prot · G409149 · 1980-12-31 00:00:00 — Skogsnäringen utgör en omistlig del i förutsättningarnaför att skapa ett decentraliserat samhälle med produktion och arbete i olikadelar av landet. I samband med de kraftiga strukturförändringar som tvingatsfram har staten av sådana skäl som angetts gått in medstöd och i vissa fall också som ägare. Det är viktigt att dylika insatsergenomförs på ett sådant sätt att marknadsekonomi och effektivitet fungerar ochinte går förlorade. Skulle så ske, skulle vi förlora konkurrenskraft gentemotutlandet och därmed få lägre tillväxt, sämre ekonomi, lägre skattekraft ochminskad sysselsättning. Tillgången på råvara är självfallet en viktigförutsättning för skogsindustrin. i ett längre perspektiv har avverkningarnaökat rätt avsevärt . Särskilt kraftigt haravverkningarna ökat inom det privata skogsbruket, där uttaget har ökat från ca2 till mellan 3,5 och 4 skogskubikmeter per hektar. Även inom bolagsskogarnaoch statens skogar har uttagen ökat. Det är uppgifter som har redovisats iindustridepartementets utredning . En minskning av avverkningsvolymenhar skett 1977 och 1978, framför allt beroende på konjunkturnedgången.Samtidigt med denna utveckling har skogsindustrin byggts ut till en kapacitetsom är större än den tillväxt vi kan räkna med. Jag vill något kommentera vad sade, bl. a.att regeringen har misskött sin roll i fråga om att driva på utvecklingen. Han menade att just bristen på skogsråvara är en avsevärd anledning till att skogsindustrin nu har bekymmer. Detta är slagord utan täckning. Man försöker skapa en myt om att just bristen på skogsråvara skulle vara så lätt att motverka genom ingrepp från statsmakternas sida liksom att man den vägen skulle kunna lösa de skogsindustriella problemen över huvud taget. Staten har inte några större möjligheter att påverka den här utvecklingen. En hel rad åtgärder har 145 10 protokoll 1980/81:147-149 Nr 149 vidtagits-jag återkommer tilldem-men man kan inte ålägga skogsindustrin den eller skogsägarna att ta ut mera råvara än vad de finner lämpligt ochmöjligt. 22 mai1981 -S ttr det finns anledning försocialdemokratin att ompröva denna attityd. Vadgjorde socialdemokratin själv under den långa tid man hade regerings- Redovisade man resultat somgav den effekt som man nu påstår att regeringenskulle ha möjlighet att åstadkomma? För attnämna några av de åtgärder regeringen har föreslagit i det här avseendet villjag peka på gallringsbidragen, ökade möjligheter för insättning på skogskontooch senast vissa skattelättnader och stöd till återväxtåt-gärder. En del avdetta finansieras genom höjda skogsvårdsavgifter. Fortsatta åtgärder för attstimulera fram ett ökat virkesuttag kommer att prövas närvirkesförsörjningsutredningen lagt fram sitt förslag . Omsorgen omden regionala balansen och knappheten på skogsråvara har varit några av motivenför regeringens förslag till . Åtgärderna får ses somett stöd och stimulanser i avsikt att främja utvecklingen inom närningen, ochdet är inte fråga om att gå in och detaljreglera. Handlandet bygger på attföretagen själva har ansvaret för att leda verksamheten så attindustristrukturen utvecklas och konkurrenskraften stärks. Det åliggerföretagen att svara för sin egen planering på såväl kortare som . Ett samråd mellan staten, regeringen och skogsindustrin ärgivetvis av stort värde. Industriministern har också haft upprepade kontakteroch samråd med skogsindustrin, ett samråd som fortsätter i syfte att komma framfill det lämpligaste sättet att lösa de olika problem som uppkommer, I de fallföretagens strukturarbete och verksamhet inte sammanfaller med de övergripandemålsättningarna finns det självfallet anledning att ingripa i positiv meningoch förmå företagen att justera sina planer så att de stämmer överens med desamhällsekonomiska önskemålen. Från socialdemokratiskt håll har och tidigare framförtskrav på ett statligt handlingsprogram för skogsindustrin. Sålunda krävs ireservation 1 att regeringen skall lägga fram ett handlingsprogramoch en