prot · G40949 · 1980-12-31 00:00:00 — Sammaär förhållandet med det beredningsarbete som pågår och de förslag som harframlagts av konkurrensutredningen och den Eckerbergska utredningen. Närberedningsarbetet är klart kommer också att få se resultatet härav.Diskussionen om de förslag som då blir aktuella får vi ta upp när deföreligger. Vid en granskning av de frågor som vi nu debatterar är detnaturligtvis bl. a. de mera kortsiktiga, praktiska frågorna som pockar påuppmärksamhet. tog upp dem här. Vad betyder t. ex. sammanslagningenav och Beijer för svensk bilindustri? Man skulle kunna påpeka att någotsom har varit besvärande bl. a. för svensk bilindustri är att de svenskabilföretagen är relativt små på den internationella marknaden. Inte minstgäller att man i handeln med ständigt möter krav påkompensationsaffärer, vilket gör att det är en klar fördel att ha endiversifierad rörelse. En del sådana skäl kan åberopas. Men trots detta kvarstår den principiella fråga som jagnärmast skulle vilja ta upp till debatt här. Jag menar att en fusionsjälvfallet inte enbart får ha ett egenvärde - att utvecklingen inte får löpasin egen väg utan måste placeras in i ett större sammanhang. Jag känner migalltså i detta sammanhang rätt skeptisk inför ett fusionerande som inte harprincipiella motiv. Vilka är då de närmaste principiella betänkligheter somman kan ha i detta sammanhang? Jo, naturligtvis att en fusion av två storaföretag i skulle, som någon sade här tidigare, urholka den politiskademokratin. Något sådant får naturligtvis över huvud taget inte hända. Men jagtror inte att man skall möta varje fråga av den här karaktären reflexmässigt mednya restriktioner, som vpk har en benägenhet att göra som parfi. Man möter demmed krav på restriktioner men knappast med några visioner. Vi måstesätta in svenskt näringsliv i ett internationellt sammanhang och fråga oss:Vilka företag konkurrerar det svenska näringslivet med, och vad har dennautveckling för betydelse för dess konkurrenskraft? Det är frågor som vi måsteställa, eftersom vi självfallet inte kan påverka konkurrensmiljön annat äninom vårt lands gränser. Om man nu skulle finna skäl för att acceptera en visskoncentration, hur kan man kompensera för de negativa verkningarna av en sådani näringslivet? I det sammanhanget måste man såvitt jag förstår ställa tvåbestämda krav. För det första ställer naturligtvis en fusion som innebärbildandet av ett stort företag ökade krav på företagens uppträdande. Jag skullevilja påstå att doktrinen om företagens samhällsansvar blir ännu mer aktuell ännågonsin i och med att man får större företag. Man måste från samhällets sidaställa bestämda krav på företag och på deras uppträdande när derasdispositioner är en så väsentlig del av samhällsekonomin. Om det finns skäl att förmoda att företagen inte ärberedda att frivilligt anpassa sig till de spelregler som de politiskainstanserna ställer upp, måste man självfallet skapa instrument för att se tillatt företagen anpassar sig till samhällets övergripande mål. För det andra måste man i detta sammanhang aktualisera hurdet går med balansen i näringslivet - med intressebalansen och med balansenmellan underleverantörer och det stora företaget - liksom hur det går medvitaliteten i det näringsliv som vi alla är beroende av. Det är en viktigfråga, och den motiverar att man ökar insatserna inom småföretagarpolitiken -som den här regeringen har varit beredd och är beredd att göra. Den motiverarockså direkt att man intensifierar arbetet på att sprida ägandet, att öka mängamänniskors engagemang i näringslivet. Det är därför den kooperativa idén blir alltmerangelägen att främja för att skapa en bättre balans i näringslivet, och det ärdärför som jag under vårriksdagen kommer att lägga fram ett förslag om ökadförsöksverksamhet med arbetskooperativ. Jag tror att det är på det här sättet man måste möta densituation som man hamnar i med en ökad koncentrationstendens i näringslivet -en koncentrationstendens som naturligtvis kan ha sina rötter i svenskutveckling men som jag anser framför allt har sin bakgrund i denkonkurrenssituation som svenska företag möter internationellt. Jag beklagar debatten här. Ja, tar ju upp dehär frågorna, men C.