbildningen har emellertid, som jag påpekar iinterpellafionen, en del problem uppstått. De är främst hänförliga fillhantverksbetonade yrken men kan också gälla industrin. Problemen hänger sammanmed en del fackliga organisationers inställning till utbildningen, men de ärockså en följd av att vissa arbetsgivarorganisationer visat passivitet isammanhanget. Mendet finns även, som jag redan varit inne pä, skäl aft notera några positivahändelser. Eft föredöme därvidlag är Mefallindustriarbetareförbun-dets ochSveriges verkstadsförenings avtal. Dessa parter kunde , som endirekt uppföljning fill propositionen, ena sig om ett fillämpningsavtal. Enpersonalchef inom verkstadsindustrin berättade för mig, när jag hörde mig för idenna fråga, att det tack vare denna anpassning av avtalen mellan parterna intefinns några problem med att följa upp propositionen inom denna sektor avarbetslivet. Somjag påpekar i interpellationen har emellertid så inte varit fallet medparternas agerande på andra områden. Där har man motsatt sig att det ordnasyrkesintrodukfion på arbetsplatser där kollektivavtal gäller. Det har ocksåförekommit att arbetsgivarorganisationer har uppmanat sina medlemmar attundvika denna form av utbildning, I andra fall har fackliga organisationermotsatt sig atf introduktionsutbildning ordnas- med motivering att det intefinns något avtal härom. Enrepresentant för skolmyndigheterna i berättar att man från skolanssida hade förhandlat med de lokala parterna inom byggområdet och träffat eftlokalt avtal om yrkesintroduktion för ett antal elever. Då kom det plötsligtett centralt avtal som sade att "vad som sägs om yrkesintrodukfion integäller inom byggbranschen". Då vågade inte de lokala parterna infria sinalöften, och de berörda ungdomarrta gick miste om sin chans till ett nyttarbete. För en praktikplats vid en trätoffelfabrik i harTräindustriarbe-fareförbundet vägrat acceptera utbildningen, Man har meddelatatt det i dess avtal ej finns någon sådan utbildningsform, varför man uppmanarföretaget att avbryta utbildningen. Det mofiv som redovisades var att etttidigare utbildningsavfal var uppsagt och något nytt avtal ännu ej träffats. i skrev som svar på eninbjudan av Falu kommuns skolstyrelse till överläggningar; "Vi är ejintresserade av den av regeringen föreslagna ungdomssatsningen enär vi har egnayrkesskolor och traditionell lärlingsutbildning som vi anser skall fortsättasom förut," Det har, herr talman, t, o, m, gått så långt - och detgäller frisöryrket - att den fackHga organisationen kräver företagare påskadestånd på för kollektivavtalsbrott. Företagarna har igod tro och på uppmaning av skolmyndigheter och med stöd av SSA-råd ordnatintroduktionsutbildning. berättar ;"Det var ett hårt besked den 16-åriga praktikanten på en av SollefteåsDamfriseringar fick motta , då facket tvingat fram atthon skulle avskedas. Från arbetsgivarorganisationen fick företagasägaren orderatf skicka hem prakfikanten med omedelbar verkan. Annars kunde hon ställasinför arbetsdomstolen, hotade man," Vi harockså noterat ett parallellfall gällande en bilverkstad i , En annan företagare - också i frisörbranschen - har blivitålagd skadestånd, men i det fallet har kommunen åtagit sig aft svara för skadeståndet. Under vilka former som kommunen. , gör utbetalningen och efter vilka beslut det sker är inte känt för mig, men jag vet att eleven i fråga får fortsätta sin utbildning under avtalsenliga former och tillgodoräkna sig det år hon varit "praktikant" som utbildning. Enmycket upprörande händelse har inträffat i , Även om det är fråga om ett avtalsbrott - jag vill gärna understryka aft jag när jag säger det gör samma konstaterande som parterna själva- är omständigheterna i ärendets handläggning ytterst anmärkningsvärda. Jag skall därför redovisa några fakta i detta ärende. anordnar kommunen en informafionsträffmed elever och företag som anmält sitt intresse för ifrågavarande