samordnad planering för skogsindustrin. Utskottets majoritet har avvisatdessa förslag. Motiven för detta är bl, a, att ett sådant arbete skulle kunnaleda fill att företagens egen planering och strukturverksamhet avstannar ellerhindras i avvaktan på den väntade statliga utredningsverksamheten. Vi har mångaexempel på att så kan bli fallet, när man väntar på en statlig utredning. Detfinns vidare en allvarlig risk för att man skulle förlora i effektivitet på attgenomföra ett sådant här handlingsprogram från statens sida. Staten har f, ö,sämre underlag än skogsindustrin själv och dess anställda för att lägga framett sådant förslag. Jag tror inte man kan hävda att statsmakterna skulle kunnatillsätta personal som har bättre kunskaper än företagens egen personal, 1 ettblandekonomiskt samhälle som vårt med många enskilda företag kan man hellerinte tvinga företagen till investeringar. Man kan inte lägga fram ett statligthandlingsprogram och sedan tvinga företagen att följa det programmet. Dettaskulle i sin tur störa effektiviteten och ekonomin i näringslivet. Dessutom ärrisken för allvarliga felbedömningar uppenbar, om man skulle läggafrågan om planeringen på en hand och således frånta företagen möjligheterna attmed någon effekt driva sin egen planeringsverksamhet. Det är ett socialistisktsynsätt som präglar socialdemokraternas motion på det här området, och vi villinte tillstyrka att man går den vägen, I reservation 2 förs förslag fram om inrättande av ettstrukturbolag för skogsindustrin, I likhet med vad som var fallet föregående århar utskottets majoritet avstyrkt detta förslag. Ett sådant bolag skulle kunnabli en tung och styrande faktor på området som kunde störa marknadsekonomin ochde enskilda företagens effektivitet. Risk skulle finnas för en trögrörlighet påolika områden. Staten bör i stället på ett enklare sätt kunna fullgöra enövergripande uppföljning. Industridepartementet har möjligheter att med storflexibilitet genomföra de uppgifter som olika situationer kräver. Inte minsthar industriministern själv visat exempel på hur detta kan ske, vilket i höggrad har uppskattats från skogsindustrins sida, I reservation 3 föreslår socialdemokraterna att riksdagenskulle uppmana regeringen att i sin tur uppmana att lägga fram förslagtill förädlingsprojekt vid företagets anläggningar i , Det är enmärklig reservation i och för sig, I andra sammanhang ställer inte enssocialdemokraterna i näringsutskottet krav på att skulle gå ut och idetalj reglera företagen. Det är en orimlig politik om vi till ett företag, somvi ändå med förtroende har tillsatt människor att leda, skulle säga att nuskall ni göra det och skall ni göra det. Det är principiellt felaktigt attfrån sida gå in och styra detaljarbetet här. Utskottet har i stället sagt att det är angeläget att manpå olika områden och i olika företag satsar på att försöka uppnå envidareutveckling i svensk industri. Den uppmaningen kan vi rikta generellt, menvi vill inte göra särskilda uttalanden. I reservation 4 föreslås att regeringen skall lägga framförslag om en forskningsstation vid rikssågverksskolan i . Föregåendeår var utskottet enhälligt i att avstyrka liknande förslag. Motivet var att maninte skulle splittra resurserna för forskning och utveckling inomskogsindustrin. Det har bildats en gemensam stiftelse för sågverksindustrins,trämanufakturindustrins och skivindustrins branschsammanslutningar. har varnat för att splittra arbetet på flera enheter. I STU har mangjort en översyn av den kollektiva forskningen på detta område. STU har inteföreslagit att skulle inordnas i denna forskningsverksamhet. Detinnebär inte att inte resurserna vid forskningsskolan i kan utnyttjasi det arbete som pågår på olika områden av forskning och utveckling iskogsindustrin. Med detta har utskottet också avstyrkt vpk:s yrkanden iolika sammanhang, vilka i många fall har sammanfallit med socialdemokraternasreservationer. Sammanfattningsvis vill jag tmderstryka vadindustriministern föreslår i propositionen om riktlinjer för statens roll iskogsindustrins strukturutveckling. Med detta vill jag yrka bifall till utskottets förslag. 