prot · G40941 · 1980-12-31 00:00:00 — F. n. har en mycket stor del av deförvärvsarbetande - och till övervägande delen kvinnor ~ en klart otillfredsställandesocial trygghet genom det system som finns. Och i utskottets betänkande finnsalla de regler redovisade som påverkas av arbetstiderna. Jag hoppas alltså attdet kommer att hända saker och ting här. Vadsom också är väldigt viktigt för möjligheten för både män och kvinnor attavväga sina insatser mellan arbete i hemmet och kontakt med barn å ena sidanoch förvärvsarbete å andra sidan är hur man klarar samhällsplaneringen. Denutveckling som vi har haft under senare årtionden - mot ett samhälle där manseparerar arbetsområden, bostadsområden och service och med väldigt långapendelresor, mycket långa resor till och från olika typer av serviceoch rekreationsmöjligheter som följd - är naturligtvis klart negafiv urjämställdhetssynpunkt. De här problemen är särskilt markanta i storstadsområdena,men också i typiska glesbygdslän ser man många exempel på att människor tvingastill mycket långa pendelresor för att klara förvärvsarbetet. Det är viktigt om vi vill skapa ett samhälle med enfungerande jämställdhet, där både män och kvinnor tar aktiv del i såvälyrkesliv som hemliv, att åstadkomma närhet mellan bostäder, arbetsplatser,service och rekreationsmöjligheter. Den här samhällsplaneringsmålsättningen, som sätter sinaspår i kraven på regionalpolitik och näringspolitik över huvud taget och ocksåpå kommunernas planering av sin utbyggnad på sina bostadsområden, ärgrundläggande för möjhgheten att få ett jämställt samhälle. Ett annat grundläggande krav är naturligtvis att man haren väl utbyggd barnomsorg, att samhället kan ställa upp och ta hand om barnenpå ett positivt och utvecklande sätt medan föräldrarna förvärvsarbetar. Och mankan med tillfredsställelse konstatera att utbyggnaden av barnomsorgen harfortsatt i mycket hög takt , trots ekonomiska svårigheter, och detmåste vara en klar målsättning att denna utbyggnad skall fortsätta. Men det är också viktigt att föräldrarna har möjlighet attanpassa sina arbetstider efter önskan att ägna mer tid åt barnen. Också här hardet skett saker och ting. Vi har fått nya lagar, som gör det möjligt försmåbarnsföräldrar att minska sin arbetsdag eller ta ledigt påheltid och sedan återkomma till arbetet. Vi harvidare fått en utbyggd föräldraförsäkring. Allt det här är avsett att just underlätta en balanseradavvägning mellan förvärvsarbete och hemarbete, och målsättningen måste vara attde här möjligheterna utnyttjas i lika hög grad av män som av kvinnor. Men vi måste gå vidare. Jag tror det är väldigt viktigtatt man bygger ut stödet till familjerna, och ett förverkligande av det gamlacenterkravet på ett vårdbidrag måste vara nästa viktiga steg just för att skapaden här valfriheten både för män och för kvinnor. Ett genomförande av de förslag som har aktualiserats omATP-poäng för vård av barn i hemmet är också ett viktigt steg i den härriktningen. Skall jämställdheten och möjligheten att förenaförvärvsarbete och hemarbete bli en realitet krävs det också att det finns jobbatt tillgå. Det här har vitsordats i den här debatten. Det är meden viss förvåning som jag har lyssnat till en del av debattinläggen. MarianneStålberg sade i sitt inledande anförande att regeringen imodern fid har övergivit målet full sysselsättning. Det är ett påstående somhon inte har hittat på själv- det är en upprepning av vad andrasocialdemokrater har sagt före . Men jag blir litet förvånadvarje gång, för man har aldrig gjort ett försök att på något sätt visa vad manbygger det här häpnadsväckande påståendet på. Faktum är ju för det första attregeringen vid upprepade fillfällen slagit fast att man har målet fullsysselsättning och för detandra att regeringen i prakfisk handling har visat att man har målet fullsysselsättning. Arbetslösheteni är naturligtvis för hög - det är den alltid när det finns enarbetslöshet - men internafionellt sett är den unikt låg. Det är praktiskttaget omöjligt