prot · G409114 · 1980-12-31 00:00:00 — Beslutet omnedläggning fattades trots att det i fanns malm för fortsatt brytning isju till och att man fortfarande väntar på det intressantaHåkansbodaprojektet, som ligger i nära anslutning till gruvan och där brytningväntas komma till stånd . Med detta beslut har den sistajärnmalmsgruvan i län försvunnit. Det är framför allt i de norra delarna av län somproblemen hopar sig. har kommun tappat en åttondel av sinbefolkning. Näringslivet domineras av . har det igenomsnitt varit 14 arbetssökande till varje ledigt arbete. Förvärvsfrekvensenför kvinnor är mycket låg. har förlorat en fjärdedelav sin befolkning. Utflyttningen har varit kontinuerlig, födelsenettonanegativa, och som en konsekvens har medelåldern ökat hos den kvarvarandebefolkningen. Genomsnittligt har det varit 17 arbetssökandetill varje ledigt arbete. Enligt länsprogrammet finns det betydande risk föratt befolkningen skall minska med ytterligare ca 800 personer i varderakommunen . Om inte så skall ske fordras att nuvarandearbetstillfällen får behållas samt att ytterligare 300 arbetstillfällen skapasi vardera kommunen. I motion 814 framhåller länets socialdemokrater att den negativa utvecklingsom pågått och pågår speciellt i länets norra delar måste brytas. Likartadekrav finns också i motion 1057. Även om vi inte fått våra krav tillgodoseddabeträffande en permanent ändring av stödområdesindelning- så har glädjande nog ett enigtutskott uppmärksammat problemen i Bergslagenoch föreslagit att i orter i Bergslagen som drabbas hårt av Nr 114 strukturomvandlingarinom stålindustrin och gruvnäringen skall förstärkt den regionalpolitisktstöd kunna utgå. Regeringen bör i sådana orter kunna g beviljaregionalpolitiskt stöd efter de principer som gäller för stödområ- " '- Regionalpolitiken På ettannat ställe i betänkandet står att vad utskottet anfört om förstärkt regionalpolitisktstöd till kommuner i Bergslagen har full tillämpning på ochLjusnarsbergs kommuner. Vi förväntar oss nu att det tillkännagivande tillregeringen som utskottet föreslår, under förutsättning att detta också blirriksdagens beslut, följs upp med konkreta beslut om utbildningsstöd ochoffertstöd. Särskilt ställer vi stora förhoppningar på regeringen beträffandemöjligheterna att bevilja stöd till turistnäringen liksom till kommunalaindustrilokaler. Hos AMS ligger f. n. en framställning från Ljusnarsbergskommun om statligt stöd för utbyggnad av fritidsanläggningen vid Gillersklack.Denna framställning har tillstyrkts av . Vi förväntar oss attregeringen ställer sig positiv till denna utbyggnad och i praktisk handlingföljer upp utskottets intentioner. Behovet av industrilokaler har uppmärksammats i motionerna1923 av m. fl. och 1840 av m. fl. Även pådetta område vill vi se praktiska resultat från regeringen, då vi vet att långtframskridna planer på byggande av ett nytt industrihotell finns i ochatt behovet av lämpliga industrilokaler också är stort i . , herr talman, vill jag med några ord berörareservation nr 4 om åtgärdsprogram för bruksorterna. Vi från bruksorterna harlänge - alltför länge-väntat på att den beställning som gjort tillregeringen om en kontinuerlig uppföljning av arbetet för tryggande avsysselsättningen i bruksorterna skulle redovisas. Likaså väntar vi på den avindustriminister utlovade planen förersättningsindustrier till de utsatta orterna. Av den framlagdaLänsrapport framgår tydligt att. om den negativa utvecklingen inte vänds,äventyras möjligheterna för och att överleva somsjälvständiga och livskraftiga kommuner. Likartad är situationen på många andrabruksorter. Det brådskar alltså med att fa fram program för insatser ibruksorterna. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till desocialdemokratiska reservationerna och i övrigt till utskottets hemställan. 