prot · G409153 · 1980-12-31 00:00:00 — har talat om utskottsinitiativ.Det är när ett ärende väcks av utskottet, icke när det kommer till utskottet iform av en proposition eller en motion, AnL 80 (); Det har gjorts gällande i debatten att ettbeslut om Viebäcksskolan som självständig folkhögskola skulle innebära ettavsteg från tidigare riksdagsbeslut. Så är icke fallet. Man har sagt att nyaansökningar skall behandlas med restrikfivitet. harföreslagit fem nya folkhögskolor, och regeringen och reservanter iutskottet har föreslagit tre stycken. Det är alltså helt i linje med tidigarefattade beslut. Den restriktivitet man har ålagt sig innebär således atttre folkhögskolor föreslås i stället för SÖ:s fem. Vi kan inte annat än beklagaatt moderater och centerparfister har hoppat av från det som regeringen ochskolöverstyrelsen har bedömt som fullt tillfredsställande skäl för att föreslåViebäck som självständig folkhögskola. Mom. 2(statsbidrag som självständig folkhögskola tUl Viebäcksskolan) Utskottetshemställan bifölls med 204 röster mot 90 för reservafionen av , fl. Utskottets hemställan bifölls. Utskottets hemställan bifölls. 1980/81:40 om uppskov medbehandlingen av vissa ärenden 1980/81:42 om avveckling av (prop, 1980/81:195 i vissa åtsärder delar) Vadutskotten hemställt bifölls. Föredrogs näringsutskottets betänkande 1980/81:52om vissa anslag inom industridepartementets område (prop, 1980/81:100), AnL81 TREDJE VICE TALMANNEN: I fråga om detta betänkande hålles gemensam överläggningför samtliga punkter. Under den gemensamma överläggningen får yrkandenframställas beträffande samtliga punkter i betänkandet. AnL 82 (): På s, 7 i utskottsbetänkandet finns uppräknade alla de försök frånsocialdemokrafisk sida att aktualisera åtgärder som skulle underlättastrukturomvandlingen inom gjuteriindustrin, Alla framställningar från vår sidahar röstats ner av den borgerliga majoriteten här i kammaren. Dettahar skett trots att svensk gjuteriindustri har haft svåra problem under ettflertal år. En tredjedel av järngjuterierna har försvunnit , ochrisk finns att hälften av dem som är kvar slås ut under nästa lågkonjunktur. Dåliglönsamhet fill följd av bristande kapacitetsutnyttjande är en av de främstaanledningarna till utslagningen. De befogade miljökrav som ställts på branschenhar också bidragit till att företag har fått läggas ned. De återståendeåttiotalet gjuterier har i de flesta fall moderniserats och har en relativthygglig miljö, Gjuteriindustrinär en basindustri främst för verkstadsindustrin, men även för stålindustrin ochbyggnadsverksamheten. En stor del av produkfionen består av halvfabrikat, somfillverkas efter kundens modeller eller ritningar. Därför är det angeläget attkoncentrationen inte drivs för långt. Det är viktigt att gjuterierna finns närakunderna, Gjuteriindustrinär utsatt för konkurrens ufifrån, men också nya material konkurrerar. Under1980-talet kan man förutse en ökad koncentrafion inom järngjute-riindustrin,som ökningstakten i användningen av gjutgods kommer att avta. För attmöta detta bör insatser göras på forsknings- och utveckhngsområdet inomindustrin för att få fram gjutna material som svarar 6Riksdagens protokod 1980/81:153-154 mot de höga krav på hållfasthet och konstruktionstekniksom framtidens produktion ställer. De ökade energipriserna kommer också att hårtbelasta branschen. Konkurrenskraften i företagen kan genom bättre samordningoch därmed kapacitetsutnyttjande öka avsevärt. Därför bör branschprogrammet förgjuteriindustrin få ligga kvar på den nuvarande nivån också under budgetåret1981/82, Delbranscherna inom gjuteriindustrin bör bli föremål förintensifierade studier, och överläggningar med företagen och de anställdasorganisationer bör äga rum i syfte att få fram förslag till samordnade åtgärderför att stärka branschens konkurrensförmåga. Tekoindustrins utsatta läge gör det orimligtatt, som majoriteten föreslår, minska anslaget till branschprogrammet, I densocialdemokratiska reservationen pekar vi på att det är angeläget med ambitiösaeffektivitetsfrämjande åtgärder inom tekobranschen. har antalet sysselsatta inom branschenminskat med . Den här utveckHngen har gjort att den inhemskatekoprodukfionen har sjunkit så kraftigt att möjligheterna att i ett krislägeklara