att hitta något industriland som har en lägre arbetslöshet; detlär finnas ett par undantag. Vi kan också konstatera att ingen regering - dettror jag att jag vågar påstå - har satsat så mycket på sysselsättningen som debåda Fälldinregeringarna. Resultatet är också, som även , att vi har flera människor i sysselsättning nu än vad vi har haftnågonsin fidigare. MarianneStålberg påstår att man övervältrar kostnaderna på kommunerna och gör detsvårare för kommunerna att upprätthålla service och sysselsättning. Menverkligheten är ju att staten aldrig har stått för så stor andel av kommunernasutgifter som fallet är just . har kommunerna fått ett såmassivt ekonomiskt stöd som just . Manpåstår att regeringen för en politik som leder tiU arbetslöshet och utslagning.Det är lätt att konstatera att om det skulle bedrivas en ekonomisk pohtik avsocialdemokrafiskt märke, dvs. en politik som leder fill ständigt ökadebudgetunderskott och ständigt ökad uflandsupplåning, skulle det verkhga hotetmot sysselsättningen uppstå - den verkliga risken för utslagning och därmedockså det verkliga hotet mot jämställdheten här i landet. Vihar alltså en situation där vi har fler sysselsatta än vi hade undersocialdemokratisk tid. Vi har fler kvinnor sysselsatta än någonsin under densocialdemokratiska tiden. Vi har en bättre fungerande barnomsorg än vi någonsinhade . Givetvis återstår väldigt mycket attgöra. Det är, som påpekade i sitt anförande, långt kvar innanvi har uppnått jämställdhet. Men låt oss ändå slå fast att detta är enmålsättning som förenar oss alla i denna kammare, och låt oss med gemensammatag också se till att den målsättningen förverkhgas. 79 () replik: talar om vårdnadsbidrag. Jag hoppas verkligen att vi intefår något förslag om det. Vi har talat om att det kommer att taresurser från andra mycket angelägna områden, som nämnde,bl. a. utbyggd barnomsorg. Det är ett exempel. Var skall vi då få pengarna tilldet? PärGranstedt säger att jag inte själv hade hittat på att det här är den förstaregeringen som släpper kravet på full sysselsättning, utan det skulle någonannan ha gjort. Ja, det är den regering som sitter som har hittat på det,för i propositionen om besparingar i statsverksamheten konstateras det öppet attde riktlinjer för politiken som regeringen förordar endast kan reduceraomfattningen av "den arbetslöshet som inte kan undvikas". i sina beräkningar sagt att arbetslösheten kommer attomfatta 150 000-160 000 personer . Då skulle jag vilja ha en förklaring av PärGranstedt, om inte detta innebär att man lämnat kravet på full sysselsättning. PärGranstedt säger att det har givits så mycket pengar tillkommunerna. Det går stick i stäv mot vad som sagts i den här kammaren bara förnågra dagar sedan. Jagkan ge några exempel, nämligen att skatteutjämningsbidraget har minskat betydligtoch att det har aviserats minskade statsbidrag till skolorna. Anf.80 () replik: För det första vet jag inte varifrån har fåttpåståendet att man skulle finansiera vårdnadsbidraget genom att minska stödettill barnomsorgen. I varje fall har inte den nuvarande regeringen eller någotparti som ingår i den föreslagit någonting sådant. Fördet andra säger beträffande den fulla sysselsättningen attdet konstaterats att vi kommer att ha arbetslöshet framöver, och hon pekar påatt vi har arbetslöshet . Vihar alltid haft arbetslöshet i det här landet, . Om kravet påatt man skall anses uppfylla önskemålet om full sysselsättning är att man skallha noll människor i arbetslöshet, så är det bara att konstatera attsocialdemokraterna heller aldrig uppnådde det målet. Även under densocialdemokratiska tiden fick vi uppleva att arbetslösheten ökade något underlågkonjunktur och sjönk under högkonjunktur. Man satte in olikaarbetsmarknadsåtgärder för att begränsa arbetslösheten så mycket som möjligt,men man nådde aldrig ned till siffran 0. Dethar alltså inte skett någon som helst förändring på den punkten. Vi harfortfarande målet full sysselsättning framför oss, men vi inbillar oss inte attvi den