69 (): Mycket har ju sagts om regionalpolitik,och många områden är redan avbetade. Ett område som däremot inte har röntsärskilt stor uppmärksamhet i denna debatt är glesbygdspolitiken. När glesbygdsfrågorhar kommit på tal har inte särskilt inycket sagts. Jag vill diirför någotberöra några av dessa frågor, som är mycket viktiga för utvecklingen iskogslänen och i kommunernas glesbygdsområden. Det finns förutsättningar att bryta den negativabefolkningsutvecklingen i kommunernas glesbygdsområden - det är inte tu tal om den saken. Förutsättningarnaför att detta skall ske är bl. a. att man tillvaratar de förnyelsebaranaturresurser som är tillgängliga och brukar dem för att geglesbygdsbefolkningen arbete och utkomst. Det är viktigt att detta utvecklingsarbetebygger på en småskalig teknik utan krav på specialisering men med möjlighet attkombinera olika verksamheter. Också glesbygdsdelegationen har framhållit atten av förutsättningarna för en gynnsam utveckling i landets glesbygder ärfrämjandet av kombinerad verksamhet. Basen för glesbygdernas näringsliv har varit och ärfortfarande kombinationen jord-skog. Detta har fungerat väl, och det fungerarväl än . På den basen kan nya verksamheter byggas upp och utvecklas, ochnya möjligheter saknas definitivt inte. Det pågår ett utvecklingsarbete på dettaområde, och det är viktigt att detta arbete kan intensifieras.Utvecklingsarbete och praktisk tillämpning, förädling inom olika områden somfiske, trädgårdsodling, bär, vilt, svamp, energi, hantverk och textil visar demöjligheter som finns. Låt mig ta ett exempel. I glesbygdsområdena finns detmängder av sjöar med produktion av proteiner som inte tas till vara. Det finnsmöjligheter att starta fiskeprojekt och att i anslutning till dessa bygga uppindustrier som förädlar, dvs. röker, torkar eller på annat sätt tar hand omfisken för vidare befordran till konsumenterna. Samma sak gäller t. ex. trädgårdsodlingen. avde grönsaker som konsumeras i produceras inom länet. Här finnsdet stora möjligheter att utveckla trädgårdsodlingen, ge arbete i glesbygdernaoch bli självförsörjande på trädgårdsprodukter. Energisidan, som någon har nämnt tidigare, är naturligtvisockså väldigt viktig för att utveckla glesbygderna och skapa arbetstillfällen ide områden där de bäst behövs. Tekniksidan är naturligtvis bristfällig. Här i landettycks småskalig teknik knappast finnas längre. Skall man t. ex. starta en litentextilindustri för kardning av ull e. d. är det mycket svårt att få tag i demaskiner och redskap som man behöver för det ändamålet. Allting är uppbyggt påstorskalig produktion, medan den småskaliga tekniken fallit undan. Där behövsett enormt utvecklingsarbete: man måste ta fram småskalig teknik som kananvändas för mindre industrier, hantverk osv. i landets glesbygder. Glesbygdsstödet är oerhört viktigt och har varit mycketbetydelsefullt för att starta verksamheter i glesbygderna. I vissa kommuner hardet t. o. m. betytt mera än det regionalpolitiska stödet. Det är naturligtvisett tecken på hur viktigt det är att verkligen se till att stöd när det gesockså kommer ut i de yttersta glesbygderna. Glesbygdsdelegationens arbete är också viktigt.Delegationen har en hel del projekt som skall genomföras. Delegationen skallkartlägga behovet av insatser och på annat sätt stödja småskalig verksamhet iglesbygderna för att där skapa arbete åt människor. Turismen är ett annat betydelsefullt område. Man tyckeratt mycket mer kan göras, framför allt för att satsa på glesbygdsområdena istället för de stora turistcentra och därmed se till att människorna iglesbygden kan utnyttja turismenför sin utkomst. Det sker redan en hel del på det här området, men det kan noggöras väldigt mycket mer. I det här sammanhanget kan man också visa på hurbetydelsefulla - inte bara för turismen - vägarna i dessa bygder är. Det ärsorgligt att behöva konstatera att den centerreservation som var uppe tillbehandling i kammaren för sedan avslogs av dem som beklagat sigöver vad som skall hända med vägstationerna ute i landet, bl. a. FridaBerglund. Den reservationen innebar att man skulle föra över pengar frånriksvägarna till glesbygdsvägarna för att få någorlunda bra standard på