prot · G409127 · 1980-12-31 00:00:00 — säger att den borgerliga majoriteten inte gör någontingalls, I budgetpropositionen har vi lagt fram förslag till stödåtgärder som ärväsentliga och som ligger i storleksordningen 500 milj. kr. 154 måste vi också lägga litet ansvarpå branschen själv. Man kan inte bara räkna med att statsmakterna skall komma med instruktioner om hurman skall göra och vilket program man skall ha för sin tillverkning. Jag delarinte den uppfattningen, för jag vet att det finns många framgångsrika företaginom tekobranschen, och det går ju att lära litet grand av dem också. Jag menar alltså i det här sammanhanget att vi behöver haen tekoindustri som svarar mot vårt behov. Men, som jag sade till JörnSvensson, det beror til syvendeogsidst på konsumenterna, om de är villiga atthjälpa till, så att vi får en tillräcklig produktionsnivå. Annars blir detnaturligtvis som och socialdemokraterna vill med handelshinderoch de problem som sådana för med sig i andra sammanhang. Några ord till , när han tar upp frågan omklädernas kvalitet. Jag är förbjuden att här i kammaren lämna uppgifter omaffärer som för svenska varor och där kan gå och handla till bådebarn och vuxna. Han skulle säkert bli tillfredsställd, för det finns sådanaaffärer och det finns faktiskt industrier som gör utomordentligt bra kläder häri landet med god kvalitet på både tyger och färger. Tekoindustrin,m. 116HANS NYHAGE (m): Den svenska tekoindustrin har som bekantunder en lång följd av år varit utsatt för mycket stora påfrestningar medomfattande negativa konsekvenser. En lång rad företag har tvingats lägga neddriften eller kraftigt begränsa den. Många människor har förlorat sina arbetenhelt eller delvis inom det område där de fått sin utbildning och där deutvecklat en stor yrkesskicklighet. Långt ifrån alla har kunnat finnaersättningsarbeten på andra områden. Särskilt hårt har Sjuhäradsbygdendrabbats. Det har med rätta sagts att denna bygd har skakats av varvskriserflera gånger om, dock utan att de på tillnärmelsevis samma sätt blivit föremålför de insatser från samhällets sida som har gjorts när det gäller varven. Jagsäger detta utan att därmed ropa på långtgående samhällsingripanden. Jag menardock att det är viktigt att ha den jämförelsen klar för sig. Det gälleråtskilliga i vårt land och inte minst oss här i kammaren. Orsakerna till påfrestningarna är naturligtvis flera ochav varierande karaktär. Tekoindustrin har fått bära sin del av upprepadelågkonjunkturer. Vi i vårt land har läge haft ett i jämförelse med omvärldenmycket högt kostnadsläge som påverkat konkurrensförmågan. Våraavsättningsmöjligheter har försvårats i takt med att framför alltstatshandelsländerna och tredje världen har kunnat bjuda ut sina varor på deninternationella marknaden till helt andra priser än vad som varit möjligt förvår industri. Vi har själva en mycket omfattande import av tekovaror fränländer med betydligt lägre produktionskostnader och priser - ofta konstlade ochsubventionerade - än vad vi har. Ytterligare orsaker är den politik medensidigt selektiva åtgärder till skada för många i grunden bärkraftiga företagsom socialdemokraterna alltför länge bedrev samt den mycket märkligaetableringspolitik som man slog in på och som var till stor skada för tekoindustrini , en politik som vi moderater klart emotsatte oss. Mot dennabakgrund är det naturligt att den svenska tillverkningen av Tekoindustrin, m. m. framför allt kläder har påverkats i negativ riktning.Efter en nära nog fortlöpande nedgång minskade produktionen1977 och 1978 med . med en tredjedel . Detta föranledde att uttala sig omden framtida målsättningen för tekoindustrin i vårt land. På kort sikt skulle1978 års produktionsnivå och sysselsättning i huvudsak behållas, och på längresikt var målsättningen att uppnå en 30-procentig hemmamarknad för den svenskaindustrin. Alldeles uppenbart stärkte riksdagsbeslutet tekobranschens framtidstro,vilket också resulterade i att delar av denna lyckades hävda sin produktionunder 1979 och 1980, även om bilden här inte varit entydig. Till saken hör också att möjligheten att hävda produktionenhar skapats genom att man gjort avkall på prissidan, vilket varit nödvändigt pågrund av importkonkurrensen. Detta har satt sina spår i lönsamheten. Den s. k.petzenska undersökningen, som genomfördes föregående år och som omfattadetekoföretag med ca två tredjedelar av de inom branschen anställda, visade attlönsamheten var dålig även under det relativt gynnsamma . Utredningenpekade på att hela två