prot · G40954 · 1980-12-31 00:00:00 — Allt flervanliga inkomsttagare har drabbats av höga marginalskatter, för att än en gångcitera rapporten. Dehöjda marginalskatterna har lett till flera problem, konstateras vidare irapporten; Det är svårt att få en verklig ökning av köpkraften i enavtalsrörelse, eftersom löneökningarna "äts upp" både avmarginalskatterna och av prisstegringarna. Det ger ganska dåligt utbyte förlöntagare att jobba övertid, göra ett extra skift eller byta till ett bättrebetalt arbete. Det medför inte några stora ekonomiska fördelar att ökaarbetsinsatsen från deltid till helfid. Problemen med marginalskatterna förstärksav att det finns s. k. marginaleffekter i t. ex. daghemstaxor ochbostadsbidrag. Såkommer diskussionsfrägan i den socialdemokratiska rapporten: Instämmer Du ipåståendet att vi har alltför höga marginalskatter i ? Så långt den socialdemokratiskadiskussionspromemorian. Detvar därför med en inte ringa förväntan vi motsåg det socialdemokratiska svaretpå regeringens förslag till inkomstskatter för är 1981. Skulle regering ochopposition nu närma sig varandra och med samfällda krafter gå till attack motde arbetshämmande marginalskatterna? Jagär verkligen den första att beklaga att förväntningarna inte uppfylldes.Socialdemokraterna föreslår vissa ganska betydande skattelättnader imellaninkomstlägena, det skall villigt erkännas. Men de finansieras till stordel, som framhållit, genom en höjning av arbetsgivaravgifternamed en procentenhet, vilket i motsvarande mån minskar löneutrymmet och därförrätterligen bör avräknas, om man skall göra en riktig jämförelse medregeringens förslag. Men när det gäller marginalskatterna återstår inte mycketav de nyförvärvade insikterna om deras skadlighet. Tvärtom innebär detsocialdemokratiska förslaget att man fortsätter den väg som fick sä förödandekonsekvenser första hälft: anpassningen till inflationen avskatteskalan tar slut vid . I alla inkomstlägen däröverföreslås t. o. m. höjda marginalskatter i förhållande till penningvärdetsutveckling. Särskilt kraftig är höjningen i inkomstlägena ,dvs. i just de inkomstlägen där stora grupper heltidsarbetande industriarbetareoch tjänstemän torde befinna sig nästa är. Det socialdemokratiska förslagetligger där i genomsnitt högre än regeringens. Idiskussionsmaterialet räknar socialdemokraterna med ett marginalskattetak pä70 %, vilket vi välkomnar. Det är det förslaget vi arbetar för. Men i densocialdemokrafiska motion som vi här diskuterar tar man i stället bortmarginalskattetaket, trots att kostnaderna för detta är närmast försumbara.Genom det marginalskattetak som beslöts får också de som bor i verkligahögskattekommuner behålla åtminstone . i stället för kanske . av enextra hundralapp. Utan tak blir det ännu svårare att rekrytera t. ex. läkareeller duktiga företagsledare till dessa kommuner och att dra nytta av ochbehålla högt kvalificerade människor inom landets gränser, något som är nog såviktigt . som socialdemokraterna går ut till sittskattetrötta partifolk och talar om att det skall löna sig att arbeta, arbetarman i motsatt riktning i . Jag undrar litet försynt: Vet inte enahanden hos socialdemokraterna vad den andra gör? Det socialdemokrafiska skatteförslaget innehållerytterligare en märklig beståndsdel, nämligen en betydande skattehöjning ibotten. Regeringsförslaget innebär att låginkomsttagare i alla fallkompenseras för inflationen genom en höjning av skattereduktionen till 560 kr.Socialdemokraterna föreslår att skattereduktionen skall tas bort helt ochhållet. Resultatet blir en betydande skattehöjning i botten. De som har lågainkomster kan i själva verket få skattehöjningar på ända . iförhållande till regeringens förslag, något som över huvud taget inte nämns. Det socialdemokratiska skatteförslaget innebär sammantagetreella skattehöjningar för låginkomsttagarna med ca 350 milj. kr. Detta ärnästan lika mycket som skattehöjningarna för dem med högre inkomster, där detillsammans uppgår till ca 450 milj. kr. Bland