dem. Det är uppenbart att kommunala industrilokaler ärnödvändiga för att det skall kunna etableras industrier och småföretag.Förslaget i betänkandet innebär att kravet på förhandsuthyrning slopas istödområdena 5 och 6.1 det brev som läste upp bekräftadechefen för det positiva i den förändringen. Han sadeatt det är bra att det finns lokaler på platsen som det går att hyra ut tillföretag. Det är en bekräftelse av att det är en bra åtgärd. Av erfarenhet vetvi i glesbygderna att det är positivt. Det ger också en geografisk spridning avindustrilokaler till områden där det annars skulle vara svårt att få till ståndsådana. uttryckte i diskussionen oro för attjag skulle stöta mig med mina vänner hemma i kommun. Han vet mycketväl att jag har sagt att jag inte har någon som helst anledning attrösta på annat sätt än vad utskottet föreslår. Det är positivt att utskottet påden här punkten klart säger att tillhör de kommuner där det behövskraftfulla regionalpolitiska åtgärder. Jag behöver inte gå in på de problem som har redovisats ibetänkandet beträffande industricentra - det har många andra gjort - men jagvill ändå ställa ett par frågor. Det finns fyra industricentra i gång som inte har givitdet resultat man har önskat och enligt ytterligare två somstår tomma - jag tror dock att bara ett är färdigbyggt, nämligen det i Ange.Kan det då vara vettigt att späda på med ytterligare fyra stycken? Vilket årskulle då vara aktuellt för och de andra kommunerna? Och vilkenkommun skall man prioritera av dem som är föreslagna? Skall de dra lott om densaken? Jag tycker inte att det finns någon som helst anledningatt i det här läget, när en utvärdering pågår, göra några som helst positivauttalanden till förmån för industricentra. Jag tycker att det är viktigt attindustrilokaler får komma till ute i glesbygderna med det stöd som gäller menutan krav på förhandsuthyrning. Då får man också en geografisk spridning avlokalerna. Industricentra kan mycket väl leda till en koncentration avverksamheter till ett område i en kommun, och det år absolut inte positivt. Jag fäste mig vid att sade att denlokal som finns tillgänglig i skulle komma i fel händer. Jag tror attNils-Olof på den punkten är felinformerad. Det finns en spekulant påden industrilokalen, och jag tycker inte att det finns någon anledning att härdiskutera huruvida lokalen skulle komma i orätta händer eller inte. Jag tror 7Riksdagens protokoll 1980/81:114-115 att det ären fråga för kommun och inte en fråga att diskutera i . Med detta yrkar jag avslag på reservation nr 3 och allaandra reservationer och yrkar bifall till utskottets hemställan. 70 () replik: När säger att det behövskraftfulla insatser, som han yrkar avslag på reservation nr 3, då ärhan ute och seglar rätt allvarligt, tycker jag. Jag sade inte att de lokaler som finns tillgängliga iSollefteå kommer att hamna i fel händer. Jagsade att risk föreligger att demåhända kan hamna i fel händer. Det är en inställning som kommunalmännen iSollefteå också har uttalat. Sedan tillbaka till vad industricentra åstadkommer.Jag glömde kanske att redovisa det antal anställda som StiftelsenIndustricentra har - jag bortser från och Ange som icke ärfärdigbyggda. Det finns plats för 600 anställda, och man har 423. 177platser står alltså lediga. Jag redogjorde för att i har ett företag råkatilla ut och gjort konkurs så att 60 personer har fått lämna sina anställningar.För två industricentra, i och , gäller att sista etapperna nyssär färdigbyggda. Lokalerna har följaktligen inte kunnat tas i bruk. Jag ifrågasätter om det är riktigt att beteckna detta somen låg sysselsättning i förhållande till vad det finns utrymme för. Låt migställa den konkreta frågan: Kräver ni mera av industricentra när det gällersysselsättningsgraden än vad ni gör av det fria näringslivet, som ni ömmarför? 