prot · G40967 · 1980-12-31 00:00:00 — Regeringen hade dock möjlighet attsäga nej till begäran om reavinstskatt och skulle därmed ha fått ytterligareett antal vackra miljoner till statskassan. säger atf dettavåren principiell ståndpunkt, men det sades fakfiskt i motionen atf man villeavskaffa hela denna möjlighet. Kommer det förslag frän om aftlagstiftningen på denna punkt skall ändras? I motionen kritiserade man också mycket starktkoncentrationsprocessen i det ekonomiska livet. är det obestridligt - ochdet tror jag att inte heller regeringen kan förneka - aft koncentrationen ökarstarkt genom sammanslagningen av . Jag vill därför vetavarför 1980/81 vidtar åtgärder som ökar koncentrationen inomnäringslivet när han sade sig vara motståndare till ensådan utveckling. Anf, 21 Budgefministern : Relafivt antog ett förslagfrån regeringen om ny sekretesslagstiftning, och det var väl närmast i detsammanhanget som skulle ha tagit upp den frågan haninledningsvis berörde i sin senaste replik. ' Beträffandefackets synpunkter vill jag säga att det ingalunda är så att vi inte lyssnar påvad de som är anställda inom företagsamheten har atf säga. Tvärtom är det enavgörande del av underlaget för våra bedömningar. När så stor förtjusning läst folkpartimotioner frän 1975/76 och kanske ävenfrån fidigare är hade det väl inte varit svårt att finna många krav där som togfasta på fackets möjligheter att påverka besluten. Det finns i varje fall i detparti som jag företräder en gammal tradition av krav på att man skall låtafacket finnas med vid sfyrelsebesluten liksom pä att förbättringar avarbetsdemokratin skall genomföras. Jag tror därför inte alls att det finnsnågot stöd för påståendet aft vi inte lyssnar pä personalen i olika verksamheter. Jag fär återkomma till frågan om koncentrationen. 22 (vpk); Herr talman! Jag vill gärna veta vad anser om koncentrations processen. tal om regeringens beredvillighet att lyssna pä fackföreningsrörelsenlägger sig som bomull om hjärtat. Skall man också tolka det sä att regeringenär benägen att efterkomma fackföreningsrörelsens synpunkter i andra frågor? -exempelvis aft man kommer atf lägga fram förslag om eller i varje fall intemotsätta sig krav pä fackföreningsägda, kollektiva löntagarfonder? Eller kommerman att efterkomma fackföreningsrörelsens, framför allt LO:s, begäran om atfregeringen skall avgå möjligt? Ja, behöver infe svara på de frågorna - de varnaturligtvis retoriska. Men pä frågan om regeringens inställning tillkoncentrationen vill jag gärna ha svar. Var så god, ! Det var verkligen mycket retoriska spörsmål,och de hörde inte heller hemma under den fräga som härhar rest, Pä frågan om koncentrationstendenserna vill jag säga attjag redan framhållit att det principiellt finns alla skäl i världen för atfmotarbeta en långtgående koncentrafion. Det skall finnas väldigt starka skälför att underlätta en sammanslagning genom skattebefrielse. Vi tycker alt detjust i det här fallet finns sådana. På energiområdet finns det klara motiv fördetta. Volvoföretagets produktionsprofil ger motiv för en breddad verksamhet.Det ärocksåen produktion somär mycket internationellt beroende. Att sälja bilarär i dagens värld en mycket svår uppgift. Och sett i internationellt sammanhangär även det stora ett ganska litet företag. 24 (vpk); Jag ber talmannen om ursäkt om jag avlägsnatmig frän ämnet. Det var varma ord om vilken betydelsefackföreningsrörelsens ståndpunkter hade för regeringen som föranledde mig attgöra det. När det gäller energiområdet, som berörde -det är det första han sagt konkret om motiveringen till att man stött dennasammanslagning -har företrädare för förklarat att just på den punktenskulle man inte samarbeta utan fortsätta var för sig. Jag har mycket svårt attförstå hur detta kunde vara en avgörande motivering när regeringen bedömdefusionen som nyttig ur samhällets synpunkt. Något annat har vi inte fått veta.Dä återstår fortfarande frågan hur sammanslagningen, centralisationen avproduktionen av ansjovis och bilar, kan