utbildning. startar utbildningen med sju elever.Före detta datum informerar vederbörande arbetsgivare kontaktombudet samt sinaövriga anställda, som utbildningen startar, dvs, ,låter ägaren till en frisörsalong meddela att tvåelever nu börjar på yrkesintroduktion hos honom. Drygt en månad senare, närmare bestämt ,bekräftar fackorganisationen att man mottagit informationen. Man meddelar ocksåatt man tänker återkomma via lokal avdelning med begäran om förhandlingar. Sedan avhörs ingenting förrän , då manbegär den lokala förhandling man tidigare aviserat, I efterhand har dockföretagets fackliga kontaktombud omtalat att en ombudsman kontaktat henneför att kontrollera om eleverna fortfarande fanns kvar på företaget. Vid sammanträde , därarbetsgivaren deltar, rekommenderas han att avbryta utbildningen, vilket ocksåsker. erhåller därefter entvisteanmälan från , daterad . på ett allmänt skadestånd på , och förbehåller sig rättenatt göra en uppräkning av det yrkade skadeståndsbeloppet, såvida inteavtalsenliga förhållanden uppstår fr, o, m. vecka 1980, inleds förhandlingar i ärendet, och någonuppgörelse har ännu ej nåtts. Jag finner det ytterst märkligt att den fackligaorganisationen, som redan vid introdukfionens början för ett är sedan kändetill den, såsom framgår av denna faktaredovisning, låfit tiden från den 7januari till gå innan man över huvud taget agerat i frågan. Jag har från fått följandekommentar till den uppkomna situationen: "Vi har försökt aft få vår motpart att inse att våramedlemmar handlat i god tro och delvis efter övertalning av olika personer iansvarig ställning från skola och SSA-råd," När kravet från facket restes tog skolstyrelsen iMariestads kommun kontakter med såväl fack på central nivå som myndigheter påläns- och riksplan. Skolmyndigheter på alla nivåer har beklagat men ej ansettsig kunna göra något för att rädda utbildningen. , som är den myndighet som har gett sittfillstånd till atf utbildningen sattes i gång, har inte heller kunnat ge någotråd - detta trots att i en skrivelse angett vilkautbildningsvägar som var öppna för denna verksamhet och bland dessa tagit medjust utbildning för damfrisörer. Studierektor i Mariesfad kommenterarsituationen på följande sätt: Det kan inte vara rimligt att de ungdomar det här är frågaom genom fackens agerande kastas ut i en oviss framtid utan möjlighet till varesig utbildning eller arbete. kan det också röra sig om ungdomar som ärsvårplacerade och som är mycket skolf roffa. Det kan ej heller vara rimligt attde företag som lojalt ställer platser fill förfogande samt seriöst satsar påatt ge ungdomarna en verklig utbildning drabbas av skadeståndskrav . Företagarna har som sagt i god tro och på uppmaning avskolmyndigheter och med stöd av SSA-råd ordnat introdukfionsutbildning. Det jaghär redovisat har skapat en negativ publicitet kring en utbildningsform somfrån många utgångspunkter är värd uppmuntran. Arbetsgivarna i allmänhet blirnaturligtvis återhållsamma med att ställa dylika utbildningsplatser fill Kort sagt: En god sak skadas, och det går ut över en gruppungdomar som sä väl behöver praktik och introduktion i arbetslivet. Av statsrådets svar framgår att skolministern delar minoro för den situation som kan uppstå om avtal mellan parterna får till följdatt yrkesintrodukfionen begränsas. Det är därför av stort värde att statsrådetMogård slår fast atf yrkesintroduktion får och bör kunna anordnas inom helaarbetsmarknaden. Statsrådet tillägger: "Att förutsättningarna kanvariera inom olika områden förändrar infe denna principiellautgångspunkt." Jag uttrycker därför samma förhoppning som skolministern,nämligen att de centrala parterna gör vad de kan för att undanröja de problemsom kan finnas. Det torde inte innebära några större svårigheter. Vi vet attdet gär att göra anpassningar. Avtalet mellan Metall och Verkstadsföreningenvisar att det går om viljan finns. Fler branscher borde