71BJÖRN () replik: Det är väl ändå det fria näringslivet somskall utnyttja de här lokalerna, så här finns ingen motsats i det avseendet. När det gäller satsning på industricentra över huvud tagettycker jag att argumentering talar sitt tydliga språk. Hankonstaterar gång på gång hur illa det har gått med satsningen påindustricentra. På många orter är vi kanske inte alls betjänta av ett sådant,utan vi behöver en spridning av sysselsättningen till alla delar av geografisktstora kommuner. Jag tycker att det hela är underligt. Här har vi först tvåindustricentra som är klara och väntar på att företagen skall flytta in ilokalerna. Sedan skall vi alltså ha fyra till. Satsningen på industricentratillkom 1972, och under nära nog har man alltså inte klarat merän de 383 jobb som finns angivna i tabellen. Skall det ta ytterligare 10-15 årinnan man, med den enorma kapitalinvestering det här avser, har skapat 300-400nya jobb? Vi har behov av industrilokaler ute i glesbygderna, och vimåste satsa på dem. Måhända kan till frågan om förhandsuthyrning komma bättrelån för kommunerna när det gäller att bygga kommunala industrihus. Det skulleunderlätta finansieringen av dem, och detta skulle naturligtvis vara positivt. Men isamband med utvärderingen av industricentra får vi avvakta att den fråganåterupptas i den proposition som kommer . Jag tycker att hela den sida som ingen har protesterat mothär i betänkandet talar sitt tydliga språk, och det är sannerligen inte tillförmån för etablering av industricentra. Egentligen skulle man kunna säga attdet är en dålig lösning för de hår orterna, rent av en förolämpning med hänsyntill den enormt dåliga sysselsättningssituation som råder. 72 () replik: Jag är förvånad över och hans analys av vad jag har sagt, när han kommer fram tillatt det är en väldigt dålig sysselsättningsgrad som industricentra haråstadkommit. Det är ju fullständigt felaktigt. 423 människor är anställda avmöjHga 600. Jag har redovisat på vilka orter man ännu inte har kunnat tabyggnaden i anspråk, bl. a. och . 60 människor i hartvingats gå ifrån industricentrum därför att företaget har gått i konkurs. Detär inte en dålig verkningsgrad hos industricentra. Däremot skulle det inte förvåna mig om trorpå de uppgifter som bl. a. moderater har lämnat när det gäller de kommunalaindustrihusen. Jag tog ett exempel från i med . sombidrag för investering och 194 anställda. Så finns det en anmärkning; Detta ären tillbyggnad. Är det i tillbyggnaden de här människorna jobbar eller är det iden totala byggnaden, som är på över 9 000 m-? När man är så fräck att man gör denhär jämförelsen på det sätt som majoritetsgruppen har gjort, då tror BjörnEliasson på den. 73BJÖRN () replik: Jag utgår ifrån att det som finns redovisat ibetänkandet är sant, och det är ingen annan som har invänt mot den redovisningsom är gjord beträffande industrilokalerna. Jag tycker att det talar sitttydliga språk. I många kommuner som är geografiskt stora behöver mansprida sysselsättningen för att få till stånd en verksamhet i alla delar avkommunen. En centralisering till en enda satsning i en kommun är inte bra,eftersom det drar undan möjligheterna att bedriva verksamhet i andrakommundelar. Erfarenheten säger att man, för att få en kommun attutvecklas positivt, måste ta itu med den som helhet. Det går inte att satsa ibara en del av en kommun och därmed tro att hela kommunens problem skall lösas.Den politiken har visat sig mycket förrädisk och har skapat problem somegentligen ingen velat ha, nämligen fortsatt avfolkning. Det är positivt att kommunerna har möjlighet att utanförhandsuthyrning bygga egna, kommunala industrihus och på så sätt skapasysselsättning ute i glesbygden. Det åren bra sak, somjag tror kommer attbetyda mycket förde kommuner som man nu vill pracka på ett industricentrum. Jag vill i sammanhanget upprepa att det kanske ärnödvändigt att kommunerna får förbättrade lånemöjligheter till uppförandet avdessa industrihus. Det gör finansieringen enklare för kommunerna. Nr 114 En annan konstig sak är att bara entredjedel av det uppsatta målet har . . klarats av vid fyra industricentra.Två av dem är färdigbyggda och två står n , ]1QQ1 tomma. Därutöver