befolkningens försörjning med tekoprodukter kan anses vara allvarligthotade. Det finns alltså mycket starka skäl för att bibehålla stödet förtekoindustrins framtid. Jag yrkar bifall till den socialdemokratiska reservafionenvid näringsutskottets betänkande 52, AnL 83ERIK HOVHAMMAR (m): betänkande 1980/81:52 somvi behandlar här innefattar bl, a, under rubriken förslag till ett reservationsanslag på . Där ingår som endel också branschstödet för bl, a, gjuteriindustrin, som nysshar kommenterat. Regeringsförslaget innebär en successiv avveckling avdetta branschprogram . För /82 innebär deten sänkning med 1,5 miljoner i jämförelse med föregående budgetår. Även för tekoindustrin, som vi ganska ingående hardebatterat här i kammaren, innebär propositionens förslag en minskning från 42till 40 milj, kr. Det rör sig alltså om 2 milj, kr, I den socialdemokratiska motionen 1043 accepterar man inteatt det särskilda programmet för gjuteriindustrin skall avvecklas under två år.Man kräver, som har framgått av inlägg, samordnade åtgärder isyfte att stärka konkurrenskraften inom branschen. De synpunkterna kommer ocksåtill uttryck i den socialdemokratiska reservafionen. säger att lönsamheten är dålig inombranschen. Han talar också om bristande kapacitetsutnyttjande och om konkurrensutifrån, och jag tror det är riktiga konstateranden. Men jag vill erinra SivertAndersson om att , under socialdemokraternasregeringstid, höjdes arbetskraftskostnaderna med bortåt , varav var arbetsgivaravgifter. Detta slog väldigt hårt på enhel del industrier som kräver mycket manuellt arbete, och där ingår ocksågjuteriindustrin. Jagskulle vilja fråga , om han inte anser att minst lika viktigtsom branschstöd är det också att staten lättar på de generella avgifter som såhårt drabbar näringslivet och inte minst den bransch som vi nu debatterar. Riksdagenhar tidigare behandlat frågor rörande gjuteriindustrin, , dåriksdagen avslog en socialdemokratisk mofion om ett samlat program för järn-och stålgjuteribranscherna. Beträffande branschstödet i största allmänhet bör sägas att det kommitatt prövas i olika branscher , och ibland har det gåttbra, ibland mindre bra. Men jag vill nogsamt poängtera att avsikten hela tidenhar varit att särskilt hårt drabbade branscher under en limiterad fid skulleberedas fid till anpassning och omställning för att därmed kunna stärka sinkonkurrenskraft. Härav följer att branschprogrammen skall vara begränsade itiden. Denna uppfattning delas glädjande nog också av motionärerna, som alltsåi princip är för en avveckling, men som anser att beslut härom i det nuaktuella fallet bör fattas . Vi i utskottsmajoriteten har ställt oss bakom regeringsförslaget ochgodkänner att branschprogrammet avvecklas . Vi har gjortvårt ställningstagande mot den bakgrunden att de strukturfrämjande åtgärdernainom programmet har visat sig ha en synnerligen begränsad effekt. Vi anser attden mest aktuella åtgärden är en satsning på utbildnings-och konsultverksamheten. Naturligtvisär vi också medvetna om att vårt lands hårt ansträngda statsfinansiella lägeinnebär att regeringen, och självfallet också , måste göra vissaprioriteringar. Förtekoindustrin slutligen innebär regeringsförslaget en minskning avbranschprogrammet med 2 milj, kr. Denna smärre reducering bör ses i relationtill de övriga åtgärder som föreslås för tekoindustrin och som handlar om enram på ca 460 milj, kr. Där spelar äldrestödet och stöd till ökad export enganska stor roll. Det bör också noteras att vissa reservationer finns när detgäller anslaget från föregående budgetår. Den minskning med 2 milj, kr, som nuföreslås för tekoindustrin är alltså, herr talman, av synnerligen marginellbetydelse. Meddet anförda ber jag att få yrka bifall till näringsutskottets hemställan ibetänkande nr 52, AnL 84 () replik; Jag skulle vilja säga till att erfarenheterna avgenerella lättnader i vad det gäller arbetsgivaravgifterna visar att detta inteär någon väg att gå för att lösa strukturproblemen i det här landet. Jagvill också påminna om att de arbetskraftskostnader som uppkomunder i hög grad var resultatet av fria förhandlingar mellanlöntagarna, organiserade i fackliga organisafioner, och arbetsgivarna. De arbetsgivaravgifter sombeslutades i den här kammaren var resultatet