kallas en strukturrationaliseringönskvärd ur allmän synpunkt. Då kan rnan ju, , slå ihop allting häri . Om alla stora bolag gär samman är det tydligen önskvärt urregeringens synpunkt. Men då är ni inte motståndare till den ekonomiskakoncentrationen, dä är ni anhängare av den. Jag tycker detta var en något överraskandelogik. Bara för att man slår ihop produktionen av ansjovisburkar och bilar skullen-ian kunna slå ihop alla företag i defta land. Om skattebefrielsen för aktieägarna i Beijerinvest Om kostnaderna för laboratorieundersökningar inomsjukvården 26CARL-HENRIK (vpk): Jag tog bara några exempel ur den långalistan över de 300 företag som kommer att ingå i den sammanslagna koncernen.Man kan ta en rad andra exempel också - produkfionen av och Riocola,färger och en rad produkter som finns inom Beijerinvest - och jämföra med detsom finns inom . Möjligen kan man säga att de kompletterar varandra ivissa avseenden. Men det är inte det som menas med strukturrationalisering. Manmåste hålla fast vid innebörden i det begreppet, och då vill jag upprepa detjag sade från början: Detta är ingen strukturrationalisering, den är ickeönskvärd ur allmän synpunkt. Den innebär en sammanslagning av tvä storafinansimperier som ytterligare förstärker den ekonomiska koncentrationen iSverige. Detta har alltså regeringen understött. Det visar dess verkligainställning fill den ekonomiska koncentrationsprocessen. 4 §Svar på fråga 1980/81:226 om kostnaderna för laboratorieundersökningar inomsjukvården i har bett mig redogöraför och kommentera nuläget beträffande kostnadsuppgifter för laboratorieundersökningarinom sjukvården. Kostnadsberäkningar har gjorts för olika slag avlaboratorieundersökningar i flera sammanhang. Resultaten av sådana beräkningarhar i regel redovisats i artiklar och föredrag. Det finns också prislistor somutarbetas inom vissa landsting, bl. a. ,i . Vidare gerstatens bakteriologiska laboratorium (SBL) ut en förteckning med taxor förbakteriologiska undersökningar rn. m. som skickas till alla sjukhus. SBL;staxor är i regel normerande för landstingens prissättning. Däremot finns, såvitt jag vet, inte tryckta prisuppgiftereller gruppvisa kostnadsklassifikafioner pä remisshandlingarna hos någotlandsting. Det är mycket möjligt att det skulle minska kostnaderna inomsjukvärden om läkarna hade en större kunskap om vad undersökningar av olikaslag kostar. Det är emellertid enligt min mening svårt att säga vad som är"onödiga" undersökningar eller "nödvändiga". Detta beror påså många faktorer. En yngre läkare kan ibland anse sig behöva ett fullständigarebeslutsunderlag än vad en mer erfaren läkare behöver. Det kan kanske vara lätt aft i efterhand göra bedömningenatt en laboratorieundersökning var "onödig". Jag vill dock instämma med i att det ärangeläget att öka kostnadsmedvefandet hos läkarna. Detta gäller naturligtvisockså för övriga anställda inom sjukvärden. Upplysning om vad olika diagnos-och behandlingsmetoder kostar kan då vara ett bra medel. Jag vill fillägga aft det inom projektet ,finansierat av , pågår arbete med att beräkna kostnaderför olika typer av laboratorieundersökningar, bl. a. genom s. k.cost-benefitanalyser. Sjukvårdensoch socialvårdens planerings- och rationaliseringsinstitut (Spri) utreds ochanalyseras bl. a. frågor som rör dosredukfion vid röntgenundersökningar urolika aspekter, bl. a. ekonomiska. Inom det i sjukvårdsdelegationpågående projektet och sjukvård inför 90-talet (HS 90) kommerutnyttjandet av medicinsk service också att belysas. Av vad jag har sagt framgår att de vikfiga frågor somGunnar har tagit upp uppmärksammas alltmer. Det återstår emellertidmycket atf göra för atf öka kostnadsmedvetandet inom sjukvården. Informafionoch eft ökat medvetande om kostnader för laboratorieundersökningar och andrajämförbara undersökningar bör enligt min mening vara eft viktigt led i dettaarbete. Om kostnaderna för laboratorieundersökningar inomsjukvården 28GUNNAR i (m): Tillåt mig atf till statsrådet fåframföra mitt fack för