skall vi få ytterligare fyra. Hur länge skall dessa industricentra stå tomma? Det är ju ingen hjälp för eller andra r, I r.i kommuner att ha industricentra somdet inte bedrivs någon verksamhet i. Det måstevara bättre att decentralisera byggandet av industrihus och industrilokaler. vice talmannen anmälde attNils-Olof anhållit att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik. 74 Tredje vice talmannen (): Vi ser ibland rubriker och hör oftauttalanden om att regionalpolitiken inte ger någon effekt. Det har t. o. m.påståtts att regionalpolitiken har misslyckats. Arbetsmarknadsutskottetsbetänkande, i vilket finns en klar redovisning av 1970-talets regionalpolitik,visar dock ait alla dessa påståenden är starkt överdrivna. Vad först gäller regionalpolitikens syfte, att stoppabefolkningsströmmen , från i första hand skogslänen till storstadsområdena,finns i betänkandet en summering över utvecklingen med ett talande diagram.Diagrammet visar alt flyttningen över länsgränserna från att ha varit mycketstark har avtagit . . närkurvorna möttes, har det också skett en viss befolkningsökning i skogslänen.Jag är medveten om att det delvis beror på den ökade pendlingen. Men diagrammetpåvisar ändå en stabilitet vad gäller flyttningsströmmarna mellanstorstadsområdena och de verkliga bekymmersområdena, skogslänen. Personligen tycker jag att man använder sig av fel mått påregionalpolitiken när de satsningar som görs mäts i antalet nyaarbetstillfällen. Jag brukar i stället fråga mig hur det skulle se ut med dearbetstillfällen som vi nu behåller i glesbygdslänen, om det inte fanns någotregionalpolitiskt stöd. Visst har man väldigt stora bekymmer när det gäller attklara sysselsättningen i olika delar av landet. Vi har i debatten påmints omden del av landet. , som har den allra svåraste situationen. Vi harkännedom om stora sysselsättningsproblem i andra län, inte minst i mitt egethemlän . Det finns bara en slutsats att dra av redovisningen iutskottsbetänkandet och av den debatt som har förts , nämligen att vi måste koncentrera det regionalpolitiska stödet till skogslänen och till de områden i vårt land somhar de svåraste sysselsättningsproblemen. Jag är den förste att medge att man i speciella fall måste gå in med regionalpolitiskt stöd och punktvisa insatser ide län som får sysselsättningsproblem i enstaka orter och bygder. Men bortsett från dessa insatser så tror jag att vi i ännu högre grad änhittills måste koncentrera vår regionalpolitik på långsiktiga satsningar i de s. k. skogslänen. Jag vill här med några ord knyta an till mitt eget län . 100 Det är ett av de områden som hardiskuterats mest intensivt i utskottet, fått detstörsta utrymmet när det gäller enskilda län i dagens debatt och - efter vadjag förstår - kommer att ägnas störst uppmärksamhet även i kvällens debatt. Jag nämnde att tillhör de verkliga problemlänen.Nästan oavsett vilken metod vi använder och vilken statistik vi tittar på, såfinner vi att har det mest bekymmersamt. Sedan kommer ochdärefter några andra problemlän. Jag vill klart och tydligt säga att det ärvärdefullt att utskottet enhälligt har ställt 20 milj. kr. till förfogande somsärskilda medel för insatser i i syfte att "främja denindustriella utvecklingen i länet". Jag har tidigare här i i en frågedebatt meddåvarande arbetsmarknadsministern betonat att ett av bekymren iVärmland är att vi inte har någon egentlig småföretagartradition att fallatillbaka på. Vi har haft de stora bolagen, som vi litat på når det gälltsysselsättningen. När då dessa bolag sviktar, står vi inte lika väl rustaderent traditionsmässigt som andra delar av landet med småföretagartraditioner.Jag kan som exempel nämna , och Tibroområ-det. Det är därför mycket glädjande att läsa artiklar av dentyp som fanns i . Där skildras KRESAM-gruppensverksamhet, som fått till resultat att det bildats tolv nya företag iHagforsområdet. Rubriken på artikeln löd: "Så blev mänskorna i krisensVärmland företagsamma igen!". Jag vet inte om Bo