tredjedelar av de anställda sysselsattes i företag sominte var lönsamma utan äldrestöd samt att åtskilliga företag inte var lönsammaens med äldrestöd. Detta vittnar om branschens mycket känsliga situation. Tilldetta bör läggas den ytterligare kraftiga kostnadsökning som blev en följd avfjolårets löneuppgörelse. I det här sammanhanget får emellertid på intet sättundanskymmas att den svenska tekoindustrin trots de betydande svårigheterna harkunnat hävda sig på ett betydelsefullt sätt. Den har en mycket hög teknisk ochkommersiell standard, och den står på högsta internationella nivå när detgäller effektivitet och produktivitet. Detta har medfört avsevärda framgångarpå exportmarknaden, innebärande att tekoexporten uppgick till mer än 3miljarder kronor. Detta understryker ytterligare vad som i så hög gradgäller för upprätthållande av sysselsättning och försörjningsgrad, nämligenvikten och nödvändigheten av att vi slår vakt om tekoindustrin i vårt land ochatt vi skapar förutsättningar, så att den kan fortleva och vidareutvecklas.Detta gäller sä mycket mer som föreliggande uppgifter om orderingång ochavsättningsmöjligheter vittnar om att branschens läge klart har försämrats ochatt ytterligare kraftiga påfrestningar väntar. Detta kan man tydligt avläsa idet ökade antal varsel, som utfärdats i jämförelsemed . Det är, herr talman, ofrånkomligt att kostnadsläget i vårtland innebär en betydande nackdel i konkurrenshänseende för svensktekoindustri. Arbetskraftskostnaderna i t. ex. , och Italienligger på en avsevärt lägre nivå, vilket i ännu högre grad gäller för Östasien.Det är alltså angeläget att vi finner den rätta formen för att kunna anpassakostnadsläget i vårt land till en konkurrenskraftig nivå. Detta kan ske påskilda sätt. Det kan ske avtalsvägen, där sysselsättningsaspekternasjälvfallet måste spela en stor roll för parterna. Det kan ske genom en översynoch begränsning av lönebikostnaderna. De olika formerna av arbetsgivaravgifter måste vägas in i sammanhanget - deras användningsområdeprövas mot möjligheterna att skapa förutsättningarna för ökad konkurrens ochdärmed trygga sysselsättning inom svenskt näringsliv. Det kan ytterligare skegenom mer informella överenskommelser på de olika arbetsplatserna mellanföretagare och anställda. Som exempel på vad jag här avser vill jag hänvisatill en motion av m. fl. där det bl. a. heter: "På vissa svenska företag har man också fört direktadiskussioner om konkreta åtgärder som ligger i linje med önskemålet att genomlägre kostnader trygga jobben. Som konkret exempel kan nämnas företaget , där företaget och de anställda har träffat överenskommelser om att dekollektivanställda avsätter en krona per arbetad timme och låter dessa pengarstå kvar i företaget. Det sker därefter en omvandling avpersonalens avsatta medel till aktier i företaget. De förvaltas av enaktiesparklubb. Som restriktion gäller att de anställdas totala ägarandel inteöverstiger . Ett annat exempel är de åtgärder som berörs i CelpapConsultings förslag till omstrukturering av Hörneforsaktiebolaget. Iutredningen nämns att de anställda för att möjliggöra fortsatt drift måste görauppoffringar i form av ökade driftstider, övertid, lönestopp m. m. Lönesänkningar har förekommit vid flera företag som harövertagits av de anställda. Förslag om utökade arbetstider utan ersättningtemporärt men även långsiktigt har också presenterats i debatten." Ytterligare en åtgärd som kan medverka till att kostnadernakan begränsas är att hela av ledighetsbestämmelser som finns inomnäringslivet ses över för att åstadkomma begränsningar. Även om man genom olika åtgärder kan begränsakostnadsutvecklingen inom tekoindustrin, är det likväl t. v. nödvändigt medvissa åtgärder från samhällets sida. Det är främst äldrestödet ochkreditmöjligheterna jag här har i tankarna. Äldrestödet, som är av generellkaraktär, har ofrånkomligt varit av stor betydelse för branschens fortlevnad.Ett slopande skulle få ödesdigra konsekvenser, och detta är heller inteaktuellt. Äldrestödet och dess utformning skall tas upp till behandling! ettannat sammanhang, men jag anser det vara viktigt att även här understrykavikten av detsamma. Det är att beklaga att den statsfinansiella situationen ärsådan att även detta stöd tydligen måste bli föremål för en begränsning. Detvore värdefullt om detta kunde undvikas just i nuvarande situation.Målsättningen för framtiden skall givetvis vara att lönsamheten i tekoindustrinskall bli sådan att industrin kan leva och utvecklas av egen kraft. Ett annat