det utförliga svar hon gett på min fräga. För en gängs skull - och i motsats fill de tvä föregåendeämnena - är det en alldeles okonfroversiell fråga. Jag har tagit upp den mestför att få lifef offentlig diskussion kring den. Jag försökte gäng på gångunder min klinikchefstid, och under min fid i Sjuraoch Spri, att ta upp den,men jag har aldrig märkt någon reaktion. Det bekräftar mitt intryck avatt myndigheterna tror aft regeringsform fortfarande gäller och attdet som sfär om atf skall vara visligf trög till verkning men fastoch stark till motstånd också gäller dem. I fick en civilekonom i uppdrag atf syssla med denmedicinska beslutsprocessen. meddelade han att han infe kundeutföra uppdraget, för han förstod infe vad det handlade om. Det är ju inte såunderligt. De medicinska besluten genereras ju i periferin - infe i centrum.Det är alltså i periferin man måste nå beslutsfattarna. Doktorerna tittar intei böcker om taxor, prisuppgifter eller kostnadsklassifikafioner. Men om detstår på remisshandlingarna, eller om det för laboraforievärdena finns en kolumnpä svarsblankeften på samma sätt som, det finns en kolumn för normalvärden,kommer doktorerna att veta vad det kostar att göra det ena eller det andra. Av det som genereras i periferin är det tre poster som kanvariera mycket: Diagnostiskt är det laboratorieundersökningarna. Terapeutisktär det läkemedelsförskrivningen och återbesöksfrekvensen. Läkemedelsförskrivningens ekonomi är delvis hjälpt påtraven genom läkemedelskommittéernas rekommendationer, särskilt i den slutnavården. Men i den öppna vården leder rabaffsysfemet lätt till.överförskrivningoch obekanfskap med de verkliga kostnaderna. Laboraforieproven inkl. röntgen hade en känd ekonomi,innan hittade på sjukronan. Det fanns en prislista, men den harsedan försvunnit och lämnat beställaren utan ledning. Till defta hör också att"autoanalyzrarna" har sin egen ekonomi, som uppmuntrar fill storanotvarp hellre än till enstaka kast med spö, men notvarpens fångster kan varapä både 2 protokoll 1980/81:67-70 Om en gemensam nordisk arbetsmarknad för lärare gott och ont, och kostnaden förfalskt posifiva svar är inte obetydlig.' Parentetiskt vill jag fillhälsovårdsminisfern säga att när jag talade om prov "ionödan" var det inte ett uttryck för min krifik utan eft referat av vadman ofta hör sägas. Jag tror infe mycket på den s. k. hälsoekonomiska forskning som sysselsättersig med att räkna ut självmördarnas produktionsbortfall, men jag skullegärna se flera studier av ekonomin med alternativa förfaranden i den Jag villslutligen, herr falman och fru statsråd, som kommentar till hälsovårdsministernsslutord i svaret säga aft om jag var hälsovårdsminister- det Gudförbjude - skulle jag utan aft snegla på säga till Sprioch sjukvårdshuvudmännen; Så här skall det vara. behövsinfe bara i skoldeparfementet. Till Spri kan jag genom statens representanti vidarebefordra de här synpunkterna. Det är lifef känsligarenär det gäller , eftersom det har självbestämmanderätt. Detta är, som i sade, ingenkontroversiell fråga. Jag delar uppfattning på den här punkten,och förhoppningsvis har denna lilla korta debatt här i givitpublicitet ät de här frågorna och aktualiserat en bredare debatt bland dem somarbetar i sjukvården. Då kan det möjligen åstadkommas en förbättring. 30 i (m): Tillåt mig att som en personlig kommentarsäga att jag - med den kännedom jag har om statsrådet förflutna - ärövertygad om aft statsrådet också skall vara i stånd att hanteraLandstingsförbundet, inte bara Spri, 5§ Svar på interpellation 1980/81:66 om en gemensam nordisk arbetsmarknad förlärare har i en interpellationställt följande fre frågor till utbildningsministern: 1, Är statsrådetberedd atf verka för en nordisk konvention pä undervisningsområdet och därförpåskynda de pågående utredningarna därom? 