de låginkomsttagare som får höjdskatt genom det socialdemokratiska förslaget finns inte bara mångadelfidsarbetande utan också många folkpensionärer med små inkomster överminiminivån. Vidare måste man i det socialdemokratiska alternativet medgebetydligt större extra avdrag för att uppnå hel skattefrihet för dem som barahar folkpension och pensionstillskott. Det innebär att folkpensionärerna somgrupp drabbas av ännu värre marginaleffekter än . Socialdemokraterna har säkerligen motiv för dessaskattehöjningar i botten. Men det är märkligt att man över huvud taget intelåtsas om dem, än mindre nämner de problem som skulle uppstå och allra minstdiskuterar hur man skall lösa dem. Sammanfattningsvis kan man, herr talman, beklaga attregeringsförslaget inte innehåller fler och större steg mot arbetsvänligareskatter. Men genom indexregleringen slår man ändå vakt om de framsteg somgjorts, och man tar dessutom ett ytterligare litet steg mot rimligaremarginalskatter i inkomstläget . Socialdemokraternasreservationer innebär däremot att man, stick i stäv med sina nya insikter,fortsätter att knuffa upp heltidsarbetande löntagare i allt hårdare och merarbetshämmande marginalskatteskikt. Det socialdemokrafiska förslaget innebär också betydandeskatteskärpningar i botten, vilkas konsekvenser man över huvud taget intediskuterat. Gärna marginalskattesänkning längre fram, men först enrejäl höjning, tycks vara parollen. Med hänvisning till alla de goda skälsocialdemokraterna i sin diskussionspromemoria själva åberopar för lägre och arbetsvänligare Skatten inkomster, m. m. Skattenpå inkomster, m. m. skatter, yrkar jag på allapunkter bifall till hemställan i skatteutskottets betänkande 16. Anf.16 () replik: Jag är väldigt tacksam för den reklam som den socialdemokratiskaskatteutredningen har fått av här i talarstolen . Jag skulleha varit mycket mera tacksam om hon varit litet mera utförlig och tagit uppockså den andra viktiga delen i det socialdemokratiska utredningsförslaget. Utredningsförslagethar nämligen fill syfte att komma åt två stora problem i dagens svenskaskattesystem: dels de höga marginalskatterna, men inte i första hand skatter på80-85 % utan framför allt skatter i de vanliga inkomstlägena- och där är vårtförslag mycket radikalt -, dels problemet hur vi skall komma till rätta medavdragen. Avdragen har nämligen satt progressionssystemet ur spel när detgäller höginkomsttagarna. Det är bara ett litet fåtal inkomsttagare med deverkligt höga inkomsterna som betalar den progression som harbestämt. Resten har skaffat sig helt lagliga avdrag på ett eller annat sätt ochbetalar inte den progression som hade tänkt sig. Detär båda dessa problem i kombination som vårt förslag till skattesystemangriper. Det gäller inte bara marginalskatterna, utan det problemet måstelösas med frågan om underskottsavdragen och andra avdrag. Vihar alltså på det här sättet dokumenterat att vi har en allvarlig strävan attkomma bort från de höga marginalskatterna i de vanliga inkomstlägena , ochdet gäller inte bara i de vanliga inkomstlägena utan t.o.m. dem som ligger ettstycke över. Men detta måste kombineras med åtgärder mot avdragen och även medkapitalvinstbeskattningen. De här sakerna finns också omtalade i den skrivelsesom så välvilligt har hållit en recitafion om här. Sedanskulle jag vilja bemöta när hon talar om att jag i mittinledninjgsanförande sade att höginkomsttagarna lättare kan bära inflationensverkningar än låginkomsttagarna. Jag jämför naturligtvis då om två makar tjänarmycket var och en för sig och inte om två låginkomsttagande makar tjänar likamycket som en höginkomsttagare för sig. Det är särbeskattningssystemet som göratt det är oerhört mycke't lönsammare om båda makarna arbetar än om en makearbetar och har samma inkomst. Sä är det, oberoende av var man ligger påinkomstskatteskalan. Om vill angripa särbeskattningssystemetskall hon göra det. Men om vi jämför samma grupper, dvs. höginkomsttagare ochlåginkomsttagare med samma civilstånd, så finner vi att det är lättare för densom är höginkomsttagare att bära inflationen. 