område som ytterligare måste uppmärksammas närdet gäller att slå vakt om tekoindustrin gäller importsidan. Ingen möda fårsparas att inom gällande avtals- och handelsförpliktelsers ram finna möjligheteratt begränsa lågprisimporten, som allvarligt snedvrider konkurrensförhållandenaoch därmed skadar vår hemmaindustri. Enligt min mening är det viktigt att manfinner former för att öka effektiviteten i nu gällande begränsningssystem.Bestämmelserna för hemtagningssystemet bör ses över och skärpas. betänkande framgår att frågan om ursprungsmärkning är Tekoindustrin,m. Tekoindustrin, m. m. föremål för en utredning som skallvara klar. Det är min förhoppning att man även där skall finna vägar för attkunna begränsa framför allt lågprisimporten, I det här sammanhanget är det nödvändigt att viåstadkommer en ökad förståelse för värdet av den inhemska produktionen. Vimåste få ett annat synsätt hos de många människorna i vårt land när det gälleratt handla svenskt. Bristen på lojalitet mot den inhemska industrin har visatsig när det gäller köpen av lågprisimporterade varor. Handen på hjärtat, hur ärdet med ursprunget på de kläder som ni just nu bär på er? Själv har jag i dettafall tämligen gott samvete. Det är såvitt jag förstår endast slipsen som ärundantaget i de svenskproducerade kläder jag just nu bär på mig. Kunde vi kommadärhän att vi alla mer beaktade de svensktillverkade tekoprodukterna, skullevi på ett förnämligt sätt gynna våra egna företag och begränsa den ickeönskvärda importen. Slutligen tror jag, herr talman, att det är mycketangeläget att vi understryker nödvändigheten av en stark framtidstro hos svensktekoindustri. Den gagnas sannerligen inte av alltför negativa tongångar omdess fortsatta möjligheter att leva. Det finns all anledning att vi framhållerden utomordentligt stora skicklighet och den kunnighet som finns inom svensktekoindustri och de stora möjligheter den alltfort har att hävda sig i enframtid. 117PER (vpk): I näringsutskottets betänkande 47 om teko-och läderskoindustrin behandlas min motion 1785 om statliga åtgärder för attbevara svensk skoindustri i allmänhet och den kvarvarande delen av dennaindustri i Örebro-Kumlaområdet i synnerhet. I motionen hemställer jag att hos regeringenanhåller om en snar översyn av läget inom den svenska skoindustrin, i enlighetmed vad som anförts i motionen, och att härvid beaktas att minst 1980 årssysselsättnings-och produktionsnivå uppehälles i . Utskottet avstyrker motionen. Huvudmotivet är attriksdagen beslutat om ett omstrukturerings- ocheffektiviseringsprogram för läderindustrin avseende . Man sägeratt programmet har resulterat i en omstrukturering av branschen.Omstruktureringen har möjliggjorts av s. k. skostrukturlån. Genomavskrivningslån har man fått till stånd investeringar, säger man. utgår allmänt produktionsstöd i form avförsörjningsberedskapslån. Utskottet säger att skoproduktionen nu stabiliseratspå en nivå av 2-2,5 miljoner par, som skulle motsvara det produktionsmål somriksdagen beslutade sig . Man säger att överstyrelsen för ekonomisktförsvar kontinuerligt följer utvecklingen inom skobranschen. Jag är nog införstådd med att sakuppgifterna i utskottetsskrivning är riktiga. Men det sägs föga om inriktningen för framtiden. Vadhänder med den svenska skoindustrin ? Skulle den svenskaskoindustrin kunna stärka sin ställning genom t. ex. nordiskt samarbete, somnyligen antyddes iett inslag i ett nyhetsprogram i svensk TV? Hur skall vi kunna Nr 127bevara kunnandet hos svenska arbetare att tillverkaskor, när denna industri den alltmer krymper och de produkter som fortfarande tillverkas liggerutanför 29 aoril 1981 deskotyper som har massavsättning på marknaden? Skulle det inte ändå finnasanledning att inrikta sig på produktion av kvalitetsskor inom ? Tekoindustrin Ja, detta är frågor som jag anser att man borde befatta sig medvid en översyn . av skoindustrins problem. Jag har också ansett att Örebro-Kumlaregionen är ettområde där skoindustrin haft en stor omfattning ganska nära bakåt i tiden. Detär därför naturligt att kunskapen och tekniken att göra kvalitetsskor inte fårdö ut i det området. Jag finner således - om vi skall se också in -att utskottets motivering för avslag på förslaget om en översyn avskoindustrins problem inte är bärande. Med det anförda yrkar jag bifall till motion 1980/81:1785. 