av överväganden som i goddemokratisk anda gjordes här i . Jag anser att det bör vara så även ifortsättningen. Vi kan inte vare sig genom att sänka de avgifter staten läggerpå företagen eller genom att eventuellt sänka lönerna - vilket, efter vad jagkunde uppfatta, var underförstått i det sade - lösastrukturproblemen inom gjuteriindustrin, och inte heller inom tekoindustrin. Vaddet här är fråga om är att genom statens medverkan finansiera sådana åtgärdersom kan vara till fyllest när man skall ta till vara det som är bra inom dessaindustrier och att inspirera till utveckling av sådana produkter som kankonkurrera med omvärldens . Det är detta vi föreslår i vårt krav påfortsatt stöd fill branschprogrammen. Mennaturligtvis skall ett branschprogram inte gälla i evighet. Det har en uppgiftatt fylla, och när den uppgiften är fullgjord, då avvecklar manbranschprogrammet. Men detta skall inte ske , vilket utskottsmajoritetenoch regeringen föreslår. AnL85 () replik: Systemet fungerar ju på det sättet att alla avgifter som man lägger pånäringslivet fördyrar varorna och gör det svårt att sälja varorna inte minst påexportmarknaden. Särskilt gäller detta naturligtvis arbetsintensiva branscher.Därför är sådana här pålägg väldigt besvärande. Lika väl som man kan höja enavgift, , så skall man också kunna sänka den. Jag har icketalat om sänkta löner. Jag tycker det är orealistiskt i ett läge då vi har eninflation att gå ut och kräva sänkta löner. Det har jag inte heller gjort. Menjag tycker att man skall vara så ärlig att man säger att branschstödet -och detär själva bakgrunden - är hjälp till självhjälp . Menden perioden, , får inte bli hur lång som helst. Det voreväldigt olyckligt om den ena branschen efter den andra skulle kunna betecknasmer eller mindre som en evig stödbransch. Det är väl inte heller det sommotionärerna är ute efter, hoppas jag. Branschprogrammet för gjuteriindustrin - låt migerinra om detta - har löpt , Det är en relativt , ochunder bör man ha fått erfarenheter, och stödet bör också ha gjortavsedd verkan. tycker jag att både företagsledningen och de anställda måstetillsammans göra de förändringar i strukturen som är nödvändiga.Strukturproblemen kan man inte lösa med branschstöd. AnL 86 () replik; Jag förstår, , att alla avgifter som läggs på företagenfördyrar produktionen. Jag kan försäkra att även om jag självkanske inte använt argumentet, så har jag hört det tusentals gånger när vi harförhandlat om lönerna med arbetsgivarmotparten. Det är alldeles uppenbart. Det är klart att sådanaavgifter påverkar kostnadslägena i företagen och därmedockså avgör hur stort löneuttaget blir. Därför har de avgifter som företagenhaft att betala påverkat lönernas storlek. Lönerna skulle sannolikt ha varithögre om inte de här avgifterna hade påverkat förhandlingsverksamheten. Vadbeträffar periodens längd vill jag säga att stödperioden för ettbranschfrämjande program inte kan bh hur lång som helst - det är väl sant. Menvi står inför sådana utvecklingstendenser inom järngjuterihanteringen att detfinns all anledning att fundera över om man inte skall förlängaverksamhetsperioden, därför att så mycket nytt håller på att utvecklas ibranschen. AnL87 () replik; Det är glädjande att jag delar den uppfattningen och är överens om att alla sådana avgifterpåverkar kostnadsläget. De påverkar också möjligheterna fill lönehöjningar ochöver huvud taget möjligheten till sysselsättning. Jag tror att resonemangenfrån en fackföreningsledare och en företagare har ganska många gemensammanämnare i ett sådant här sammanhang. Det är bra. Men i det aktuella fallet harbranschprogrammet för gjuterihanteringen pågått , och man måste välsäga att det är en ganska lång'fid. måste branschen själv försöka klara utsina strukturella problem. AnL 88 (); Vi har sett hur bransch efter bransch råkat isvårigheter. Våra gamla tradifionella branscher slås ut på grund av att vårtteknologiska och kvalitetsmässiga försprång efter krymptallteftersom andra länder hunnit ifatt och brufit sig in på vad vi vant oss vidatt betrakta som våra marknader. Dethar talats mycket om alternafiv produktion och om behovet av att finna nyanischer på världsmarknaden. Sådana nya produkter och nya nischer finner maninom havstekniken. Havsteknikenerbjuder en expansiv marknad, där kan göra sig gällande genom atttillvarata och utveckla det tekniska och kvalitetsmässiga kunnande som finnsoch satsa på produkter där svensk industri i samarbete med kunderna kanutveckla och tillämpa ny teknik på områden inom vilka andra faktorer än prisethar avgörande betydelse, har först på ett sent stadium på allvar kommitin på denna intensiva marknad. KanslichefenErik Hultmark på havsresursdelegationen i gör en jämförelse medförhållandena i skärgården för några decennier sedan. Han säger; "Detfanns så litet mat att föräldrarna lät sina barn ligga i sängen hela dagen.