17 HANS iHallstahammar (vpk) replik: Det var mängasaker som radade upp i sitt anförande, och det varmånga moderata käpphästar som kom ut och a. barnfamiljer och deras inkomster, om man hade en hög inkomsteller två lägre inkomster. Det är ju inte så enkelt som vill göragällande. Först och främst kostar faktiskt barnen en hel del, och det är storautgifter när de växer. Men jämförelsen håller inte heller i en annan del,därför att i den ena familjen jobbar man produktivt för en höginkomst, medan den andra familjen jobbar 16 fimmar produktivt för sammainkomst. Om det är meningen att man skall stimulera till arbete, så förstår jaginte rikfigt vad menar. Det vore bättre att två stycken kom utoch jobbade i den andra familjen också. Närdet gäller extra arbetsinsatser och det arbetsvänliga skattesystem som fruTroedsson efterlyser, så måste man fråga sig: Är det vettigt, med hänsyn 'tillatt människor skall stimuleras att arbeta över och förlänga sina arbetsdagar,att lindra beskattningen medan en mängd människor står utanför arbetsmarknaden?Det gäller människor som inte kan få arbete därför att det inte finns någotsådant. Vilka jobb skall de halvtidsarbetande ta? Hur skall de kunna få heltid?Vilka jobb skall de arbetslösa ta? Var finns de jobben? Det ligger 45miljarder kronor ute i företagen, medel som skulle kunna investeras i industrinför att skapa sysselsättning, men detta görs inte. 100 000 jobb har under fioår försvunnit utomlands-Saö Pauloären av våra största industristäder i denbemärkelsen att vi där har flest sysselsatta när det gäller svenska industrierutomlands. Vadvill göra åt de här grundproblemen när det gäller att skapaarbete? Det är ju detta som är huvudfrågan om man vill åstadkomma en ökadprodukfivitet, inte att få folk att jobba över mer och nätter. talar också om arbetsvänliga skatter. Jag förstår inte hurmoderaterna får det här att gå ihop. På ett område har man nämligen verkligtvänliga skatter, och det är när det gäller det tunga arbetet att görareavinster eller att klippa aktiekuponger. Där är det vänliga skatter, men ingetproduktivt arbete uträttas ju den vägen, utan i det fallet är det tvärtom enimprodukfiv, parasitär verksamhet som premieras med skattelättnader. Närdet sedan gäller de olika inkomstskatterna och marginalskatteeffekterna är jufrågan: Vill man ha en utjämning mellan de olika inkornsttagarna eller inte?Det är detta det handlar om. Vill man ha en utjämning, då duger värtskatteförslag alldeles utmärkt. Med det får man i kronor räknat mer iportmonnän som låginkomsttagare än vad man får som höginkomsttagare. Men inte ha en utjämning, då kan man hålla på att dribbla med skatteskalornasom gör. Skattenpå inkomster, m. m. 18 Förste vicetalmannen () replik; Vi har särbeskattning, sade . Visst har vi det, men denskall väl ändå inte innebära att man bortser från de familjer, främstbarnfamiljer, som bara har en inkomst för sin försörjning? är detså att inkomsten för en fyrabarnsfamilj med endast en inkomst måste ligga påungefär . för att familjen skall kravla sig över existensminimum. Skatten inkomster, m. m. Menar ErikWärnberg att de inkomsttagarna, genom att de formellt har en hög inkomst, harstörre möjligheter att klara sig mot inflationens härjningar än tvådeltidsarbetande som t. ex. tjänar . var och har samma behållningefter skatt? I och med att vi har en särbeskattning tror jag att man måste varamedveten om att sambandet mellan inkomst och förmåga att skydda sig motinflationen delvis har brutits. Vi får inte göra sådana justeringar avskatteskalan att detta ännu hårdare än som varit fallet slår ut demsom är hänvisade till att leva på en enda inkomst. sade också att syftet med förslagen i densocialdemokrafiska rapporten var dels att komma ifrån de högamarginalskatterna, dels också att komma till rätta med avdragen. Visst finnsdet stötande avdrag- det kan jag gärna skriva under pä -1, ex. avdrag förräntor vid lyxkonsumtion