118 () replik: Jag vill säga några ord till Per Israelsson.Det är alldeles riktigt att 1978 bildades den s. k. En avhörnpelarna skulle vara skofabrik i , och den är nu undernedläggning. Men såsom framgår av utskottets betänkande följer överstyrelsenför ekonomiskt försvar kontinuerligt utvecklingen inom skobranschen, och vi haren produktionskapacitet på mellan 2 och 2,5 miljoner par läderskor . När det gäller produktionen av kvalitetsskor har viAristokrat nere i , som har en nybyggd fabrik och som har fått sinaproduktionsresurser förstärkta, så att företaget kan öka sinproduktionskapacitet. Den produktion som tidigare fanns vid i hardärför förts över till . Likaså har man fått en ny fabrik iKramforsområdet, och jag tror att dagsläget är relativt hyfsat på skosidan. 119 PER (vpk) replik: Har inte något att säga omskoindustrins framtid i hans egen hemregion, ? När jag skrevmotionen var, om jag inte är alldeles fel underrättad, sista skoindustrin isjälva på väg att läggas ned och befann sig då i konkursläge. I Kumlafinns väl något kvar. Motser . en fullständig nedläggning avskoindustrin i detta område eller ser han någon framtid för den? 120 () replik: Den s. k. Skokartongen kom till för att manskulle kunna bevara en inhemsk skoindustri i enlighet med beslut, som innebar att vi skulle kunna producera 2-2,5 miljoner par läderskor inom landet. Den skofabrik som jag tidigare nämnde, skofabriken , var inte lönsam vid övertagande - vilket inte framgick då - och har inte varit lönsam senare heller, enligt uppgift från företaget. Men jag förutsätter att överstyrelsen för ekonomiskt försvar följer utvecklingen kontinuerligt och att man med de stödåtgärder som statsmakterna har vidtagit skall klara 159 Tekoindustrin, m. m. sig genom att skoinstitutet i harutvecklat nya fabriker och ökat produktionsmöjligheterna. 121 (): Regeringens hantering avtotalförsvarsfrågorna är minst sagt besynnerlig. Det militära försvaret har istort sett fått sina anslag i enlighet med försvarsbeslut. På grund avpriskompensationssystemet faller det ut så mycket pengar att man har svårt attgöra av med dem pä ett planerat och förnuftigt sätt. Det ekonomiska försvaret däremot har varit utsatt förkraftiga prutningar i förhållande till riksdagsbeslut. Anslagen harmotsvarat och därmed har det alltså blivit en uppbromsning avutbyggnaden av det ekonomiska försvaret. En jämförelse mellan behandlingarna avdet militära försvaret och hanteringen av det ekonomiska försvaret tyder på enbrist på intresse för försörjningsberedskapen från regeringens ochhandelsministerns sida. Bristen på intresse visar sig i att regeringen inte tardet ansvar för försörjningsberedskapen som enligt vår mening krävs. Dess värrehar den borgerliga majoriteten i utskottet visat lika dåligt intresse somregeringen och tar lika litet ansvar. Såsom tidigare anfört har handelsministernav statsfinansiella skäl, som det heter, förvandlat målsättningen förförsörjningsberedskapen i fråga om tekovaror till "ett riktmärke för denfortsatta försörjningsberedskapspolitiken". Det är naturligtvis beklagligt att vi nu under några århaft borgerliga regeringar som försatt oss i en katastrofal ekonomisksituation. Vi förstår att det finns ett behov av att spara. Men om nu också totalförsvaretmåste spara, så kan det inte vara rimligt att man låter besparingarna ensidigtdrabba de icke-militära delarna av totalförsvaret. Den borgerliga majoriteten i näringsutskottet har godtagitvad handelsministern har anfört om tekopolitiken. Socialdemokraterna harreserverat sig. Oavsett hur kommer att ställa sig-om den följer reservanterna eller majoriteten i näringsutskottet - när detgäller den fortsatta inriktningen av tekopolitiken bör förstärkaförsörjningsberedskapen genom att anvisa ytterligare 43 milj. kr. för olikaformer av stöd till den svenska tekoindustrin och 8 milj. kr. förfredskrislagring av vissa syntetiska garner. Också när det gäller fredskrislagringen av metaller börriksdagen förstärka försörjningsberedskapen. Vi socialdemokrater anser att denlagringen av metaller är viktig, framför allt i fråga om sådanalegeringsmetaller som utvinns i södra . Vi anser därför att böranvisa 15 milj. kr. utöver vad regeringen har föreslagit. F. ö., herr talman, ber jag att få hänvisa till vad visocialdemokrater har anfört i våra reservationer till försvarsutskottetsbetänkanden nr 20 och 21. Jag beravslutningsvis att få yrka bifall till dessa reservationer. Kammarenbeslöt att förhandlingarna skulle fortsättas vid morgondagens Nr 127 7 § Anf. Jag får meddela att på morgondagensföredragningslista uppföres social- Tekoindustrin utskottets betänkande 27 främst bland två gånger bordlagda ärenden. 8§ Kammaren åtskildes .