här gången skulle lyckas med det som socialdemokraterna aldrig lyckadesmed, nämligen att komma ner till siffran O i arbetslöshet. säger vidare att påståendet attvi aldrig har gett så kraftigt stöd tiU kommunerna som strider mot vad somsagts i tidigare debatter. Det är klart att har man som källa bara vad andrasocialdemokrater har sagt i debatten - och det är tydligen fallet här också -så hamnar man fel, precis som gör. Jag skulle vilja föreslåMarianne att se på det stöd som faktiskt går ut till kommunerna istället för att bara lyssna på sina partikamrater. Då kunde hon nämligen lättkonstatera att det stödet är mer omfattande nu än det någonsin varit under densocialdemokratiska tiden, även jämfört med kommunernas totala utgifter, somhar vuxit kraftigt också . Alltså; både relativt ochabsolut har statens stöd till kommunerna ökat. 81 () replik; De ohka bidrag som jag talade om blev beslutade under densocialdemokratiska regeringens tid, men de har försämrats under den borgerligaregeringens. Det är inte bara härifrån kammaren som jag har hämtat denuppgiften. Det var en debatt om detta , men det finnsockså dokumenterat på annat håll. Vårdnadsbidragetär en djupt ojämställd reform. Det blir ju kvinnor som för de summor som manhar råd att ge i vårdnadsbidrag kommer att vara tvungna att stanna hemma ifortsättningen. Sedansäger att regeringen inte har uppgett målet full sysselsättning.Men jag har ju just nu läst upp ett citat ur besparingspropositionen, där manklart och tydligt säger detta. Vi har fortfarande målet full sysselsättningkvar. 82 ()replik: I besparingspropositionen står det klart uttalat, ,att målet full sysselsättning ligger fast. Bläddra fram det citatet i stället,så kanske vi sedan kan avföra den debatten! konstaterar att vi kommer att få en viss arbetslöshet också -liksom vi har haft så länge nationen har existerat - är bara att beskrivasanningen. Den kan man ju inte dölja med några allmänna formuleringar i enproposition. Det är helt klart att en viss arbetslöshet förmodligen bliroundviklig, liksom det har varit oundvikligt med arbetslöshet även under densocialdemokratiska tiden. Attvidare, som gör, hävda att bidrag som är beslutade under densocialdemokratiska tiden har försämrats för kommunerna under de här årenstämmer inte heller med sanningen. Jag skulle vilja råda attse efter vilka bidrag som utgår till kommunerna och hur de har utvecklats undersenare delen av . Det är bara att konstatera att de har ökatkraftigt, både i absoluta tal och relativt, för kommunerna, och i synnerhet harskatteutjämningsbidraget ökat mycket kraftigt under den tiden. Detgår inte att förneka verkligheten, även om den skulle råka peka åt ett håll sominte passar den egna argumentationen. Vidareär vårdnadsbidragen djupt ojämlika, säger . Varför är de djuptojämlika? Det vanligaste angreppet mot förslag om vårdersättning - detär ju fråga om en ersättning - är att den utgår hka för alla. Enligt mitt enklasätt att se är det just kvintessensen av jämlikhet, att betalar man utersättning för ett arbete - och vi tycker att det är ett arbete att vårda bam,även om det råkar ske i hemmet - så skall den vara lika för alla. Däremotföreträder , såvitt jag förstår, en hnje som innebär att om engeneraldirektör stannar hemma och vårdar barn, så skall det betalas bättre änom en textilarbeterska gör det. På något mirakulöst sätt anser MarianneStålberg att det är mer jämhkt. Jag har inte den jämlikhetssynen - det vill jaggärna deklarera. vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att hon inte ägde rätt tillytterligare replik. 