Ändå hade de bara behövt gå ut i havet och plocka musslor så skulle de fåtthögvärdigt protein," Likablinda har vi varit för de möjligheter havstekniken kan erbjuda svenskindustri. Vanligenförbinder vi havsteknik med utvinningen av olja och gas ur haven. Här harutveckHngen skett explosionsartat, I en strävan att frigöra sig från den instabilasituafionen på oljemarknaden borrar inte mindre än 90 länder runt helajorden efter olja i haven. av all oljeutvinning kommerfrån oljefältoffshore. av alla investeringar i oljeutvinning sker i prospektering avfillgångar offshore. Enbarti den brittiska delen av uppskattas investeringar på totalt 600miljarder kronor komma till stånd fram fill 1995. På den norskakontinentalsockeln uppges investeringarna komma att uppgå filli genomsnitt . Till detta skall vi lägga de ofanfiigabelopp som under det närmaste decenniet kommer att investeras ioffshore-verksamhet runt och Lafinamerikas kuster, i , iSydostasien, i . Prospekteringsfasenväntas kulminera och successivt övergå i enproduktionsfas som ställer ännu större krav på investeringar iproduktionsenheter och för drift och underhåll. Havsteknikär inte bara offshore. Det är också energiteknik, fiske- och odlingsteknik,miljöskydd, utvinning av mineralier. Listan kan göras lång, Sverigehar en lång tradition av byggande i och för havet. Vi har det tekniskakunnandet. Vi har erfarna tekniker och arbetare, artikel i i tiden framhåller ställföreträdande generaldirektören vidSTU hur väsentligt det är att man med framåtriktadeforsknings- och utvecklingsinsatser långsikfigt befäster utvecklingsmöjligheterför branscher med förutsättningar för varaktig konkurrensförmåga och för attlägga en grund för nya industrier utan vilka inte kommer att överlevasom ett utvecklat industri- och välfärdsland. Samtidigtframhåller också att resultatet av sådana insatser kannyttiggöras på mycket lång sikt - eller ännu längre. Då det gällerteknisk industriell kunskapsutbyggnad får man räkna med . Det ärdärför med en viss förskräckelse jag konstaterar att de samlade satsningarna påhavsteknik minskat . har lyckats etablera sig på denna mycket hårda och mycketspeciella marknad som offshore utgör. Kraven på säkerhet och leverans ärenorma. Föratt över huvud taget ha en chans måste en presumtiv säljare redan från börjankunna presentera en produkt som möter de specifikationer köparna ställer upp.På skall säljaren kunna presentera en fullständig offert. Fördetta krävs kunnig personal och en produkt som motsvarar mycket högt ställdatekniska och kvalitetsmässiga krav. Det fordras referensobjekt som kan skapaförtroende för produkten och leverantören, Imotion 1408 hemställs att uttalar att satsningar på havsteknik börerhålla hög prioritet och att regeringen framlägger förslag till åtgärder föratt främja den tekniska och kommersiella utvecklingen på detta område. Utskottethänvisar till det arbete som bedrivs inom havsresursdelegafio-nen, som har iuppdrag att samordna satsningar inom forskning och utveckling rörandeutnyttjande av naturresurser i haven. verkaför samordning och i nära kontakt med företag och olika myndigheter föreläggaregeringen förslag om åtgärder som är gynnsamma för verksamheten, Havsresursdelegationengör ett gott arbete med de begränsade resurser som står till förfogande. Fråganom hur svenska företag skall kunna fillvarata de möjligheter havsteknikenerbjuder har emellertid större dimensioner än de som omfattas avhavsresursdelegationens arbete. Här behövs ett medvetet stöd inte bara fillteknisk forskning och utveckling utan också i form av finansiering avreferensobjekt, medverkan i offertarbetet, bilaterala handelsöverenskommelseroch