på kredit. Men vi måste inse att detta ären spegelbild av gällande skatteregler. av en inkomstökning bort iskatt, sä kostar det å andra sidan av ränteutgifterna attkonsumera på kredit. Begränsades marginalskattetaket till , vilketsocialdemokraterna är inne pä i rapporten, skulle kostnaderna försådana krediter te sig mer avskräckande. Vi skulle alltså genom att sänkamarginalskatterna kunna slå tvä flugor i en smäll. Förslaget i densocialdemokratiska rapporten, som bygger-på Kleppemodellen, innebär däremot bryter symmetrin i skattesystemet i fråga om inkomster och utgifter avsamma slag, vilket skulle få betydande skadeverkningar och inte minst leda starkt ökad svart marknad när det gäller räntor av olika slag. Låt oss inrikta oss på en ordentlig sänkning avmarginalskatterna, och låt oss tillsammans jobba för det målet! 19ERIK () replik: beklagade tidigare attregeringen och oppositionen inte kunde komma överens om de stora och viktigating som skattefrågan omfattar. Vi fortsätter, menar man, med vår gamla vanligapolitik, medan borgerligheten är beredd att göra uppoffringar - ungefär såfördes resonemanget. Efter att nu ha lyssnat på förstår jag attdet inte finns några som helst möjligheter att komma överens. Vi har lagt fram ett förslag - visserligen bara ettrådslagsmaterial ännu -som tycker är så rasande bra, samtidigtsom hon säger att när det gäller avdragen, då skall ingenting göras. Det helaskall ordna sig automatiskt, om man går ner till en maximal marginalskatt påkanske . Jag tror att har helt fel. Det betyder att man från den borgerliga sidan inte ärberedd att gå oss till mötes pä en enda punkt, utan vill fortsätta en oansvarigskattepolitik där man bara ger lättnader och nästan uppmuntrar avdragsfloranäven i fortsättningen. Jag vill sedan bara tala om litet grand varför vi tyckeratt det är de heltidsarbetande i de vanliga inkomstlägena som skall ha destörsta skattesänkningarna. Dels underlättar det möjligheten att göra upp ettnytt avtal, dels är det enrättvisefråga att de som arbetar full tid - och inte bara går ut och tar etttillfälligt påhugg , har tillfälliga kapitalinkomster eller någontingannat - skall vara med om skattelättnaderna. Vi bör gynna dem som arbetar mest,på heltid, och har vanliga inkomster. Närdet gäller folkpensionärerna och det extra avdragets storlek får vi taställning till den frågan . Vi kommer att efter nyårlägga fram ett förslag som inte försämrar situationen för folkpensionärerna. Däremothar vi sagt att de största skattelättnaderna bör gälla i första hand dem som ärheltidsarbetande och i sista hand dem som gör fillfälliga jobb då och dä. Skattenpå inkomster, m. m. Anf.20 HANS i (vpk) replik; Jag kan konstatera att inte med ett ord berörde det somjag frågade om, om det är en angelägenhet för nationen att människor skallstimuleras att jobba över och förlänga sin arbetsdag, medan det finns människorsom står utanför industrierna och inte har något arbete. Jag anser inte att detkan vara angeläget att använda skattepolitiken på ett sådant sätt. Sedangäller det de arbetsvänliga skatterna, som uttryckte sig. Om manser på den politik som genomförts och som partivarit mycket aktivt när det gäller att genomföra, måste man fråga sig: Är detlättnader för aktieägarna - som beslutade om motoppositionens vilja - som avses med att skatterna skall vara arbetsvänliga? Härförsvinner 200 miljoner från statskassan. Ärdet mer arbetsvänligt att vara höginkomsttagare? Om man tjänar . i skattelättnad, medan en låginkomsttagare i ett vanligtinkomstläge, låt oss säga , kanske får bara . i skattelättnad.Det måste enligt sätt att resonera betyda att höginkomsttagarensarbete är mer värt. Där skall det tydligen stimuleras mer än för en vanligmänniska ute i industrin som gör ett produktivt arbete. Skall man se de här skatteskalorna som ett slagsvärdering av vad anser vara ett värdigt arbete, ett arbete som ärvärt någonting för nationen? Det vore bra att fä svar på det. 21 Förste vicetalmannen () replik: Herr