83 (); Av den här debatten har det tydligt framgått å ena sidan att det harhänt väldigt mycket och å andra sidan att vi har långt kvarinnan målet om jämställdhet mellan kvinnor och män är uppnått. Emellertid harmedvetenheten om jämställdhetsfrågorna ökat väsentligt i samhähet. Låt osskonstatera att männen - till skillnad från vad som var fallet för några årsedan - nu ändå i ökad utsträckning erkänner de orättvisor som kvinnor utsättsför. Vi kan också notera att allt fler människor tar sitt ansvar när det gälleromvårdnaden om sina barn. Statsrådet sade att kvinnornafortfarande tar huvuddelen av arbetet i hemmen. Det är ett riktigt påstående,men jag tycker ändå att man skall kunna notera den förskjutning som har ägt rumoch fortfarande äger rum till det bättre. Mycketåterstår att göra också på arbetslivets område. Ser vi det statistiskt visardet sig mycket entydigt att kvinnor har lägre lön och lägre sysselsättningsgradän män. De har också genomsnittligt sett lägre befattningar. Härtycker jag för egen del att det är värdefullt att regeringen har presenteratden här handhngsplanen, som visar hur vi kan gå vidare i arbetet förjämställdhet mellan män och kvinnor. Ibesparingstider är det angeläget att få sagt att åtskilligt av det som kangöras på detta område inte alltid behöver kosta pengar. Vi vet att det är svårtmed samhällsekonomin - den måste komma i balans. Men även om det blirbegränsningar i de offentliga utgifterna - besparingarna kommer framför alltatt gälla ökningstakten - så är det uppenbart att vi kommer att kosta på ossrätt mycket också . Då är det viktigt att arbetet förjämställdhet drivs med kraft. I det arbetet är handlingsplanen ett värdefulltdokument. I mycket stor utsträckning rör det sig om - vilket har sagts av fleratalare i den här debatten - att förändra atfityder. Jagtror exempelvis att jämställdhetsombudsmannen kan få betydelse när det gälleratt få arbetsgivarna positivt inställda till att satsa på kvinnorna iyrkeslivet. En sådan förändrad syn behöver vi också på den fackliga sidan.Jämställdhetsombudsmannen har ju påbörjat sitt arbete. Låt mig erkänna attjag är mycket förväntansfull. Jag hoppas att jämställdhetsombudsmannensinsatser blir av dét slaget att de kan föra med sig goda resultat, så goda attjämställdhetsombudsmannen blir accepterad inte bara av den breda allmänhetenutan också av dem i de pohtiska församlingarna som varit tveksamma ellermotståndare till den här reformen. Jag vill med detta korta inlägg yrka bifall till utskottets hemställani dess helhet. Utskottetshemställan bifölls med 159 röster mot 142 för reservation 1 av Anna-GretaLeijon m. fl. 17 ledamöter avstod från att rösta. Utskottetshemställan bifölls med 159 röster mot 158 för reservation 2 av Anna-GretaLei/on m. fl. 1 ledamot avstod från att rösta. 1980/81:10 om granskning av den årliga redogörelsenför tillämpningen av terroristlagstiftningen (skr. 1980/81:53) 16§ Besparingar i statsverksamheten Föredrogs arbetsmarknadsutskottets betänkande1980/81:11 om besparingar i statsverksamheten (prop. 1980/81:20). I fråga om detta betänkande hålles gemensamöverläggning för samtliga punkter. Under den gemensamma överläggningen fåryrkanden framställas beträffande samtiiga punkter i betänkandet. 85 (): Det är ett märkligt betänkande från arbetsmarknadsutskottet som vi haratt behandla här . Det är ett tunt betänkande med bara tolv sidor text.Man skulle kanske kunna dra en lättnadens suck - det är ju regeringensbesparingsproposition som vi behandlar, och man kunde kanske tycka att det varskönt att det inte var så mycket av besparingarna som drabbadearbetsmarknadspolitiken. Men tyvärr kan man inte dra den slutsatsen. Ochegentligen borde arbetsmarknadsutskottet ha ägnat stor omsorg åt att diskuteraen arbetsmarknadspolitisk offensiv mot den stora arbetslöshet som så mångaväntar skall drabba . Regeringensekonomiska politik leder till ökad arbetslöshet. Om detta är regeringen självmedveten. Det framgår av de debatter som har varit i den här kammaren tidigareunder hösten, och det finns också redovisat i den s. k.besparingspropositionen. Därför är det naturligtvis viktigt att man har en högarbetsmarknadspolitisk beredskap, att man sätter in stora resurser för atthindra en ökad arbetslöshet. Men av detta finns det tyvärr inte några spår iarbetsmarknadsutskottets betänkande. Nästanvarje dag möts vi av nya dystra besked om vad som händer på arbetsmarknaden.Tusentals människor