15RUNE () replik: Vi är väl ändå, , överens om attskogsindustrin inte har fått ut den råvara som behövs ur skogen. Ocksåindustriministern säger i propositionen att landet har förlorat tre fyramiljarder på grund av att man inte har fått fram råvara ur skogen. frågar: Vad gjorde ni socialdemokrater underer regeringstid? Sanningen är att bristen inte förelåg då. Men vad som varklart är att skogsindustrin, med tanke på de planer den hade, började bli förstor. Av den anledningen tillkom - under motstånd - 136 a § i byggnadslagen, som begränsade skogsindustrins utbyggnad. säger att regeringen inte har möjligheter attvidta åtgärder för att komma till rätta med detta problem. Men vad man haranvänt är ju endast moroten och bidragen. Det har gjort att man i ett sådanthär läge måste ta till tvingande åtgärder när man ser att en så viktig branschsom skogsindustrin inte får den råvara som är helt nödvändig för den. När det gäller planeringen, så skall den planering som vinu föreslår inte göras ensidigt av statsmakten. Vi har gång på gång poängteratatt man skall bedriva planeringsarbetet tillsammans med företagen och deanställda. Jag kan därför inte förstå att statens roll skulle bli besvärandeför industrin, utan jag har den uppfattningen att det skulle gynna industrin.Ju har gått, desto bättre har vi fått klart för oss att om denstrukturplan som vi i ett tidigt skede ville att regeringen skulle ta initiativtill verkligen hade utarbetats, så hade vi fått en struktur som hade varitplanerad och väntad. kan vi bara se på vad som händer i NCB. Där har mansagt att på de lokala orterna skall de regionala myndigheterna ta sitt ansvaroch lösa de här problemen. I mitt eget län - - har interegeringen gett de erforderliga pengarna till , utan länsstyrelsenhar nu måst köra på om dem. De 5 miljonerna för t. ex. nedläggningen avindustrin i räcker ju inte på långt när. AnL 16JOHN (vpk) replik; Vi kan väl i alla fall, , glädjaoss åt att vi kan vara överens om en sak, nämligen om skogsindustrins betydelseför vårt land. Men då är det också viktigt att skogsindustrin utvecklas på detför samhället bästa sättet. Jag måste ställa frågan, om det är ett bra sätt attavgörande beslut fattas i slutna direktionsrum, så att både samhället och de anställdaställs inför ett fullbordat faktum. säger att samhället går in och rättar tillförhållandena när resultatet av en omstrukturering inte sammanfaller medsamhällets bästa. Då måste jag åter ställa en fråga till : Närsammanfaller ett företags eller, i det här fallet, skogsindustrinsomstrukturering med samhällets bästa? När har samhället utrett de frågorna,utöver den utredning som gjordes vid NCB? I det fallet visade det sig att detsamhällsekonomiskt sett var felaktigt att lägga ner fabrikerna, men ändåställde industriministern som villkor för beviljandeav pengarna att olika enheter skulle läggas ner. KanJohan svara på frågan: När har det utretts om ett företag eller p j a enindustrisektors omstrukturering sammanfaller med samhällets bästa? -,~ _ . ,,,01 AnL 17 () replik: c/ - j Vi kan vara överens om att vi skall stimulera till ökad avverkning,men tyvärr har vi byggt upp en industri som är för stor. gjortsupprepade felbedömningar av tillgångarna på virke i skogarna, 1973 årsskogsutredning fick gång på gång ändra sina beräkningar av vilka förråd vi egentligenhade i det svenska skogsbruket och vilken kvantitet skog vi skulle Undan för undan har man varit tvungen att sänka sina är meningarna starkt delade om huruvida vi avverkarför mycket eller för litet skog, Skogsägarföreningarna har genom expertiskunnat påvisa att redan åtskilligt mer än tillväxten avverkas, om man tar hänsyntill de områden där det inte är lönsamt att ta ut råvara. meningarnaisär - vi får väl efter hand se vart de leder - men vi måste göra klart föross att vi inte har några omätliga tillgångar att ta av. tillfälligtvista för mycket av värt