2, tanken pä en generös dispensgivning i för lärare med examenfrän annat nordiskt land? 3, att det skulle gagna finska barn i att undervisas i svenskaav i utbildade svensklärare? Arbetet inom regeringen är så fördelat atf det är jag somskall svara pä interpellationen. Som enföljd av rekommendation till Nordiska minister- rådet aftvidta åtgärder för att åstadkomma en konvention om en gemensam nordiskarbetsmarknad för lärare tillsattes 1979 en arbetsgrupp, bestående avrepresentanter från bl. a. utbildningsansvariga myndigheter i de olikaländerna, vilken fick till uppgift atf utreda förutsättningarna för enkonvention pä området. Enligt vad jag har inhämtat från representanter förarbetsgruppen har utredningsarbetet nu fortskridit så långt atf man har ställtsamman en översikt över de praktiska problem som kan stå i vägen för enkonvention. a. förefaller det som om det i ett par av länderna skullekrävas mindre lagändringar. Om inte de praktiska problemen kan lösas för attåstadkomma en gemensam nordisk konvention, är man i inne på tanken attsluta ett bilateralt avtal med något av de övriga länderna. I ett första skedeskulle ett sådant avtal omfatta lärare i . För egen del bedömer jag det som värdefullt om en nordiskkonvention på lärarområdet kunde komma till stånd. Beträffande den andra frågan vill jag framhålla atfgällande praxis i fråga om dispensering infe utan vidare medger behörighet filltjänst i för en i ett nordiskt grannland utbildad lärare. Utbildningaravsedda för eft visst stadium och/eller vissa ämnen överensstämmer inte alltidmed jämförbar utbildning frän ett annat nordiskt land. Vidare kan en tidigareöverensstämmande utbildning frän eft nordiskt land ha kommit att bli mindregiltig genom förändring av utbildningsinnehållet här i , varvidkompletterande utbildning erfordras för erhållande av dispens. Ett exempel pådefta är förändringen från tvåämnes- fill treämnesutbildning för grundskolanshögstadium. Vid underhandskontakter med har jag erfarit aftdispensgivningen för lärare med nordisk lärarexamen är generös och atf sädanalärare som har nödvändiga kunskaper i svenska i eller utom sin examen så gottsom undantagslöst erhåller dispens. När det gäller den sista frågan vill jag framhålla som minbestämda uppfattning aft det väsentligaste för en lärare som skall undervisa iämnet svenska i svensk skola är att han eller hon utöver föreskrivenlärarutbildning har en gedigen och dokumenterad utbildning i ämnet svenska,oberoende av i vilket land läraren inhämtat sina kunskaper. Aft det härvidlagskulle vara en fördel aft ha inhämtat kunskaperna utom har jag svårtatf inse. Om en gemensam nordisk arbetsmarknad för lära- 32GUNNEL (): Jag vill först tacka statsrådet försvaret på min interpellafion. Jag kan konstatera att vi är överens om det önskvärda iatf en nordisk konvention på lärarområdet kommer till stånd. Frågan har varitaktuell i -vägar jag säga - alltför mänga är. I avvaktan på en samnordisklösning skulle jag verkligen vilja förorda bilaterala avtal med i första handFinland - och detta infe bara på grundskoleområdet. I är svenska erkänt som minoritetsspråk. I Sverigeundervisas hundratusentals barn med finska som modersmål i svenska samt ifinska som hemspråk. Att utan onödiga formaliteter och dispensgivningar kunnabyta lärare över gränserna skulle i första hand gagna det svenskaundervisnings- Om en gemensam nordisk arbetsmarknad för lärare områdetoch de finska barnen i . Jag delar inte helt statsrådets uppfattning att infekunskaper i finska och om det finska kulturområdet är en klar merit hos delärare som i undervisar finska barn i svenska - förutsatt naturligtvisaft ämneskunskaper i svenska och lärarutbildning i övrigt är likvärdiga. Attkunna göra jämförelser och att kunna påvisa likheter och skillnader har storapedagogiska fördelar. Dessutom är enligt en utbredd uppfattningfinlandssvenskan den vackraste och mest vårdade av de regionala svenskariksspräksvarianterna. Det är naturligt att den förnämsta företrädaren försvenskt skolväsende ställer sig lojal till skolmyndigheternas avgöranden. Jagbegär inte att statsrådet utan vidare skall ge mig rätt i atf finsk akademiskutbildning i svenska språket för blivande lärare är