prot · G409119 · 1980-12-31 00:00:00 — Det ärinte bara och som berörs utan också många andra Det är dåliga vägari glesbygderna, i stödområdena 5 och 6 utomordentligt dåliga vägar. I storutsträckning är det endast grusvägar, och de kopplar ihop många små byar idessa områden. Där behövs ordentligt med underhåll, ordentliga insatser. Enförutsättning för att man skall få bygden att överleva är ju faktiskt vägen.Utan den är det en tämligen orimlig situation. Jagär besviken över att man inte skulle kunna ta initiativet att försöka bibehållaverksamheten vid dessa vägstationer, överföra pengar från riksvägnätet tillglesbygdsvägarna för att på så sätt utjämna de skillnader som finns när detgäller vägstandarden. Det kan ju ändå inte vara meningen att vi när vi skallspara ökar skillnaden mellan olika typer av vägar, utan vi skall också strävaefter att jämna ut så mycket som möjligt, så att även de människor som bor iglesbygdsområdena har en bra väg att färdas på. Jag vet ungefär hur det ser ut,för jag bor efter en väg som är utomordentligt dålig. Det är många gångerbesvärligt att ta sig'fram. Detredovisades ju också att det minskade underhållet innebär att man kommer attsköta vägarna sämre - man kommer att ploga vägarna först när det är 1 dm djuptmed snö, man kommer inte att dika dem, man kommer inte att sanda när det ärhalt, osv. Det är inte rimligt. På det sättet tjänar inte vägarna någotregionalpolifiskt syfte. Det blir väldigt svårt att attrahera nya företag attetablera sig på sådana orter. Jag kan upprepa: Det är för det första inte tal om indragning av någonvägstation. Det är inte det vi talar om. För det andra satsar vi mer påglesbygdsvägarna i relation till både trafik och längd än vad vi gör påriksnätet. För det tredje är det totalt sett så att skall haoförändrade anslag i reala termer för att underhålla vägar. Vare sig man sedangör en omfördelning eller inte, är det i alla fall inte glesbygdsvägarna somdrabbas. För det fjärde är det också en fråga om trafiksäkerhet - vi kan intebortse från det. Då är det ibland nödvändigt att satsa på vägar med myckettrafik, där det kan vara mycket olyckor. Detta innebär naturligtvis attglesbygdsvägar med kanske 50, 60, 70 bilar kan få stå tillbaka fördyra ombyggnader på ställen där det går 10 000, 20 000, 30 000 fordon om dagen- det vet jag. Sådana ombyggnader tar mycket pengar, men de måste ibland göras. När jag gör en generell översyn visar det sig ändåatt vi satsar mer pengar på våra glesbygdsvägar än på riksvägarna, om man sertill trafikintensiteten. Detta är någonting som vi inte kommer runt. Jag skullegärna vilja ha mer pengar till allt - det skulle vi alla, men det är det ingenav oss som har. 34 (): Det är klart att det alltid är bra om det finns pengar fillinvesteringar för saker som är nödvändiga i samhället. Men har manalltså i haft en konferens där man har dragit uppriktlinjerna för vad som skall hända med vägunderhållet framöver. Om ökad nordisk ungdomsturism som jag sade; Man ämnar inte ploga vissa vägar förrän detär minst I dm snö på dem, inte skrapa vägarna, inte dika dem i sammaomfattning. Jag kan inte förstå att detta skulle vara förenligt medtrafiksäkerhet. Det är snarare tvärtom -det är ju livsfarligt att åka på enoplogad och spårig väg med skolbarn i en skolskjuts. Det kan ju hända vad somhelst. Detta är bara ett exempel. Jag tycker att det är illa att man i det här lägetförsöker motivera bort detta genom konstiga krumelurer, som skrivningen isvaret och det som kommunikationsministern anför beträffande att det skullevara möjligt att spara 1 milj. kr. genom att skära ner personalstyrkan. Skulledet här tillämpas i stort skulle det faktiskt innebära att man skar neranslaget på riksvägarna i stället. 