-H. och ser enligt minuppfattning det hela litet väl teoretiskt. Man måste faktiskt se detta intebara teoretiskt, utan också som ett praktiskt problem: Hur kompenserar man denhär utvecklingen genom industripolitiska insatser? Som jag säger går det delsatt skapa ett regelsystem, om det inte går att lösa problemet med företagensuppträdande på frivillighetens väg, dels att värna om balansen genom att vidtaåtgärder för att bredda ägandet-inflytandet och genom att skapa garanfier förden vitalitet i näringslivet som ett nyföretagande och ett breddatsmåföretagande ändå innebär. Om centraliseringen inom svenskt näringsliv Om centraliseringen inom svenskt näringsliv 173CARL-HENRIK (vpk): , eller i varje fall ett utvaltantal av dess ledamöter, har suttit här , och ärklockan över 5. Och har vi - väldigt ofta - pä varje fråga som harställts fått svaret: Denna fråga är under beredning; den kan jag inte yttra migom. Jag skulle vilja ta upp den konstitutionella frågan,eftersom jag anser det helt orimligt - särskilt när vi nu har entrepartiregering där vi vet att det finns olika meningar mellan de deltagandepartierna - om statsråden skall kunna fortsätta att svara bara goddag-yxskaftpä varje fråga som ställs här i . Det är inte heller så att det ärNils Åsling och hans departement som bereder exempelvis frågan om befrielsefrån reavinstbeskattning, utan det är såvitt jag förstår budgetdepartementet.Den viktiga frågan här är ju att opposifionen i måste kunna ha rättatt avkräva regeringen politiska besked. Men regeringen vägrar nu att gepolitiska besked på en rad punkter. Detta kan lätt skapa en orimlig situation. Jag beklagar att industriministern inte vill svara på debägge frågor som har ställts, både av ledamöter från vpk och av ledamöter fränhans eget parti: När kommer det ett förslag grundat på de bägge utredningar somföreligger? Vad innehåller det? Vilken ställning tänker regeringen ta tillbegäran om befrielse från reavinstskatt? Det är ju av intresse för den svenskaallmänheten att snabbt få besked om de olika partiernas viljeinriktning när detgäller dessa stora och viktiga problem. Sedan säger : Vpk vill bara ha restriktioner,men vpk har inga visioner. Det rimmade och lät väldigt vackert. Sedan tyckerhan att vi är för teorefiska och ser för litet praktiskt på frågan. Men, NilsÅsling, titta på våra motioner i industripolitiska frågor! Där finns en radförslag just om hur vi skall kunna vidta åtgärder som kan motverkakoncentrationstendenserna, som kan befria näringslivet från det dominerandeinflytandet av små, mäktiga storfinansgrupper, som har ett allt starkareinflytande över det svenska näringslivet. På vissa punkter överensstämmer våra synpunkter med vadNils Åsling här har sagt. Vi tycker att det är en bra linje att man stödersmåföretagen. Vi beklagar bara att genom de svenska storföretagens politik harflera tusen underleverantörer i slagits ut , bl.a. underleverantörer inom bilindustrin. Vi är också anhängare av att det skapas löntagarägdaföretag. Jag avvaktar med stort intresse en proposition om den frågan. Vi troratt man dessutom måste använda andra vägar, och där skiljer sig kanske våravågriktningar en smula. Vi tycker att man skall införa löntagarfonder, som gerde anställda ett bestämmande inflytande inom de företag där de är verksamma. Vianser också att det är nödvändigt med ett vidgat samhällsägande för att brytakoncentrationsprocessen. Men vi vill inte ha företag ledda och styrda av enstatlig byråkrati, utan vi vill ha samhällsägda företag där de som arbetar inomföretagen har den avgörande makten över produktion, över arbete och över alla andrarelevanta förhållanden. Vi trornämligen inte att det räcker med de åtgärder som här talade omför att motverka de starka tendenser till koncentration och centralisering somman får en bild av om