skogskapital, eftersom det då inte kommer Vi tar då ut i förskott för vår produktion, sade i sitt inlägg att man egentligenskulle förbjuda nedläggning av skogsindustrier. Menar att manskall bygga upp en skogsindustri, så att den blir större och större trots attinte råvaran räcker? Skall vi då köra den med importerat virke, vilket ledertill en direkt förlust? Vad är det för konsekvens i ett sådant resonemang? Detmåste väl vara en samordning här, så att man inte får en för stor industri. Vihar tyvärr redan fått en industri som är för stor. En del av den har visat sigvara icke lönsam, och då måste enligt marknadsekonomiska principer enkorrigering göras. Var skall besluten fattas någonstans? Skall de fattas i deslutna rummen eller i samhällets hägn? Jag kommer därmed in på planeringen, som varinne på. Om staten skulle utarbeta ett näringspolitiskt handlingsprogram förskogen i samråd med företagen och de anställda, skulle staten bli dendominerande och ledande parten. Det skulle bli en uppenbar risk för att detenskilda ansvaret skulle tunnas ut och att man skulle vänta på den statligaledningens arbete när det gäller ett skogsprogram. Företagen skulle själva interiktigt veta vad framtiden innebar. Vi menar att den bästa effektivitetenuppnås -det visar all erfarenhet vi har - om företagen får drivas med krav pålönsamhet och med krav på att uppehålla konkurrenskraften. Det blir också detbästa för de anställda, eftersom det då blir jobb. Det är bäst för ekonomin,och det är bäst för samhället, eftersom man då får ett bättre skatteunderiag. Jag tror att vår linje år den riktiga om vi skall tryggasysselsättning, utveckling och ekonomi i framfiden. 11 protokoll 1980/81:147-149 AnL 18RUNE () replik; säger att det har gjorts enfelbedömning av skogstillgångarna. tror jag inte att man i de utredningarsom utförts har gjort felbedömningar. Jag kan också hänvisa tillindustriministern, som ju i propositionen skriver att vi inte fått ut denråvara som vi skulle kunna få i ett långsiktigt skogsbruk. Han räknar med attvi gått miste om 3 ä 4 miljarder på grund härav. I de utredningar som gjortshar man inte varit inne på att ta av de framtida tillgångarna. När det gäller statens roll i planeringen tycker jag attJohan verkligen är cynisk. Vad innebär det nämligen när det skerokontrollerade nedläggningar? Industrin själv gör utan planering nedläggningari marknadsekonomins tecken utan att ha sysselsättningen för de anställda somförsta punkt. Det är förödande för vissa orter, och det är förödande för demänniskor som blir drabbade. När det gäller reservation 3, som jag inte hann kommenterai mitt första inlägg, avser den inte alls någon detaljreglering ellerdetaljstyrning av företagsledningen i , Det är ägarens - statens - beskedtill dem som handhar företaget. Det finns i det här området behov avvidareförädling. Industrierna, och då speciellt , är mogna attta emot en vidareförädling. Det bör då göras en utredning om vilka produkterman skulle kunna tillverka där. Det är ju det som vi kräver. AnL 19 (vpk) replik: kan jag bara konstatera att ,argumentering inte går riktigt ihop. Han började sitt senaste inläggmed att säga att tyvärr har skogsindustrin blivit för stor. Det styrker vad jagsade i min inledning, nämligen att skogsindustrin har byggts upp heltoplanerat. Vad man nu håller på med är att riva ned industrin - också det heltoplanerat, utan att man skaffar ersättningsjobb och utan att man undersökervilka möjligheter man har att öka vidareförädlingen och ta fram nya produkter,osv. Jag har ännu inte fått svar påfrågan om när man utrett huruvida ett företags eller en industrisektorsomstrukturering har sammanfallit med samhällets bästa och med densamhällsekonomiska synen. Jag kan inskränka mig till att ta tiden somexempel, dvs, under den borgerliga regeringstiden. Hur har ni dågått in och undersökt om företagsnedläggelser och omstruktureringar har skettpå det för samhället bästa sättet, utöver den utredning som gjordes vid NCB?Där tog ni ingen hänsyn till