följa dettaefterföljansvärda exempel. Jag ber därför att än en gång få tacka för svaret. Det börkunna utgöra en god vägledning för alla berörda parter i det fortsatta arbetet.Ytterst är det de berörda ungdomarna det gäller. Vi måste alla sträva efter atfhjälpa dem på allt sätt för att de skall kunna få arbete, utbildning ellerpraktik, för aft påminna om uttalanden om den s. k. ungdomsgarantin. Jag tror att det är vikfigt att hela fiden hasom utgångspunkt att det var för ungdomarnas skull fattadesitt beslut i anledning av ungdomspropositionen. I proposifionen anvisades olika vägar för att förverkligaden s. k. ungdomsgarantin. En form var den som vi diskuterar, den merakortsikfiga yrkesintroduktionen. Utmärkande för den är bl. a. aft någotanställningsförhållande inte skall etableras mellan eleven och den arbetsplatsdär yrkesintroduktionen sker. Eleven är i stället fastare knuten till skolanoch dess värld. I propositionen berördes också rena yrkesutbildningar inomföretag och institutioner, som är betydligt längre. Dessa förutsägs blikollektivavtalsreglerade, och eleven skulle också få ställning som arbetstagarepå arbetsplatsen. Den här uppdelningen måste man hålla i minnet när mandiskuterar yrkesintrodukfionen. Självfallet får man inte acceptera att eleverna placeraspå arbetsplatser med bristfällig arbetsmiljö, eller att eleverna utnyttjas förandra syften än dem som avses med reformen. Däremot har det aldrig varitavsikten aft man för dessa arbetsplatser skulle kräva att det skall finnas ettkollektivavtal eller en fackklubb. Som anställningsskyddskommittén har visat ien rapport (DsA 80:2), finns det här i landet ett mycket stort antalarbetsplatser, framför allt mindre, som inte har något kollektivavtal. Dessaarbetsplatser skall givetvis infe undandras skolan när man försöker placeraungdomarna - förutsatt att arbetsplatserna uppfyller de krav som jag haranfört. Skolan behöver alla möjligheter, och jag utgår ifrån att det finns falldå introduktionen i arbetslivetallra bäst sker pä en mindre arbetsplats. Följande fyra punkter angående yrkesintrodukfionen tyckerjag är viktiga att hälla i minnet hela fiden. För det första; Yrkesintroduktionen aren åtgärd som skalltillgripas i sista hand, sedan alla ansträngningar att intressera eleven förutbildning eller skaffa eleven arbete har gjorts. För det andra: Yrkesintrodukfionen är och skall vara enindividanpassad åtgärd. Enligt min mening är det angeläget atf i en plan ellerett program definiera individens speciella situation och att precisera vilkensorts insatser yrkesintroduktionen skall innehålla för aft förbättra dennasituafion och främja elevens utveckling. Naturligen kan proportionerna mellanutbildningsmoment, social träning, arbetslivsfräning och arbetslivsorienferingvariera. För det tredje: Det är enligt beslut skolan somhar ansvaret. Skolan skall alltså göra en överenskommelse med eft företag elleren arbetsplats. Det är självklart aft såväl företagare och arbetsledare somarbetstagare därvid måste vara införstådda med vad saken gäller. Skolan skallockså ha tillsyn över hur yrkesintroduktionen utformas. Särskilda medel finnsfillgängliga för den fillsynsuppgiften. För det fjärde; Yrkesintroduktionen omfattar högst 40veckor. I skolans tillsynsuppgift ingår atf avbryta introduktionen så snart enelev visar intresse för att söka sig till reguljär utbildning. Jag kanske också skall tillägga och särskilt understrykaatt det här är en försöksverksamhet. skall utvärdera den föredetta års slut. Erfarenheterna är, vill jag hävda, i stort sett posifivahittills. Emellerfid har jag i kontakter med fackliga organisationer och medskolor och kommuner ute i landet fått uppgifter som tyder på aft anvisningarnakan behöva preciseras ytterligare. 30 (): Efter skolministerns precisering vill jagkonstatera att det nu borde stå helt klart för berörda parter och berördamyndigheter vilka riktlinjer som skall gälla.