man ser på utvecklingen i . Det var därför jagtidigare tillät mig att använda uttrycket att vill stoppaskogsbranden genom att gå omkring och vattna litet grand. Det går inte. Jagmenar alltså att det kanske är precis tvärtom, nämligen att harvissa ideologiska skygglappar och intar en alltför teoretisk ståndpunkt just pägrund av dessa ideologiska skygglappar och inte vill komma fram fill åtgärdersom verkligen bryter monopolens och storfinansens makt i det svenska samhället.Det är sådana åtgärder som är helt nödvändiga. vill jag gärna medge att det är ett komplicerat problematt motverka den bristande balans som undan för undan har utvecklats och därstorföretagen är mer och mer dominerande. Men låt oss då raskt gripa oss an meden diskussion om dessa frågor. Om har den inställningen att dettaär en viktig fråga, som vi tillsammans måste diskutera, är vi väldigt villigaatt göra det. Det anser vi nämligen vara ett huvudproblem för den nuvarandeekonomiska utvecklingen. Om centraliseringen inom svenskt näringsliv 174 (); Jag vill tacka industriministern för detkompletterande svaret. När det gäller den svenska bilindustrins framtid kan mandiskutera hur man bäst löser de väntade problemen med anpassning till en nysituation. Det är inte säkert att man löser alla problem i näringslivet genomsammanslagningar mellan olika företag. Jag tror att det är väldigt fåsom gråter över att det inte blev någon sammanslagning av , föratt nu ta det exemplet. En stor koncern, som Volvo-Beijer blir, innebärnaturligtvis en ökad finansiell styrka och kanske större möjligheter att klaraen strukturrationalisering. Men kan den ökade finansiella styrkaninnebära att man inte vidtar de åtgärder som är nödvändiga för att klaraomställningen av personbilsproduktionen i . När det gäller arbetet med att komma ät maktkoncentrationeni näringslivet är industriministern och jag överens om att man måste gå fram påtvä vägar. Det är med stor tillfredsställelse som jag konstaterar attindustriministern understryker att den ena handlingslinjen är att samhälletskapar instrument för att tillgodose de övergripande samhällsmålen. Om deregelsystem som vi har inte är tillräckliga, måste vi på olika sättförstärka dem så att de övergripande samhällsmålen kan uppfyllas. Den andra handlingslinjen är attsatsa på nya företagsformer, framför allt på kooperativa företagsformer som harhelt andra möjligheter att demokratisera näringslivet. Jag tror också attsädana företagsformer har stor förmåga att klara strukturrafionaliseringarna isamhället. 175MARIE-ANN (vpk): Jag skall inte upprepa vad C.-H. Hermanssonsade om kommunisternas industripolitik, som kallade Om centraliseringen inom svenskt näringsliv reflexmässigoch fylld av restriktioner. Jag håller inte med honom, och jag tycker att herrÅsling skall titta på de förslag som vi har lagt här i kammaren. Jag vet inte om jag skall tolka industriministerns svar såatt en positiv effekt för samhället av sammanslagningen mellan ochBeijerinvest var att handeln med de socialistiska länderna skulle underlättas.Man kan tycka att den handeln borde kunna underlättas utan att köpte upphela Beijerinvest. Jag tror inte att det är en åtgärd som man behöver ta tillför att underlätta den handeln. Några fler positiva effekter uppfattade jag inte attindustriministern nämnde. Jag drar då slutsatsen att man från regeringshållinte tycker detta är en från samhällets synpunkt särskilt bra affär. Det tyckerjag bevisar att den politiska demokratin inte bara urholkas, den är redanurholkad. Det är faktiskt så att regeringen nu får sitta och se påsammanslagningen utan att kunna göra någonting åt den, oavsett vad man tyckeratt den betyder för det svenska samhället. Jag upprepar min fråga när regeringsförslagen kommer. Jagskall inte begära att industriministern talar om vad som kommer att stå ipropositionerna, men det är viktigt att få reda pä när förslagen kommer. Detgär an att säga att frågan bereds - en fråga kan beredas en månad till fill. Man är tydligen inte rikfigt överens i vänsterpartietkommunisterna om vilka krav man skall ställa på regeringen. Jag noterar attC.