överlägsen motsvarandesvensk utbildning. Jag fär nöja mig med aft ha gjort statsrådet på frågan och än en gång uttrycka min fillfredsställelse över från svensk sida gör stora ansträngningar för att nå en överenskommelse somkommer aft göra sådana här diskussioner onödiga. Min erfarenhet säger mig dockatf dispensgivningen inte allfid följt logikens lagar. Liksom statsrådet vill jag gärna bidra till enharmonisering av lärarutbildningen i våra nordiska länder - i vissa fall kandet vara lämpligt aft ändra ämnesinnehållet i en eller annan svensk utbildningför att nä målet. Jag är övertygad om aft statsrådet med intresse kommer attfölja den nordiska arbetsgruppens vidare arbete och atf hon, så snart konkretaförslag föreligger, kommer aft verka för undertecknande av en konvention, fillfromma för kulturutbytet i . är glad över att hon hargjort mig uppmärksam pä problemen. Jag kan glädja med aft sägaatf dem har jag och stundligen för ögonen. Över huvud taget ärdispensgivningen för lärare ett område som för min del far väldigt mycket fid. Jag upprepar aft det är synnerligen önskvärt att visnarast får fill sfånd en nordisk konvention och en gemensam arbetsmarknad förlärare i . Det är emellertid infe alltid så lätt att åstadkomma det.Frågan har varit aktuell sedan mitten på 1960-falet. Det är alltså inte sä lättaft komma framåt. Orsakerna härtill måste vara aft rnan i alla fyra nordiskaländerna är lika angelägen orn att ha lärare med den aktuella och kvalitativthögt stående utbildning som skolväsendet behöver. Jag har icke på något sätt ifrågasatt värdet av kunskaperi finska och finsk kultur hos lärare som skall undervisa finska barn. Vad jagtalade om gällde kunskaper i svenska. Jag hoppas atf hällerrned mig om atf det är ganska ointressant att diskutera i vilket land man harinhämtat de kunskaper i svenska som behövs för aft undervisa svenska barn. Jagmåste faktiskt upprepa aft jag inte kan finna att det är någon som helst vitsmed att prioritera ett inhämtande av dessa kunskaper utanför . 34GUNNEL (): Beträffande det sista som statsrådet om: Jag vill infe prioritera utbildningen i , utan jag vill barajämställa utbildning i i svenska med utbildning i i svenska,därför aft jag anser att den finska utbildningen i svenska är väl säkvalificerad som den svenska. Dessutom fär man kunskaperna i finska och orridet finska språkområdet med sig till . Det är ganska viktigt när det gäller de finska barnenshemkänsla i den svenska skolan att det finns några lärare son-i har sammaursprung och samma modersmål. Men det här är ju en liten fräga. I den storafrågan är statsrådet och jag helt överens. Det jag har gjort statsrådet uppmärksampä är bara en del av det stora problemkomplex som vi tillsammans försöker aftlösa. byggnadsnormer för utformningen av skorstenar m.m. 6 §Svar på interpellation 1980/81:71 om byggnadsnormer för utformningenav skorstenar m. m. har frågat mig ombostadsdepartementet eller planverket kommer att förordna om nya bestämmelserför utformning beträffande skorstenslängd o. d. samt ombostadsdepartementet eller planverket har för avsikt atf utfärda särskildabestämmelser om friskluftsintagens placering i byggnader. Jag är medveten om att användningen av fasta bränslen föruppvärmning i tätbebyggda småhusområden i vissa fall medfört olägenheter genomt. ex. sofnedfall och besvärande röklukt. Skorstenens höjd på ett småhus ipraktiken relativt liten betydelse för hur röken sprids inorri ettbebyggelse-område. Byggnadens läge i terrängen och inverkan från kringliggandebebyggelse betyder mer för spridningen. Enligt vad jag har erfarit är enändring beträffande bestämmelserna om skorstenshöjd därför infe aktuell. Det äri stället användningen av fasta bränslen i tätbebyggda områden som kan behövases över. En sådan översyn pågår f. n. i samverkan mellan planverket,naturvärdsverket och . Defta arbete syftar till aft ge ettunderlag för atf närmare kunna precisera bl. a. miljöskyddskrav vid eldning medfasta bränslen i tätbebyggda områden. har dock