får veta att det företag där de har jobbat kommer attläggas ned. Tiotusentals andra permitteras en eUer , somligaför väldigt många veckor. Besparingari stats verksamheten {AU) Deninternationella konjunkturnedgången sveper in över landet. Sysselsättningen inom stat, kommun och landsting stagnerar. Antaletlediga platser minskar. Detär mot den bakgrunden som vi ifrån socialdemokratiskt håll i vår motion krävtatt man skulle skärpa den arbetsmarknadspolitiska beredskapen, att man inteskulle fortsätta det som pågår med neddragningar av beredskapsarbeten ocharbetsmarknadsutbildning. Utskottsmajoritetenavvisar vårt krav i en skrivning på tio rader. Man gör det genom att hänvisatill att regeringen under den förra konjunkturnedgången - i slutet på1970-talet - hade en hög arbetsmarknadspolifisk beredskap. Man säger vidarefrån utskottsmajoritetens sida att regeringen förutskickar en fortsatt högambifionsnivå på det här området. Jagvill gärna erkänna - jag har gjort det tidigare och även från denhär talarstolen - att regeringen satte in stora arbetsmarknadspolitiskaåtgärder vid den förra konjunkturnedgången och att mandärmed kunde undvika en hög och öppen arbetslöshet. Men det hjälper oss inte idet nu aktuella läget att man var duktig under förra konjunkturnedgången -duktig i det här avseendet, vill jag poängtera. En fortsatt högarbetsmarknadspolitisk ambition skall man ha, säger utskottsmajoriteten , mendet framgår ju helt klart att ambitionsnivån ändå har sänkts väsentligt nujämfört med den tidigare konjunkturnedgången. Vihar diskuterat detta i kammaren tidigare . Jag vill bara påminna omatt budgetminister stod här i talarstolen i början av och sadeatt vi får räkna med en arbetslöshet på . Som alla vet och somMarianne sade i debatten här fidigare om jämställdhetsfrågornahar bl. a. bedömt att arbetslösheten kommer att bli ännustörre . Mankan dessutom konstatera att regeringen f. n. ligger väldigt lågt medarbetsmarknadspolitiken. Det finns ju faktiskt ett utrymme för en lägre arbetslöshetän den som vi har . Jag vill påminna om att antalet människor somsysselsätts med särskilda arbetsmarknadspolitiska åtgärder, alltså iberedskapsarbeten, arbetsmarknadsutbildning och skyddat arbete av olika slag, är 40 000 lägre än det var . Vill regeringen ha en lägrearbetslöshet än den nuvarande, så finns de praktiska förutsättningarna, för vihar en bra arbetsmarknadspolitik i det här landet. Men det förutsätternaturiigtvis att regeringen ser till att arbetsmarknadsverket får pengar.Annars kan man ju inte driva vare sig beredskapsarbeten eller arbetsmarknadsutbildning. Detsom sker just nu ute i landet är ju, tvärtemot vad som borde ske, enneddragning av kapaciteten. Överallt i landet tar man bort utbildningsresurseri stället för att lägga till. Om det här får fortsätta kommer vi att ståväldigt dåligt rustade att klara vinterns påfrestningar på arbetsmarknaden. Dennedskärningspolitik som pågår går stick i stäv mot sunt förnuft. Dearbetsförmedlare, AMU-lärare och andra som borde få ägna all sin kraft åt attförmedla arbete och skaffa utbildning åt de arbetslösa får i stället förslösasin tid på neddragning av resurserna, att dra ner på utbildningsplatser och Manriver ned i stället för att bygga vidare på den svenska arbetsmarknadspolitiken. Arbetsmarknadsstyrelsenhar ju också vänt sig till regeringen med en begäran om att få närmare 1miljard kronor för att klara oss undan en höjning av arbetslösheten med 30000-40 000 personer . Detfinns väldigt många bedömare som, allteftersom höstmånaderna gått, har blivitmer och mer pessimisfiska om läget på arbetsmarknaden. Och det finns många somsäger att utvecklingen går mycket snabbare än vad de kunde förutsätta i börjanav hösten. Förbara någon vecka sedan diskuterade vi här i kammaren finansutskottetsbetänkande nr 10, och jag tog då upp den oro som jag och många andra känner föratt framför allt kvinnorna skall drabbas av en hög arbetslöshet, om interegeringen vidtar särskilda åtgärder. Den debatten har ju fortsatt här