-H. vill ha klart besked om vad som står i kommande propositioneroch i regeringsbeslut som ännu inte är fattade, medan nöjersig med ett besked om när propositionen kommer. Låt mig då först och främst säga till C.-H. attdet måste ändå vara rimligt att en regering förbereder ärenden - att den harärenden under beredning. När ställda frågor rör ärenden som är under beredningmåste jag rimligen också svara så. Det är faktiskt en gammal god praxis ikammaren att propositioner inte är offentliga förrän de ligger på riksdagensbord - detta framför allt av respekt för och dess arbetsformer. Attsedan en hel del regeringsförslag har läckt ut tycker jag baraär att beklaga. Det har i många fall inneburit att arbetsformer harförsämrats. Vi kommer att lägga fram propositioner beträffande deförslag som konkurrensutredningen och den Eckerbergska utredningen kan geupphov till. Jag kan inte nu säga exakt när, för beredningsarbetet är inte sålångt kommet, men jag är förvissad om att det kommer att ske under innevarandemandatperiod. Jag skulle tro att det finns goda möjligheter att undernästkommande år presentera förslag. Men eftersom detta är ett beredningsarbetesom berör flera departement är det inte för dagen möjligt att ge exakt besked. När det gäller beslutet om eventuell reavinstbefrielse iVolvo-Beijeraffären, så är det en fråga som är föremål för beredning.Industridepartementet har att göra de industripolitiska övervägandena, ochbudgetdepartementet som huvudman har att stå för ett slutgiltigtställningstagande. Beredningsarbetet pågår, och C.-H. får ursäktaatt regeringen har anspråk på att få fatta sina beslut i sedvanlig ordning. Jagvill reagera mot C.-H. beskrivning av beslutssituationen. När det sedan gäller vpk;s industripolitik kan jag i dagsäga att jag fått ytterligare belägg för min uppfattning att den är ganskamotsägelsefull. säger att man vill främja småföretagandet föratt förbättra balansen i näringslivet. Men man vill också förstatliga, man villskapa ett samhällsägt näringsliv, vilket erfarenhetsmässigt - både i Sverigeoch internafionellt - leder till en koncentration i näringslivet på ett heltannat sätt än en mer pluralistiskt inriktad biandekonomi som den svenskaerbjuder. Jag har knappast här fått något belägg för att vpk tänker överge sinteoretiska väg och med praktiska åtgärder, inriktade på en expansion blandmindre företag och kooperativa företag, avbalansera de tendenser tillmaktkoncentration som finns i vissa av de större företagen. Man kan f. ö.ifrågasätta hur mycket maktkoncentrationen har förändrats i samhället på grundav att två stora företag slås samman. Jag tror det är mycket bättre att inriktasig på att främja tillväxten av nya företag i stället för att införa speciellarestriktioner i det här sammanhanget. Får jag sedan säga till att defördelar man möjligen kan se i fusionen är att den rätt väsentligtmåste underlätta handeln med länder som har långtgående kompensationskrav, ochtill dem hör de socialistiska länderna. Självfallet får vi utgå från att detfinns en rad andra fördelar, bl. a. finansiella. Men jag har ingen anledningatt ge mig in i en värdering av det i det här sammanhanget eftersom den fråganinte är föremål för närmare överväganden. Om centraliseringen inom svenskt näringsliv 177CARL-HENRIK (vpk): Såvitt jag förstår vill hänvisatill den s. k. sekretesslagen, när han hävdar att en departementschef inte harrätt att lämna uppgifter om ärenden som är under beredning inom regeringskanslierna.Jag tycker att man tänjer alltför mycket på denna sekretesslag. I samband medatt denna fråga kom upp begärde jag uppgifter om handläggningen av ärendet ombefrielse från skatt på realisationsvinst i samband med Volvos köp avBeijerinvest. , som alltid är vänlig, införskaffadematerial och slutar sitt dokument med följande mening, som säkert är heltkorrekt: Uppgifter om när beslut kan väntas i denna fråga är också de belagdamed