talman! Vi är uppenbarligen ändåöverens om vissa principer, t. ex. att man skall minska behovet avlönehöjningar för att klara inflationen. Där har socialdemokraterna - och dethar jag erkänt - lagt fram ett förslag som har sina stora förtjänster, även omdet också har nackdelar som delvis skämmer helhetsbilden. Viär också överens i princip om lägre marginalskatter. Och de lägremarginalskatterna, , gäller väl också den grupp som så varmt för, nämligen heltidsarbetande i vanliga inkomstlägen? Men defår ju höjda marginalskatter med socialdemokraternas nu aktuella förslag, trotsatt man i siri rapport talar om i marginalskatt Skattenpå inkomster, m. m. Närvi infört ett marginalskattetak - inte på utan på - gär däremotsocialdemokraterna ut och ojar sig för detta, trots att man i rapporten ger vidhanden att man vill ha ett marginalskattetak på . Omsocialdemokraterna i praktiken levde upp till de ädla teser man hyllar iprincip, skulle det vara betydligt lättare för oss att enas. ErikWärnberg talade om en oansvarig skattepolifik från regeringens sida, som baragår ut på att ge lättnader. Regeringens förslag är precis hka väl täckt somsocialdemokraternas eget förslag, men regeringens förslag innebär intebetydande skattehöjningar i botten, som socialdemokraternas förslag gör. Och manklarar inte konsekvenserna av socialdemokraternas förslag genom att bara medgehöjda extra avdrag för folkpensionärerna. De här avdragen innebär nämligen isin tur extra marginalskatteeffekter när de skall trappas av. Och det kommeratt betyda att många ATP-pensionärer får väsentligt mycket högremarginalskatteeffekter än vad de nu har. 22 BO (): I samband med de problem inom skogsindustrin som blivit akuta desenaste veckorna har frågan om industrins virkesförsörjning diskuterats mycket. Detär oomstritt att avverkningarna inom skogsbruket inte har varit tillräckligthöga för att helt tillgodose industrins behov. Det kan emellertid ifrågasättasom avverkningarna långsiktigt kan hållas pä en sådan nivå, att industrin kanförsörjas med virke för att utnyttja sin nuvarande kapacitet. Jagtänker emellertid inte ge mig in på diskussionen om avverkningarna är för lågaeller ligger på en rimlig nivå. Det jag vill ta upp är frågan om vad som kanhindra en högre avverkning och vilka åtgärder som skulle kunna vidtagas för attöka avverkningarna. allmänna debatten har flera olika åtgärder som syftar till ökadvirkesfångst lagts fram. Flera av dessa förslag tar egentligen inte hänsyn fillde verkliga svårigheterna. Socialdemokraternahar, åtminstone tidigare, krävt någon form av avverkningsplikt eller åtminstoneen beredskapslagstiftning syftande fill avverkningsplikt. Framför allt utifrånprincipiella grunder måste detta avvisas. De praktiska problemen för attgenomföra någon form av avverkningstvång förefaller också näst intilloöverstigliga, även om man skulle acceptera den rättsosäkerhet som skulleuppstå. Frånflera håll har också förts fram en tanke på någon form av löpande beskattningav tillväxten på olika skogsfastigheter. Tanken är att man på detta vis skulletvinga fram en högre avverkning inom det enskilda skogsbruket. Mot detta kanstarka principiella invändningar riktas. Även i detta fall skulle vidare depraktiska problemen bli mycket svåra att klara. Det är dessutom - och det ärviktigt - mycket tveksamt om förslaget över huvud taget skulle leda till någonstörre ökning av avverkningsvolymen inom skogsbruket. a. på att sådana säkerhetsmarginaler skulle behöva tillämpas vid entillväxtbeskattning att benägenheten att öka avverkningarna skulle bli mycketliten för flertalet skogsbrukare. Det skulle dessutom finnas en risk att skogsbrukaresom avverkar i stort sett den årliga tillväxten skulle minskaavverkningarna ner fill den nivå som tillväxtbeskattningen anger. Resultatetskulle naturligtvis i så fall bli det helt motsatta mot vad som avsetts. För att lösa ett problem som man anser existerar måste man naturligtvisförst definiera problemet och därefter försöka ange orsakerna