i dagockså. Och den oron är framför allt motiverad av att utvecklingen på denoffentliga sektorn nu är en helt annan än den var under förra konjunkturnedgången.Det är redan innan regeringens sparpaket träder i kraft en väldigt storåterhållsamhet med nyanställningar ute i kommuner och landsting. Vadman än må säga om detta, vad man än må ha för principiell inställning till denoffentliga sektorn, så måste alla ändå vara eniga om att det urkonjunktursynpunkt är synnerligen olyckligt att den neddragningen av denoffentliga sektorns sysselsättningsutveckling kommer just . Det är nämligenställt utom allt tvivel atf just ökningen av sysselsättningen inom den offentligasektorn har varit av stor betydelse för att vi i det här landet under den förrakonjunkturnedgången kunde klara oss undan en hög arbetslöshet. Mennaturligtvis är det inte bara kvinnor som riskerar att drabbas av den högrearbetslösheten . Låt mig peka på ett annat område där det finnsanledning att man verkligen bevakar utvecklingen. Det gäller byggsidan.Arbetsmarknadsstyrelsen har gjort en genomgång av de arbetsmarknadspolitiskainsatserna under förra konjunkturnedgången och presenterat den i en skrift somjag tror att de flesta av ledamöter har fått. Där gör man följandekonstaterande: "Underandra försummades möjligheterna att förkonjunkturstabilisering upprätthålla bostadsbyggandet på en hög nivå. Avsevärdainvesteringar i bostadsbyggandet bortföll jämfört med uppställda planer, vilketinnebar uteblivna spridningseffekter till industrin. Under perioden 1975-79byggdes ca 33 000 färre lägenheter än planerat." Tyvärrtycks det som om precis detta skuUe upprepas även . Och det finns dessutomtecken som tyder på att igångsättningen av nya lägenheter kommer att bli ännulägre. Riskenför en stor arbetslöshet bland byggnadsarbetarna, även i , sombrukar kallas överhettat, framstår nu som uppenbar. Än värre är det i andradelar av landet. Och detta skall alltså läggas fill alla de övriga svårighetersom finns på arbetsmarknaden. Och som alla vet, är det inte barabyggnadsarbetarnas egen sysselsättning som hotas när igångsätt- Besparingari statsverksamheten (AU) . ningenav bostäder är låg, utan även jobben i följdindustrier, kylskåpstillverkare,inredningssnickare och många många andra. Enannan bransch som betyder väldigt mycket för alla underleverantörer ärbilbranschen. Även där är utsikterna svaga och oron stor på många orter och imånga företag runt om i landet. Deåtgärder som regeringen har satt in i fråga om den ekonomiska politiken underden urtima och i besparingsproposifionen motverkar tyvärr inte denegativa tendenserna som vi i övrigt har på arbetsmarknaden, utan tvärtom spärde på risken för arbetslöshet. Men vi har ändå chansen fortfarande att hindraatt den riktigt stora öppna arbetslösheten kommer till också. Vi chansen om vi utnyttjar arbetsmarknadspolitikens alla resurser fullt ut. Denhär frågan har vi socialdemokrater tagit upp i utskottet. Vi har försökt att fåde borgerliga med på att kräva att den arbetsmarknadspolitiska beredskapenskall skärpas. Men de har avfärdat våra förslag på tio rader. Arbetslöshetendrar som en farsot över den industrialiserade världen. Över två miljonermänniskor är arbetslösa i . I , , och mångaandra länder ökar nu arbetslösheten. Visocialdemokrater hävdar att det ändå finns en chans för oss här i atthindra att vi också drabbas av massarbetslöshet. Men det kräver insatser avregeringen, stora insatser och snabba insatser. Folkpartiettalar ofta om arbetsmarknadspolitik och full sysselsättning. Det skulle stämmadåligt överens med det talet om den folkpartistiske arbetsmarknadsministern nuinte gör allt vad han kan för att höja den arbetsmarknadspolitiska beredskapen.Arbetsmarknadsverket har skickat in sin begäran fill regeringen. Jag vill frågaarbetsmarknadsministern: När får AMS svar, och vad innebär svaret? Kommer AMSatt få de pengar man begärt och som man anser oundgängligen nödvändiga för atthindra ökning av arbetslösheten med 30 000-40 000 människor?