sekretess. Är det inte att gå en smula för långt? Vi har ju hellerinte på någon punkt i denna fråga fått något besked om tidsangivelser. Jagtycker att man faktiskt missbrukar sekretesslagen, när man också använder denför att dölja hur snabbt eller hur långsamt man tänker fatta beslut i ettärende. Detavgörande i min argumentation är någonting annat. Om centraliseringen inom . naturligtvisinte att ett statsråd skall gå upp här i och i detalj avslöjainnehållet i en kommande proposition. Det har jag aldrig begärt, utan vad jaghar begärt är att företrädaren för ett av de tre partier som sitter iregeringen och som när han lämnar svar på mina frågor vikarierar förstatsministern, ledaren för , åtminstone skall kunna ange sittpartis politiska viljeinriktning när det gäller de här stora frågorna. Och detär en annan sak, . Jag tycker det är fel att krypa bakomsekretesslagen när man vägrar att lämna politiska besked, för det är det somdet handlar om - inte om paragrafer och konkret innehåll i en kommandeproposition. vill hellre diskutera vpk:s industripolitik änregeringens. Jag kan möjligen förstå honom på den punkten. Han hävdar att vårindustripolitik är motsägelsefull, därför att vi ä ena sidan vill ha ett ökatsamhällsägande, å andra sidan tycker att man bör skydda småföretagen ochbefrämja smäföretagsamhet. Jag ser ingen som helst motsättning i denståndpunkten. Vi vill ha både ökat samhällsägande och smäföretagsamhet. Men,, låt oss diskutera realistiskt. Tror själv attexempelvis den stora koncernen kan styckas sönder ismåföretag eller i små arbetarkooperativ och att man pä den vägen kan lösafrågan om motvikter mot centralisationen och maktkoncentrationen i svensktnäringsliv? Vår ståndpunkt är att de stora företagen skall överföras isamhällets ägo. Där skall de anställda ha ett avgörande inflytande överproduktionen och arbetsprocessen. Men dessutom bör man pä en rad områden haolika typer av löntagarägda mindre företag, av enskilt ägda småföretag osv. Jagser ingen som helst motsättning i den bilden. Däremot tycker jag att det är enmotsättning när inte ser någon annan metod att motverkamaktkoncentrationen än de små förslag som han talar om i sitt interpellationssvaroch som han sedan har hållit fast vid. Vi löser inte detta väldiga problem omkoncentrationen av kapital och makt i de nutida utvecklade industristaternabara på de vägar som här talar om. Jag tror att det är nödvändigtockså för ett parti som arbetar från de ideologiska utgångspunkter somcenterpartiet gör att komma fram till den uppfattningen att samhällsägdaföretag med avgörande inflytande från de anställda är nödvändigt att tillgripasom en metod i kampen mot de stora monopolen och den storakapitalkoncentrationen. Slutligen vill jag säga att jag blev litet förskräckt ochatt jag kände mig tvingad att ta tillbaka en del av de positiva lovord som jaguttalade i tidigare anföranden när jag hörde plötsligt säga attmaktbalansen i samhället inte förändras genom den stora sammanslagningen avVolvo och . Det är väl alldeles självklart att detta innebär enoerhörd tillväxt av kapitalmakt och av monopolmakt i det svenska samhället ochatt det verkligen är ett problem för demokratins utveckling liksom för utvecklingenav hela näringslivet. Jag hoppas att det där var någonting som inte var riktigtövertänkt från sida. 178MARIE-ANN (vpk): ställde en fråga ombefrielse från realisationsvinstbeskattning när det gäller Volvo-Beijeraffären.Min fråga gällde de utredningar som åberopar i sittinterpellationssvar. Att jag inte avkrävde industriministern något direkt svarpå frågan om vad förslagen kommer att innehålla beror pä att jag, speciellt närdet gäller den s. k. Eckerbergska utredningen, vet att det bland de treborgerliga regeringspartierna råder delade meningar och att det således kommeratt bli fråga om kapplöpning, om vem som skall vinna striden. Enligt min mening är det viktigt att få reda på hur storvikt man i regeringen fäster vid att få fram ett sådant förslag. Det är litettråkigt att behöva konstatera