till attproblemet över huvud taget uppkommit. Omvi antar att avverkningsnivån inom privatskogsbruket är för låg, vilket i ochför sig har ifrågasatts, kan man slå fast att detta i första hand beror påbristande lönsamhet. Det gäller för skogsbrukaren att i första hand se till attfå ett överskott av själva avverkningen. Om ett positivt netto uppstår bedömernaturligtvis skogsbrukaren vilken behållning som skulle uppstå efter skatt. Detfinns två huvudgrupper av privatskogsbrukare. Dels de som driver ett kombineratjord- och skogsbruk, dels de som vid sidan av annat förvärvsarbete ocksådriver skogsbruk. Till detta kommer ett fåtal som är helt verksamma inom detegna skogsbruket. För de tvä huvudgrupperna är situationen den att man i bäggefallen har en inkomst i botten av antingen jordbruket eller någon annanförvärvskälla. På toppen av denna inkomst läggs sedan eventuella skogsinkomster.På grund av höga marginalskatter kommer sannolikt många skogsbrukare att tvekaatt genomföra vissa avverkningar. Pådetta område liksom på så många andra i vårt samhälle skapar alltså de högamarginalskatterna stora problem. Det har bl. a. påpekats i den nyligenpublicerade långtidsutredningen. Jag behöver bara peka på bristen påarbetsvilja och företagarlust, det ökande skattefifflet och"svartjobberiet" -saker som tidigare tagit upp idebatten här. Föratt på lång sikt möjliggöra ökade avverkningar inom privatskogsbruket ärsåledes den enda rimliga lösningen sänkta marginalskatter. Om man inte väljerdenna väg, kan man naturligtvis på kort sikt åstadkomma samma effekt genom attinte helt utbeskatta nettointäkten av skogsbruk. Man skulle exempelvis kunnamedge ett avdrag på 10, 15 eller av nettointäkten. För samhället ochsamhällsekonomin i stort är naturligtvis marginalsänkningar att föredra, inteminst med tanke på fördelningseffekter och annat. Genomen förnuftig skattepolitik kan man alltså åstadkomma en ökad virkesförsörjningför skogsindustrin och därmed positiva effekter på samhällsekonomin. Skattenpå inkomster, m. m. förberedande votering biträddes reservation 1 av m. fl. med159 röster mot 17 för utskottets hemställan med den ändring däri somföranleddes av bifall till motion 124 av m. fl. Besparingari statsverksamheten, m. m. (sammanfattande bedömning) del, 148 ledamöter avstodfrån att rösta. Ihuvudvoteringen bifölls utskottets hemställan med 163 röster mot 161 förrservation 1 av m. fl. förberedande votering biträddes reservation 3 av m. fl. med145 röster mot 17 för utskottets hemställan med den ändring däri somföranleddes av bifall fill motion 124 av m. fl. i motsvarande del.162 ledamöter avstod från att rösta. Ihuvudvoteringen bifölls utskottets hemställan med 163 röster mot 161 förreservation 3 av m.fl. Utskottetshemställan bifölls med 163 röster mot 161 för reservation 4 av . 5 § Besparingarbedömning) i statsverksamheten, m. m. betänkande 1980/81:15 om besparingar i statsverksamheten, m,m. (sammanfattande bedömning) (prop. 1980/ 81:20). 23 (): gjorde vi upp om att vi skulle ha enpartiledardebatt för att summera det gångna året och ha litet betraktelser omdet kommande. Det visar sig att partiledarna har tappat målföret - de är intehär. De har gjort energiska ansträngningar för attkomma undan den här debatten. Min vän har meddelat att handessutom är hes. Det tycker jag uppriktigt är tråkigt, och jag önskar honom godbättring . Men det hindrar inte att han, medan han ännu haderöstresurserna kvar, använde dem i betydande män till att försöka slippa undanden här debatten. Jag tycker att det är ett trist inslag i och kanske ettuttryck för den svenska parlamentarismens nuvarande läge. Förklaringenär naturligtvis att 1980 inte varit något bra år för . För den borgerligaregeringen har det varit ett väldigt dåligt år. del beror de svårigheter som vi möter som nation på händelseutvecklingenute i världen, på omständigheter över vilka vi inte råder. del berorde på att den borgeriiga regeringen för en felaktig politik och har visat ettmycket dåligt handlag.