denna utredning. Kan jag få svar på den frågan? AnL 20JOHAN () replik: Vad gäller avverkningsfrågorna är vi överensom att vi, eftersom vår industri behöver mer virke än som f, n, går attfå fram, bör utnyttja möjligheterna - särskilt på massasidan - för att få ettökat underlag och för att därmed kunna tillvarata den kapacitet som finns inomskogsindustrin. Här menarvi från utskottsmajoritetens sida att "moroten", alltså den Nr 149 posifivaattityden när det gäller olika stimulansåtgärder, måste komma till den användning.I det avseendet har regeringen verkligen upprepade gånger föreslagitriksdagen åtgärder, och har fattat beslut. Dessutom kan nämnas att också skogsbeskattningen har Skossindustrin förändrats, något som i viss mån kommer att gynnaavverkningsflödet. Man har tillsatt en utredning om skogsindustrinsvirkesförsörjning, som säkerligen kommer att lägga fram ordentliga förslag pådetta område, såvitt jag förstår. kommer industriministern att samråda medutredningen om vilka åtgärder man skall börja planera för. Man har gjortupprepade utredningar. Det är inte så som säger attindustriministern endast har utrett NCB-frågan, utan upprepade utredningar hargjorts på skogsindustrins område, både parlamentariska och departementalasådana. De har tagit upp skogsproblematiken i olika sammanhang och de harresulterat i olika regeringsförslag. Aktiviteten från regeringens sida harvarit avsevärt större vad gäller skogsindustrin än under densocialdemokratiska regeringens tid. Att staten här t, ex, har anslagit 900 milj, kr, attanvändas för att lösa vissa ekonomiska problem i en skogsindustri som haftbekymmer är väl en åtgärd som direkt visar att man eftersträvat att ta hänsyntill de anställda på olika orter i och samt på flera platserinom Södra Skogsägarnas område osv. Att man har gått in som delägare är välännu ett bevis på att man här har tagit ansvar för sysselsättningen, säger att industrin har blivit för stor ochatt det hänger samman med en brist på planering. Ja, man kan ju inte helleranvända bara gamla fabriker. Det är rimligt att skogsindustrin förnyas, att manhänger med i konkurrensen. Nya anläggningar har tvingats fram för att man skallkunna hänga med i konkurrensen. Men gamla anläggningar har inte lagts ned isamma takt. Därför har vi för tillfället en för stor skogsindustri. Närregeringen sagt att t. ex, NCB måste omstruktureras, har man protesterat frånbåde socialdemokratiskt och kommunistiskt håll mot att gamla företag läggs ned,och därmed har vi fått för stor skogsindustrikapacitet. Jag tror att den linje som regeringen här har drivit ärden riktiga. Man försöker alltså att få skogsföretagen att vara effektiva. Detger också det bästa resultatet. Talmannen anmälde att och att till protokollet få antecknat att de inte ägde rätt tillytterligare repliker. AnL 21MARGARETHA AF (); Industripolitiken avseende skogsindustrindebatterar vi nu här i kammaren för tredje gången . De tvåföregående gångerna gällde det företag som drivits på sådant sätt att de kommitpå obestånd. gäller det skogsindustripolitiken i stort. Recepten förattnå framgång genom statligt agerande är i de olika motionerna från socialdemokrater och kommunistergenomgående desamma som . Planering, styrda strukturförändringar,detaljerade planer, statligt strukturbolag m. m. Staten och ingen annan förmårlösa problemen. Att det finns problem av strukturell karaktär inomskogsindustrin är vi överens om. Däremot är vi inte överens om hur problemenskall lösas. I sammanhanget är det särskilt viktigt att framhålla attskogsbranschen som sådan inte är en svag bransch eller en bransch med mörkaframtidsutsikter. Tvärtom är den av staten ej planerade skogsindustrin igrunden stark, och den kommer att spela en viktig roll även . Därförär det nödvändigt att industripolitikens främsta mål blir att undanröja hinderför en god industriutveckling. Skogsindustrins förutsättningar måste tas till vara.Därför måste industripolitiken präglas av generella och konkurrensneutralainslag som ger en