att man inte fäster större vikt vid det än kan tänka sig att dröja ända till i mitten av 1982 med att läggafram ett sådant förslag. Till dess kan väldigt mycket hinna hända. När det gäller de positiva effekterna av affärenVolvo-Beijer sade industriministern att det säkert finns finansiella fördelarmed den. Man har tydligen över huvud taget inte funderat så mycket på det här iindustridepartementet. Frågan har, som sade, ej varit föremål förnärmare överväganden. Det är allvariigt att en så stor affär - den största isvensk historia - inte övervägs eller diskuteras eller analyseras päindustridepartementet. Det kan tolkas som tecken på en brist påindustripolitik. Regeringen sätter sig på åskådarplats och låterkoncentrationen fortsätta inom svenskt näringsliv utan att man ens analyserarvilka följder det får. Om centraliseringen inom svenskt näringsliv Får jag till säga att visjälvfallet har funderat ganska mycket över det här och att vi har gjort enanalys av vad fusionen innebar. Vad jag sagt måste ha blivit föremål för ettmissförstånd. Jag sade att jag inte hade anledning att gå vidare i den härredovisningen, eftersom ärendet är föremål för beredning. När regeringen harträffat sitt beslut är vi självfallet beredda att diskutera också olikaaspekter av det beslutet. vill jag säga att jag inte allskryper bakom sekretesslagen. Det är bara så att jag har kravet på mig frånkammarens ärade ledamöter att regeringen skall ha rimliga arbetsformer, dvs.att den skall få samla sig till beslut innan den behöver gå in i endetaljdiskussion. Även och dess beslutsordning mår säkert väl omdet finns en klar ansvarsfördelning och om man visar en klar respekt förvarandras arbetsformer- under ett visst skede kan ett visst ärende varaföremål för beredning. Det är dock inte fråga om att krypa bakomsekretesslagen, utan det är fråga om att ha rimliga arbetsformer förregeringsarbetet. hävdar att jag inte varit beredd att göraett politiskt ställningstagande här. Men hela mitt svar och alla minauttalanden i diskussionen här med C.-H. och övriga som har yttratsig under debatten är ju politiska ställningstaganden. Jag har försökt attskissera hur jag principiellt ser pä detta, nämligen att det i första hand inteär genom att Om centraliseringen inom svenskt näringsliv skaparestriktioner som man löser de här problemen - som vpk tror - utan att det ärgenom offensiva industripolitiska åtgärder som rnan möter och kompenserar deeffekter som koncentrationstendenserna kan ha. Jag har i sammanhanget ställt upp två viktiga punkter. Fördet första kommer stora företag att bli utsatta för kravet från de politiskaförsamlingarna att spela med i samhällsutvecklingen, och man kommer att krävaöppenhet och annat. Om inte det kan ske på frivillig väg, så får man varaberedd att skapa de instrument för det som kan behövas. För det andra måste det ske en tillväxt i näringslivetgenom ökat smäföretagande, genom många människors engagemang i små företag ochi t. ex. arbetskooperativ. På det sättet får man kompensera utvecklingstendensernaoch de negativa effekter som de kan få för näringslivet. Problemen skall alltsålösas med offensiva insatser. En slutsats av senaste inlägg äratt vpk anser att ingenting annat än den gamla vanliga socialiseringen kan lösaproblemen. Kontentan av resonemang om småföretagen somen företeelse i näringslivet blir att det bara rör sig om en läpparnasbekännelse. Vad vpk vill ha är ett samhällsövertagande av företagen, och dettror jag inte löser problemen. Erfarenheterna visar också att det snarastfrämjar en koncentration och ett minskat inflytande för den enskilde. Det här är ett politiskt ställningstagande, Carl-HenrikHermansson, och det är de här linjerna jag tänker förfäkta när regeringen gårtill beslut i dessa frågor. 180CARL-HENRIK (vpk) replik: måste väl inse att detintressanta och det som utgör ett politiskt ställningstagande är att tala ominnehållet i de åtgärder som samhället kan vilja vidta. Att bara allmänt talaom samhällsåtgärder säger ju ingenting.