Finnkvist, som kommerefter mig i debatten, känner närmare till denna verksamhet. Vi skall kanskeinte överdriva betydelsen av KRESAM-gruppens arbete, men det är ändå ett exempelpå det som tog upp tidigare i debatten, nämligen att det är på vägatt växa fram en småföretagaranda och en initiativrikedom som vi noga skall tavara på. Jag kan nämna ett annat exempel från östra . I dethårt drabbade Filipstadsområdet har det bildats en arbetsgrupp som heterSe-fram. Också denna grupp har nått vissa framgångar. Utvecklingsfonden i länet har bedrivit en kampanj för attstimulera människor, speciellt ungdomar, att bli företagare. Fonden nådde frånbörjan 1 100 personer och har sedan behållit kontakten med ungefär 700 avdessa. 200 har genomgått utbildning, och ett tjugofemtal genomgår nu s. k.avancerad företagarutbildning. Detta är ljusglimtar i ett ganska mörkt Värmlandslän. Detär just dessa ljusglimtar som jag vill teckna som bakgrund när jag än en gångsäger att det är ytterst värdefullt att utskottet ställt 20 miljoner tillförfogande för att främja den industriella utvecklingen i länet. Det ärnaturligtvis bra att utskottet är enigt så långt. Men i debattenhar man tagit upp att socialdemokraterna inte vill gå med på attlänsmyndigheterna skall få avgöra hur dessa medel skall användas. Jag villcitera vad vi från utskottsmajoritetens sida säger i detta sammanhang: "De föreslagna medlen bör kunna användas för olikaåtgärder. Ett tänkbart projekt kan vara någon form av bolagsbildning meduppgift att Nr 114 verka för nyetableringar m. m.,exempelvis ett regionalt investmentbolag. den '' '' Efriellertid ankomma på regeringen att i samråd med de regionala 8 anril1981 myndigheterna, i första handlänsstyrelsen, bestämma i vilka former medlen RpQinnalnolitiken uppriktigt sagt förvånad över attsocialdemokraterna, som de går medpå att de 20 miljonerna ställs till förfogande, har reserverat sigmot att just länsmyndigheterna skall få inflytande över hur medlen skallanvändas. Vilket är skälet till denna reservation? 75 BO FINNKVIST (s): har i mångasmedvetande blivit ett län präglat av kriser och hög arbetslöshet. Det år tyvärren riktig bild , men det skulle inte behöva vara på det viset. är också ett län med möjligheter ochförutsättningar att återigen bli livskraftigt. Där finns råvaror, energi,välutrustade industrier och en god samhällsservice. Och där finns framför alltmänniskor med kunnande och med vilja att arbeta - arbeta hemma i . Men utsikterna att få arbete i länet är mörkare änpå mycket . Endast tack vare den offentliga sektorns tillväxt har enfullständig sysselsättningskatastrof kunnat undvikas. har industrisysselsättningenminskat med nära 10 000 personer eller , och f. n. är ca 3 750 personervarslade om uppsägning, permittering eller korttidsvecka. De höga arbetslöshetssiffrorna inte minst bland ungdomeninger stor oro för framtiden. var de arbetslösa ungdomarnaunder 2 000 och utgjorde av de öppet arbetslösa, och denna andeluppvisar en ökande trend. Utöver de helt arbetslösa, drygt 6 000, är ett stortantal människor sysselsatta genom arbetsmarknadspolitiska åtgärder, somlänet uppvisar en anmärkningsvärt hög andel förtidspensionerade. Arbetslösheten har varit mer än dubbelt såhög som snittet för riket. Endast redovisar högre siffror. Orsakerna till detta är många, men merparten kan härledastill den näringsstruktur som utvecklats i länet. Näringslivet har varit och ärtill stor del inriktat på att förädla råvarorna skog och malm. ärflertalet av länets kommuner mycket ensidigt beroende av sysselsättningen inomskogs- eller stålindustrin, vilket också i dessa fall innebär beroende av ettenda företag. Länet har jämfört med riket oproportionerligt hög andelsysselsatta inom skogs- och stålindustrin, och det förhållandet är ännu mer utpräglat kommunvis. I inte mindre än fyra av de sexton kommunerna svarar endera av branscherna för av industrisysselsättningen. Det gäller och med skogsindustri samt och med stålindu stri. I ytterligare fem kommuner - , .