prot · G409148 · 1980-12-31 00:00:00 — gjorde enhälligt under den senastesessionen i en hemställan till ministerrådet att utforma en energi-och industripolitisk strategi med sikte på att göra mindre beroende avimporterade energiråvaror och utnyttja nordiska resurser för att förstärka enindustriell utveckling till stöd för sysselsättnings- och regionalpolitiskamål. Energiförsörjningen förtjänar i de här sammanhangensärskild uppmärksamhet. Försörjningstryggheten på energisidan och allt som ärförknippat med den kommer att spela en avgörande roll för den ekonomiskautvecklingen i de nordiska länderna. När man studerar de olika ländernas planerpå energipolitikens område frapperas man utan vidare av att vi fillsammans haren hygglig energibalans. Den intressanta frågeställningen i det härsammanhanget är hur vi skulle utnyttja de resurserna om vi vore ett land istället för fem. En diskussion från den utgångspunkten i energifrågan och mångaandra frågor kunde hjälpa oss att avslöja vilka fördelar vi kunde vinna på ettintensivare nordiskt samarbete och vilka hinder som ligger i vägen för attdetta samarbete skall komma till stånd. Risken i det nordiska samarbetet är enligt min mening attvi startar väldigt mycket, att verksamheten därför bhr svåröverskådlig förpolitikerna och att de konkreta resultaten i för hög grad uteblir. Därför ärdet bra att nordiska ministerrådet har uttalat som sin avsikt att försökakoncentrera det nordiska samarbetet med sikte på att rekommendafioner ochprojekt skall inriktas på tyngdpunkter i det nordiska samarbetet. Ministerrådethar sålunda beslutat koncentera pågående aktiviteter under rubrikerna"som hemma- marknad" och"Tekniken och framtiden". Detkonstateras i proposifionen att det gäller att öka våra länders konkurrenskraftoch vidga handeln, samt sfimulera företagen till ökat samarbete så att denordiska ländernas möjligheter på världsmarknaden kan utnyttja.s bättre. Detslås fast att som en väl utvecklad hemmamarknad är en utmärkt bas ochkanske t, o, m, en förutsättning för utomnordisk export. Det konstateras attNordiska rådets rekommendafion om studier av datateknikens effekter påsysselsättning, arbetsmiljö och näringsliv ligger tidsmässigt rikfigt.Förslaget om nordiskt samarbete om projektexport redovisas i propositionen, ochman understryker att den Nordiska industrifonden är ett viktigt led i detnordiska industripolitiska samarbetet. Alltdetta och annat därtill, exempelvis Nordiska investeringsbanken, kan blivärdefulla åtgärder och instrument i arbetet på att försöka utveckla denindustripolitiska strategi som har hemställt till ministerrådetatt söka utforma. Menför detta krävs i första hand polifisk vilja. Ett effektivare organiseratsamarbete, industripolitiskt och ekonomiskt, förutsätter en samverkan mellanstaten, näringslivet och de fackliga organisationerna i alla de nordiskaländerna. Det måste ankomma på poHtikerna, på regeringarna i första hand, attta inifiativ och ansvar i de övergripande frågorna. Regeringarna kan intepassivt bara överlämna åt marknadskrafterna och vinsfintresset att styrautvecklingen om vi skall uppnå de mål som föresvävar oss i det nordiskasamarbetet. Frågeställningenblir: Kommer regeringar med olika poUfisk färg att kunna ta sig förbiprincipiella motsättningar i synen på statens roll i samhällsutvecklingen såatt prakfiska lösningar för ett konstrukfivt samarbete kan skapas? Kommer viatt ha förmåga att i helhetens intresse kunna se bort från fillfälliga för-eller nackdelar för den ena eller den andra parten i lägen närmillimeterrättvisa mellan länderna inte kan skapas? Kommermed andra ord den anda i vilken uttalar sina rekommendationeratt genomsyra tänkandet och handlandet i de nationella regeringarna ochparlamenten? Eller kommer en snabb teknisk och ekonomisk utveckling i omvärldenatt göra det nordiska samarbetet till historien om försummade möjligheter somsenfärdiga, dogmatiska och nationalegoisfiska polifiker inte förmådde utnyttja? Vihar fått ett avtal mellan och om ett industri- ochenergipolifiskt samarbete. Det kan säkerligen visa sig vara en framkomlig vägatt bygga upp ett mera effektivt nordiskt samarbete på avtal mellan två ellerflera länder. Norska statsministern har talat om dentypen av avtal som byggklossar, som sedan skulle kunna sammanfogas till enhelhet. Förutsättningen härför är då emellertid att man inte tappar detnordiska perspekfivet därför att två parter i något fall har lättare att finnavarandra. Jag vill i det sammanhanget uttala en förhoppning om att den svenskaregeringen för framtiden skall vakta på att man inte som ena dagenmedverkar fill att sluta ett avtal, som bl. a. innefattar att två länderfillsammans skall bygga upp en industriell utvecklingsfond på 250 milj. kr.. allmänna budget m. m. allmänna budget m. m. medan man dagen därpå sägernej till att den nordiska industrifonden, som har något över 23 miljonerfill sitt förfogande, får de ytterligare 4,7 miljoner som de nordiskaindustriministrarna gemensamt uttalat sig för. Det är ett uttryck för politiskokänslighet i det nordiska samarbetet som inte borde få upprepas. Denfinska statsministern och flera andra socialdemokratiskapolifiker uppehöll sig vid den senaste sessionen i särskilt vidutvecklingen och förändringarna i den internationella ekonomin samtOECD-samarbetet. Koivisto underströk behovet av samarbete och samansvar mellanregeringarna och intresseorganisationerna inför de bekymmer som förorsakas avförändringarna i den internationella ekonomin. Trade UnionInsfitute kan redovisa att om vi skall kunna komma ned till arbetslöshet iVästeuropa skall vi fram till dess skapa 15 miljoner nya jobb i dennadel av - ett antal nya arbetstillfällen som är så stort somDanmarks hela befolkning. antog på förslag från ekonomiska utskottet ett uttalande, där man slårfast vikten av ett gemensamt nordiskt uppträdande för att' påverka deninternationella ekonomiska polifiken, framför allt inom , och i detsammanhanget slå vakt om välfärdsstatens bärande idéer: rätten till arbete, enrättvis fördelning av produkfionsresultatet och skydd för de svaga grupperna isamhället. Ekonomiska utskottet framställde detta förslag mot bakgrunden avtendenserna till att man ute i är beredd att acceptera och anpassa sigtill arbetslöshet som ett medel i den ekonomiska politiken. fackligasamorganisafion har vid ett sammanträde i gjort ettuttalande, där man konstaterar att det finns risker för att arbetslöshetenunder kommer att uppgå till 600 000 människor i och att 30miljoner människor riskerar att bli arbetslösa inom OECD-området . Mot denbakgrunden har man tagit fasta på uttalanden. Man kräver att denordiska regeringarna inför gemensamt och isamverkan med andra stater aktivt skall agera för en samordnad pohtik förekonomisk återhämtning och full sysselsättning. Jagförutsätter, herr talman, att den regering som vi skall få vidOECD-mötet i samverkan med övriga nordiska regeringar med kraft sökerförverkliga de krav som uttalat sig för när det gäller denekonomiska politiken. 10 § Kammaren åtskildeskl. den " '"