9 § Svar på fråga 1980/81:361 om ökad nordiskungdomsturism har frågat mig dels om jagdelar uppfattningen att en ökad nordisk ungdomsturism är önskvärd avkulturpolitiska och samhällsekonomiska skäl, dels på vilket sätt jag är bereddatt verka för att en försöksordning med en särskild ungdomsvariant avNordturistbiljetten kommer till stånd inför det nordiska , Jag håller helt med om att det vore bra omvi kunde få fler ungdomar att turista i , Självfallet vore det bra ävenför bytesbalansen om vi seniorer stannade hemma mer i i stället för attvälja mer exotiska resmål. De nordiska järnvägsförvaltningarna har också tagitfasta på detta och lanserat den s, k, Nordturistbiljetten. Denna biljett, somalltså redan finns och som ursprungligen var tänkt enbart för ungdomar,har nämligen vidgats vid genomförandet, så att alla kan använda sig av denmycket förmånliga rabatten. SJ har haft överläggningar medSekretariatet för nordiskt kulturellt samarbete, som det heter, om åtgärder föratt öka det nordiska ungdomsresandet med sikte på det nordiska turiståret 1982.De nordiska järnvägsförvaltningarna är beredda att i samarbete med kultursekretariatetgöra en gemensam marknadssatsning. De år också eniga om att t. v. behålla detlåga priset på Nordturistbiljetten. Jag följer med intresse dettaarbete. Jag tror dock inte på tankegångar om att ordna ensärskild ungdomsvariant av Nordturistbiljetten som ju egentligen är enungdomsrabatt men som vidgats till att gälla alla. Jag anser i stället att denredan befintliga rabattmöjligheten tillsammans med den planerade satsningen påmarknadsföring är åtgärder som i tillräcklig utsträckning även främjar en ökadnordisk ungdomsturism. 36OLLE (): Jag vill tacka statsrådet för svaret, men jagär kanske litet överraskad över att att det är så försiktigt och avvaktande. Statsrådet förklarar att han delarmin uppfattning, att det vore bra om vi kunde få fler ungdomar att turista iNorden och att det vore bra för bytesbalansen och därmed även församhällsekonomin. Statsrådet berör inte det stora värde rent kulturpolitisktsom ligger i att ungdomarna upptäcker och lär känna sitt . Det gör manframför allt genom att resa, genom att uppleva och genom närkontakter med naturoch människor. Men även i detta avseende tror jag att statsrådet delar minuppfattning. När det finns så mycket positivt att vinna, varför då varaså försiktig, herr statsråd, och nöja sig med att med intresse följa frågan? Den här frågan är ju inte ny. fick en rekommendation från där man uppmanarministerrådet att åstadkomma billigare och bättre internordiska resemöjligheterför ungdomar. Tanken var att man skulle få en motsvarighet till det populäraInter-Rail-kortet. har vi visserligen fått Nordturistbiljetten. som denordiska statsbanorna införde 1979 och som gäller för alla. Men denna s. k.Nordturistbiljett tillgodoser inte de speciella behov som gällerungdomsresandet i . Uppgiften att åstadkomma en rabattform förungdomsresor med tåg i , som ekonomiskt och inte minst psykologisktinnebär ett alternativ till resande i , kvarstår. Nordturistbiljetten är inget konkurrenskraftigt alternativtill . Det visar en jämförelse mellan rabattformerna i 1981års priser. Nordturistbiljetten, som gäller för alla åldrar, kostar , fören månad, , som ger ungdomar möjlighet att resa enmånad i de flesta europeiska länder, kostar bara , mer, alltså . Försäljningssiffrornatalar ett tydligt språk, såldes inom 70 000 Inter-Rail-biljetter,såldes 14 000 Nordturistbiljetter, Man beräknar att av dessa köptesca 3 000 av ungdomar . Det är siffror som man inte kan vara nöjd med. Jag trorinte heller statsrådet är nöjd med dem. Jag skulle då vilja veta hur demarknadsföringsinsatser som statsrådet åberopar i svaret och som skulle råttatill de här svaga siffrorna skall se ut. Jag har också satt ett litetfrågetecken när det gäller statsrådets farhågor för att ett sänkt pris förungdomar inte skulle leda till annat än att järnvägarnas resultat skulleförsämras. Statsrådet kanske vill utveckla detta. Skall vi .satsa på ett nordiskt turistår1982. så skall vi också satsa på ungdomarna. Vi skall satsa på ett ökatungdomsresande i . Om ökad nordisk ungdomsturism 37Kommunikationsministern : Herr talman! Vi har ju