hälsovårdsnämndenvissa möjligheter aft förbjuda användning av fasta bränslen om rökavgasernamedför sanitära ölägenheter. I Svensk byggnorm finns vissa allmänna bestämmelser omluftintagens placering i byggnader. Enligt vad jag har erfarit skulle det föraför långt aft i Svensk byggnorm i detalj ange hur luftintagen skall placeraseftersom placeringen är beroende bl. a. av lokala förhållanden. Vidprojektering av en byggnad skall självfallet tillses aft luffintagen placerasså atf fisken för luftföroreningar blir så liten som möjligt. Ansvaret för enriktig projektering måste i första hand åvila projektören. Om byggnadsnormer för utformningen av skorstenar m. m. 36OLLE (): Först ber jag att fä lacka statsrådet försvaret på mina frågor, blev det årtionde dä vi i fick uppögonen för det stora behov av energi som våra accelererande krav pästandardökning och välfärdsutbyggnad kom att ställa. är vi väl alla bädeförvånade och kanske litet generade över atf sä få förstod atf kraven påenergitillväxf skulle leda fram till kostnader för energin som nästan ser utatt knäcka vår välfärd. De flesta polifiker var i början av 1970-talef sä blindainför problemen som skulle uppstå, att den folkpartiledare som i början avförra årfiondet ville påtala behovet av allmän sparsamhef med energiresursernablev hånad för att han ville "sänka temperaturen i trappuppgångar". är tonen en annan, och just energifrågorna harblivit det problem som överskuggat rtästan allt annat, därför atf vårt samhälleär sä beroende av energi pä grund av struktur och klimat. Eftersom vi ärberoende av energi pä så många olika områden måste vi också se oss omefter olika sätt aft lösa problemet. Bostadssektorn är en vikfig del av värt samhälle, ochdärför har uppvärmningen av våra bostäder kommit att framstå som en intressantoch diskuterad del av vår totala energikonsumtion. Måhända är det för att vi,historiskt sett, nästan uteslutande använt oss av inhemskt bränsle, som våraskogar och torvmossar kommit att framstå som en nästan glömd resurs, fill dessde olika oljekriserna ånyo öppnat våra ögon för inhemska energitillgångar. Jagtycker det är en sund och riktig reflexion, och jag hälsar medtillfredsställelse all uppfinningsrikedom som visat sig genom nya metoderatt utnyttja de resurser som vi har tillgång till. Parallellt med att vi nu är i full färd med alt utvecklaolika metoder för atf på bästa sätt nyttja våra inhemska fillgångar, utvecklarvi också olika metoder för att på ett ganska avancerat sätt spara energi iventilationsanläggningar. Det har då visat sig att metoderna, båda avsedda atfbidraga till energibesparingen, i viss mån motverkar varandra. Efter att nästan uteslutande ha använt oljeförbränning som huvudsakliguppvärmningskälla i våra bostadsområden har vi nu börjat få nya utsläpp fränvillapannor och uppvärmningskaminer som avger för oss ovana lukter ochsotnedfall. Lukfproblemen förstoras dessutom av att luftintagen förventilationsanläggningarna kan ha sådan placering att särskilda problemuppstår. Jag har frågat bostadsministern om man från departementoch planverk uppmärksammat problemet på sådant sätt aft man frän centralamyndigheter förbereder nya bestämmelser om t. ex. skorstenshöjd eller placeringav luftintag för ventilationsanläggningar. Av svaret kan man förstå att särskilda bestämmelser omskorstenshöjd på småhus med fastbränsleanläggningar f. n. inte är aktuella.Inte heller placeringen av luftintagen för ventilationsanläggningar kommer attbli föremål för särskilda bestämmelser. Eftersom jag inte är tilltalad av ett defaljregleratsamhälle känner jag mig naturligtvis, av den anledningen, nöjd med svaret. Menjag befarar atf de lokala myndigheterna i våra kommuner kommer atf bli merförsiktiga i sina ställningstaganden. Detta kan få till följd att detlagförslag som aviserades i pressmeddelandet som jag åberopat i mininterpellafion motverkas. En sådan utveckling skulle vara ganska olycklig förvår strävan att komma fill rätta med energianvändningen för uppvärmning av vårabostäder.