ram, inom vilken företagen har att verka. Jag vill påstå attdet bl. a. är de begränsningar av marknadsekonomin som införts som är orsaktill många av dagens problem inom branschen. Inom sektorerna massa, papper, trä och skivor kanöverkapaciteten uppskattas till 10 ä av totalkapaciteten, om enbart svenskråvara skall användas. Härtill skall läggas att det finns en delindustrianläggningar som är eller blir utslitna. Att i detta läge intelåta kapacitetsanpassningen ske på normalt sätt är oförsvarligt.Industripolitiken måste få en sådan inriktning att de generella åtgärderna blirframträdande. Motsatsen är, som framgår i t. ex. socialdemokratiska ochkommunistiska motioner, förslagen om statlig styrning av utvecklingen avvidareförädling av sågade trävaror eller förslagen om investering i vissaföretagsanläggningar i syfte att få i gäng vidareförädlingsprojekt. Dessa formerför detaljstyrning avvisar utskottsmajoriteten. Vi menar att det inte kan varariksdagens eller regeringens sak att uppmana ett företag att göra en vissinvestering. I stället måste det ankomma på företagsledning och styrelse attutifrån kommersiella bedömningar ta de initiativ som behövs. Eftersom skogsindustrin är heterogen, med företag som gårbra, har investerat rätt och har produktutveckling och med företag som är såvälfinansiellt som tekniskt utslitna, är det särskilt viktigt att de åtgärder somstaten vidtar i syfte att hjälpa till att skapa en bra struktur blir generellaför hela branschen. I annat fall åstadkoms konkurrensstörningar som snabbt kanfå en förödande verkan. Icke lönsam produktion bibehålls, som det enskildaföretaget inte har ekonomiska resurser för. På så sätt äventyras en heltnödvändig strukturförändring, som de möjligheter till utveckling somskogsindustrin har försvåras. , herr talman, låt mig bara kort erinra om attskogsindustriprodukter svarar för av totala export.Skogsnäringen kommer under överskådlig framtid att ha stor betydelse - och etttungt ansvar - för landets ekonomi. Vi har helt enkelt inte råd att bedriva ensocialistisk planhushållningspolitik i vad gäller skogsnäringen. Med det anförda ber jag att få yrka bifall tillnäringsutskottets hemställan i dess betänkande nr 54. Under detta anförande övertog andre vice talmannenledningen av Nr 149 kammarens förhandlingar. AnL 22 (vpk) rephk: Jag skall fatta mig mycket kort. Margarethaaf säger att våra motioner är desamma som detidigare. Förslagen blir ju inte sämre för det. Felet är att vi har enmajoritet här i kammaren som slår vakt om bestämmanderätten för det privatakapitalet. AnL 23 () replik; Jag skall göra på samma sätt som JohnAndersson - fatta mig mycket kort. fortsätter att påståatt vi föreslår detaljerade planer. Vi har sagt, vi har sagt det ireservationen och jag har sagt det i mitt huvudanförande, att det är fråga omövergripande beslut. Det är nödvändigt för att de orter och de anställda som ärberörda inte skall drabbas så hårt utan att alla berörda är förberedda på vadsom kommer att hända så att det finns annan sysselsättning. AnL24 () replik: Herr talman! Det är precis så som JohnAndersson säger. Som tur är för vår välfärd och sysselsättning tycker enmajoritet av svenska folket att den biandekonomi vi har är något som är värtatt bevara. Det ger ju svenska folket uttryck för i val. AnL 25JOHN (vpk) replik: Jag vill bara kort konstatera att vi i detfallet har olika synsätt. AnL 26 (vpk): I föreliggande betänkande finns tre motionerav mig, vilka har följande yrkanden; 1. att begär att regeringensnarast inför redovisar ett förslag om att förlägga ett träkemisktforskningsinstitut till Söderhamnsregionen, 2. att hemställer hosregeringen om förslag till en statlig satsning på ett utvecklingsbolag föråtervinningsteknik, förlagt till Fridafors, 3. att hos regeringenhemställer om en utredning som gör en samhällsekonomisk utvärdering av det imotionen anförda utvecklingsalternativet för Hammarby sulfitfabrik, belägenutanför . Jag villyrka bifall till dessa tre motioner - 1032, 1787 och 1789.