alla varit unga.Olle , även om det är mer eller mindre länge sedan. Jag skall varauppriktig och säga att del här inte ar en prisfråga. Självfallet ter det sigför många ungdomar intressantare att resa runt nere på kontinenten ochsestorstiidersom . och än att åka runt och se de turistmål vihar här hemma - kanske åka till eller Om ökad nordisk ungdomsturism Vi måste alltså vara klara över att det för ungdomarna ter sig merintressant att åka utomlands. Det är inte priset, tror jag, som är avgörande här. att resa fritt mycket långa sträckor under en hel månad. Jagtror inte att det är detta som är bekymret. Snarare är det faktisktmarknadsföringen. Jag kan inte svara på vilka grepp SJ:smarknadsavdelning skall ta - det får man där avgöra själv. Däremot kan jagmöjligen tänka mig att det vore intressant om man i stället kunde ha någon formav kombinerad rabatt som gällde såväl för tåg och båt som för buss och flyg.Det skulle kanske vara mer intressant. Jag skall gärna överväga sådanainitiativ. När det sedan gäller SJ:s ekonomi är det så att de härresorna är koncentrerade . är tågen redanfulla, och SJ har svårt att ordna plats åt dem som vill ha plats. Därför gör SJden bedömningen - jag kan inte säga om det är rätt eller fel, men jag har ingenanledningen att ifrågasätta den - att flera rabattbiljetter snarare skulleförsämra SJ:s resultat. Det må vara en uppgift som är relativt begränsad. Jagtror inte att det gäller några stora summor. Trots allt är inte priset detviktiga, utan det gäller att för våra ungdomar försöka tala om vilketkulturellt värde och andra värden som ligger i att resa hemma. Men vi måste,, se sanningen i vitögat: Än så länge är kanske merintressant än det vi kan ha att bjuda här hemma i . 38OLLE (): Jag tackar statsrådet för dessa kompletteringar. Jag ställer mig litet tvivlande till att vi genom enbartmarknadsföringsinsatser kan få en påtaglig ökning av ungdomsresandet. Härmåste nog marknadsföringsinsatserna kombineras med prissänkningar. Jag tror attdet är den vägen vi får gå. Det var dock intressant att av statsrådet höra attdet finns andra idéer och uppslag. Jag hoppas att dessa idéer skallvidareutvecklas och konkretiseras, så att vi kan få ett ökat ungdomsresande. När det gäller prissänkningarna kan vi dra en parallellmed den glädjande ökningen av tågresandet här i . Vi hade nog intekunnat nå en sådan ökning med bara marknadsföringsinsatser, utan det varlågprissatsningen som framför allt gjorde att människorna i första handutnyttjade våra järnvägar. Jag kan, när det gäller de lägre priserna, förståatt det kan bli en överanhopning . Men kan vi få ett ökat resande kompenserardetta det lägre priset. Vi får då ett totalresultat som blir bättre. Vi har en betydande potenfial för resande bland ungdomar.Man bedömer att det är 3 miljoner ungdomar som tänker göra individuellaferieresor. Det gäller att ta vara på de möjligheter detta ger. Jag vet att kommer att samlas iKöpenhamn . När det gäller denna fråga har inte tåget gått än.Jag hoppas därför att statsrådet tar vara på de synpunkter som här har kommitfram och vid ministerrådsmötet medverkar till besliit som främjarungdomsresandet i . Jag vill bara lämna den kompletterande upplysningen till de nordiska korten gäller för resa i det egna landet. Det gör inteInter-Rail-korten. Därför innebär de nordiska korten en verklig satsning föratt direkt få ett resande här i . Om vi bara för ut den uppgiften tillungdomarna, kan det ha betydelse i detta fall. Man får genom dessa nordiskakort en rabatt som är oerhört mycket större än den som ger -om man inte exempelvis råkar bo i . Då kan skillnaden vara av mindrebetydelse. Viskall undersöka om det går att finna någon form av gemensamt rabatthäfte förbåt, flyg och buss. Här kan det kanske finnas möjligheter att stimuleraresandet i . Vi skall se vad vi kan hitta på . Omvagnlasttrafiken vid järnvägsstationen i 10 § Svar på fråga1980/81:363 om vagnlasttrafiken vid järnvägsstationen i Anf.40 Kommunikationsministern : Herr talman! SJ har preliminärtbeslutat att lägga ned vagnlasttrafiken vid station. harbegärt regeringens prövning av detta beslut. AB Statsgruvor har sökt tillståndatt öppna en gruva vid Kramsta i . har mot denna bakgrundfrågat mig om jag avser att avvakta beskedet om gruvbeslutet innanställningstagande tas om vagnlasttrafiken vid station. Ärendetbereds nu på departementet. Det kan finnas skäl att avvakta utvecklingen ochbibehålla vagnlasttrafiken vid stafion för att se om detblir någon gruvdrift som behöver järnväg. Anf.41 (): Jag vill först tacka kommunikationsministern för svaret, av vilketframgår att vi kan andas ut igen. Eftersombåda ärendena nu ligger hos regeringen, får vi hoppas att regeringen tänker påatt det ena ärendet är avhängigt av det andra. Denav mig aktualiserade frågan har engagerat många. Vi som bor i dessa traktervill på alla sätt försöka slå vakt om det vi har. En kommun som Ljusdalär mycket sårbar för minsta negativa rubbningar i service och sysselsättning. Jaganser att SJ;s agerande är förhastat och olyckligt. Som kommunikationsministernsäger har vi från kommunens och även från sida sagt ja tillgruvdrift i Kramsta. Självfallet måste vagnlasttrafiken öka om gruvdriftenkommer i gång. Hur skall man annars kunna transportera malmen? Förnågot år sedan hade man ett vägbygge på gång i trakten, och enbart det innebarett uppsving i vagnlasttrafiken, om än tillfälligt. Nuskall vi också komma ihåg att gruvdriften, om den kommer i gång, av naturligaskäl får ytterligare följdverkningar som ökar kapaciteten för Om transporter av båtar på landsväg vagnlasttrafiken.Och gruvan är inget tillfälligt miniatyrjobb. har i sitt slutliga yttrande över ABStatsgruvors ansökan om tillstånd att öppna den planerade gruvan sagt att enplanering av gruvverksamhet i Kramsta skall omfatta en tidsrymd av . Då ardet horribelt att lägga ned den berörda trafiken innan man kommit i gångmed gruvan och sett vad som kan tillskapas via den. Och uppstår en fråga:Vad skulle SJ tjäna på detta? Spåret och kajen finns ju kvar. Ett vet man medsäkerhet, och det är att om en sådan här trafik en gång har lagts ned. är detytterst sällan den får återuppstå. Därför är jag glad att vi har fått entidsfrist av kommunikationsministern. 11§ Svar på fråga 1980/81:371 om transporter av båtar på landsväg harfrågat migom jag kanmedverka till att transporter av båtar på specialbyggda fordon kan gestillstånd för längre tidsintervaller. För den här typen av transporter behövs ofta dispens frånbestämmelserna i vägtrafikkungörelsen. Inom pågår en utredningom det här dispenssystemet med syfte att förenkla det. räknar med attredan i år kunna införa ett förenklat dispenssystem. Bl, a, kommergiltighetstiden för de flesta typer av dispenser att förlängas till . 43MARTA (): Jag ber att få tacka herr statsrådet för svaret. Den transportfråga som jag avser, gäller sådana transportersom i regel sker från byggare till beställare och som sker med för dessatransporter specialbyggda fordon. Dessa transporter ar en del i näringslivet. Företag ochmiiimiskor som arbetar i branschen är beroende av att deras arbetsuppgifter kanske så smidigt som möjligt. Att som sker behöva söka tillstånd för dessaåterkommande transporter ca är tidsödande, och jag tror attvi skulle kunna vara ense om att det är ett onödigt byråkratiskt arbete. Det är bra att avser att förlängagiltighetstiden för tillstånden. Men skulle statsrådet kunna medverka till attdessa ständigt återkommande transporter kan ges dispens redan nu i avvaktan påatt gör sin utredning klar? Det är många månader kvar ochdärmed många ansökningstillfällen med nuvarande regler. Just detta att sökadispens för varje ny transport och tar tid. Det tar tid att skriva;msökan. att vid dröjsmål ringa och höra efter om tillståndet är klart, medanbåtar står färdiglastade för transport. Transporterna skulle kimna skesnabbare, och transportföretagen skulle kunna ta extra transporter med kort varsel eftersom de är speciellt inriktade på just detta med sinafordon. Det skulle Nr 119 också, vad jag kan se. kunna göras besparingar både arbetsmässigt och den kostnadsmässigt för de statliga verk som ger dessa transporttillstånd. Bakgrunden till bestämmelserna på dettaområde är naturligtvis trafiksäkerhetssynpunkter. Vi kan inte ha för långa ochbreda fordon. Deras längd är bl. a. avgörande för storleken av investeringarnai vägkorsningar. Vi får inte heller ha för tunga fordon, eftersom det då iblandblir fara för våra broar. Det är detta som gör att vi måste ha ettdispensförfarande. Jag håller dock helt med om att det förföretag som driver verksamhet av ifrågavarande slag blir en omfattande byråkrati.Jag har från fått exempel på detta. Det är vår uppgift attförändra det förhållandet, och därför har jag sagt till handläggarna att detgäller att få att genomföra detta så snabbt som möjligt, så att denya reglerna kan träda i kraft . är det inte regeringen som beslutar om dessa dispenser,åtminstone inte annat än om de blir överklagade, och jag tror inte att vi ännuhaft något sådant ärende bland alla dem som förekommit. För att ocksåuttrycka en åsikt vill jag dock säga att jag tycker att redan i dagskall vara generöst med dispenser . Detta gäller särskilt medtanke på att man ju är i full färd med att förbereda ett permanent system meddispenser. skall man samråda med ochtrafiksäkerhetsverket, och det år detta som tar litet tid. Det är alltså intevägverket ensamt som bestämmer detta, men jag hoppas och anser, som sagt, attde nya reglerna skall kunna träda i kraft , så att företagen har enchans att arbeta rationellt och inte skall behöva begära tillstånd varje gångde skall transportera en båt per landsväg. Om transporter av båtar på landsväg 45MÄRTA (): Det var ett bra svar jag nu fick, och det ärjag mycket tacksam för. Statsrådet sade att det kan vara besviirligt med tungafordon bl, a, med tanke på broar. Jag vill påminna om att de transporter detgäller sker kontinuerligt, med specialbyggda fordon, och att det äri stort sett samma typer av båtar som transporteras. När det gäller trafiksäkerhetssynpunkterna på båtarnashöjd vill jag erinra om att den breda lasten ligger .3-4 m över vägbanan samtatt dennas lutning underlättar möten med andra stora fordon, eftersom denmedför att överdelarna av fordonens laster viks isär. När det gäller säkerhetsföreskrifter för den berördaformen av transporter är det också viktigt att se till att säkerhetsanordningarnainte i sig skapar risker, t. ex. genom att särskilt hög last måste förses medutskjutande markeringar på låg höjd över vägen. Omflyttning av materialavdelnings inköpssektion 12 § Svar på fråga1980/81:374 om flyttning av materialavdelnings inköpssektion har frågat mig om jag är beredd att verka för enflyttning av materialavdelnings inköpssektion tillJönköping-Nässjö-området. Televerketsinköpsverksamhet är omfattande och sköts så gott som helt avmaterialavdelningen vid huvudkontoret i . Eftersom det är storaekonomiska värden som hanteras är det viktigt att verksamheten är organiseradpå ett rationellt sätt. har därför genomfört en grundligomorganisation av materialavdelningen. Ett väsentligt inslag har då varit attfå en effektivare arbetsfördelning mellan centraladministrationen i ochcentralförrådet i . Vissa arbetsuppgifter har därvid överförts tillNässjö, dels från , dels från . Förinköpssektionen är det nödvändigt med ett nära samarbete med televerketsmarknadsavdelning och den tekniska avdelningen. De avdelningarna är oftabeställare av de produkter som skall köpas in, och där finns det tekniskakunnande som inköparna behöver. Det skulle därför inte vara rationellt attflytta ut inköpssektionen. Jag är mot den bakgrunden inte beredd att verka fören sådan utflyttning. 47 (): Jag får tacka kommunikationsministern för svaret på min fråga.Bakgrunden till frågan är de förslag som de fackliga organisationerna vidteleverket har utarbetat om en utflyttning av materialavdelningensinköpssektion från till Jönköping-Nässjö-området. Intresset frånverksledningens sida för en decentralisering av arbetsuppgifter till nämndaområde synes vara av ringa omfattning. Det är med beklagande jag nu kankonstatera att kommunikationsministern helt ansluter sig till denna inställning. FörJönköping-Nässjö-området skulle ett åttiotal nya arbetstillfällen vara ettvärdefullt tillskott med tanke på de förändringar som kommer att ske i sambandmed genomförandet av KUND 85 och den allmänna sysselsättningssituationen iNässjö kommun. Jag delar de fackliga organisationernas bedömning att det ärvärdefullt för inköparna på materialavdelningen att ha nära kontakt medcentralförrådet. Antaletanställda vid i har ökat med drygt 500 och uppgick till närmare 11 600 anställda. Det kan intevara riktigt att låta personalstyrkan växa i som manrationaliserar så hårt på teleområdena. Därför anser jag det vara angeläget flyttar ut viss verksamhet från för att därmed tillföraandra regioner sysselsättningstillfällen och därmed bidra fill en mer differentieradarbetsmarknad. tillsatte som bekant regeringendecentraliseringsdelegationen, och målsättningen för arbetet när det gällermyndigheter och affärsverk är att få in decentralise- ringsarbetetsom en fortlöpande process. Det är viktigt att detta arbete leder till konkretaresultat,'och för vidkommande torde det då vara lämpligt attseriöst pröva frågan om en utflyttning av inköpssektionen till Jönköping-Nässjö-området. Av svaret framgår att kommunikafionsministern inte ärberedd att verka för en utflyttning av inköpssektionen. Därför drar jagslutsatsen att kommunikationsministern inte är så särskilt positivt inställdtill att decentralisera arbetsuppgifter från . Slutligen får jag, herr talman, än en gång beklagastatsrådets negativa ställningstagande till den aktualiserade frågan, men jagutgår ifrån att detta ställningstagande inte skall få någon prejudicerandeverkan. Det är ju alltid posifivt att tala omutlokalisering från . Jag är gärna med på detta, men jag tycker då skall välja det som är lämpligt. och ledning, och jag har ingenanledning att anse att jag begriper det här bättre än de, säger att samarbetetmed marknadsavdelningen och tekniska avdelningen skall ske på ett så tidigtstadium som möjligt och vara så intimt som möjligt, och detta möjliggörs om manbefinner sig på samma ställe. Inköpssektionen arbetar också i stor omfattningmed företag i . Tele är ett, men främst arbetar man med L MEricsson. Närheten till leverantörerna är mycket värdefull, underlättar ochgör.det hela mera effektivt. Det här är inte så mycket en fysiskhantering, som man skulle kunna tro, men jag vill gärna säga att inte enshälften av allt material passerar . Mindre än hälften av alltmaterial passerar alltså detta centrala förråd, vilket jag också tycker att manskall ha i åtanke. Frågan har diskuterats i styrelse. Som ettresultat av denna diskussion skall man ta upp frågan om utvecklingen i vadgäller geografiska spridning. Jag tycker det är bra, om man kanfinna former för att, som det heter, utlokalisera från till andradelar av landet, men jag anser inte att vi skall sätta oss till doms över vadteleverkets centrala ledning och styrelse funnit vara den riktigaoch rationella lösningen för att få ett effektivt fungerande televerk. Deargument som man har framfört är tillräckliga för att jag i det här fallet inteskall föreslå en flyttning. vill jag säga att jag också är beredd atttillstyrka att man försöker finna former för utlokalisering av annanverksamhet, där detta kan vara till gagan både för och för den ortdär verksamheten förläggs. 49ARNE (): Jag tackar kommunikationsministern för detkompletterande svaret. De riktlinjer som gäller för de affärsdrivande verken ärmycket allmänt hållna, och därför är det ansvariga statsrådets uttalanden isådana här frågor, när det gäller decentralisering av verksamhet, mycketviktiga. statsrådetär positiv till att stödja förslag som går i den riktningen.