andra rent kommersiella satsningar. Det behövs medverkan vid utbildning avpersonal. Inte minst behövs det en bred information fill såväl företag somberörda myndigheter och institufioner om de möjligheter havstekniken erbjuder. Jagär förvånad över att motion 1408 av utskottet behandlas i samband med anslagettill havsresursdelegationen. Den borde snarare höra hemma i detindustripolitiska betänkande som skall behandlas av senare dennavecka. Satsningar på havsteknik måste vägas mot andra industripolitiskasatsningar, Sverigehar sackat efter på detta område, där vi har så goda möjligheter bara vi tarvara på dem. Det behövs en klar viljeinriktning från samhällets sida, ochdärför, herr talman, är det min förhoppning att den positiva attityd som kommitfill uttryck i utskottets skrivning också skall resultera i konkreta åtgärder. Jag har inget särskiltyrkande. Ändringi vallagen m. m. Punkt11 (branschfrämjande åtgärder) Utskottetshemställan bifölls med 148 röster mot 146 för reservafionen av , fl. 11§ Ändring i vallagen m. m. betänkande 1980/81:26 om ändring i vallagen m, m,(prop. 1980/81:170), AnL 89 (): Vallagsfrågorna är någonfing vi försöker vara eniga om i vårt land. Vianser att det är viktigt att vi är eniga om tillämpningen av denna fördemokratin så betydelsefulla procedur. Och som vanligt när konsfitutionsutskottetbehandlar vallagsfrågorna är det i stort sett enigt. Jagskall inte nu gå in på alla detaljer i betänkandet. Jag misstänker att följandetalare kommer att behandla även det jag lämnar åt sidan. Ändringi vallagen m. m. Påen punkt vill jag kommentera enigheten i utskottet. Det gäller en punkt därenigheten är ganska ytlig, nämligen i frågan om valsystemet vidkommunfullmäktigeval. hade tidigare kommit fram till enkompromiss om en höjning av minimiantalet mandat i ett valdistrikt vidkommunfullmäktigeval från 15 till 20 mandat. Anledningen till detta var att manskulle få en ökad proportionalitet och att småpartierna skulle få en ökadrättvisa. Det fanns således en enighet om denna kompromiss. Och som detvanligen är vid kompromisser hade man fått ge efter Htet från olika håll. Motdetta förslag fanns det i princip en remissinstans. Det var kommunsom tyckte att det var ett dåhgt förslag. Detta tog socialdemokraterna somursäkt för att tUlfälligt stiga av från kompromissen. Jag hoppas att detverkligen är en tillfällighet och att socialdemokraterna använder tiden ett tagframåt till att övertyga , kan inte få styraoch ställa och förhindra en förbättring av den kommunala demokratin i ,Gjorda överenskommelser bör man faktiskt hålla. Jag förutsätter att det bara ärett temporärt uppskov och att socialdemokraterna kommer att stå fast vid dentidigare kompromissen. Påen annan punkt finns det faktiskt en reservafion. Det är vi folkpartister somhar reserverat oss. Vi anser att vårt valsystem är onödigt tungt ochbyråkratiskt - och följaktligen onödigt dyrbart. Vi vill ha en utredning föratt söka hitta möjligheter till besparingar och förenklingar i valsystemet.Utskottsmajoriteten anser emellertid att vallagskommittén i grunden hargått igenom och sett över hela valsystemet och att det därför inte finns någonanledning att tillsätta en ny utredning på detta område. skriker denmoderate partiledaren och den socialdemokratiske partiledaren i högan sky omdet urusla valsystem vi har här i landet och menar att det måste tas krafttag,att det måste komma utskottsinifiativ för att få ordning på detta hemskaförhållande. Deras representanter i utskottet tycker emellertid att allt ärväl, att det inte finns någon anledning att undersöka möjligheterna tillförenklingar. Det skulle vara intressant att veta vilka som är representativaför partierna i denna fråga. Man må förlåtas, om man blir en aning förbryllad.Vad som är rikfigt och rätt och gott och väl i kan juinte bli så himmelsskriande vansinnigt och tokigt bara för att det råkar kommai närheten av vissa parfiledares öron och munnar. Det finns alltså anledningatt göra en översyn. Om man inte kan acceptera fp-reservationen utan avslården, bör man också upphöra med det våldsamma talet om hur uruselt det svenskavalsystemet är. Jag yrkar bifall till den vid betänkandet fogade reservafionen. AnL90 (vpk): Regeringens proposition om ändring i vallagen är begränsad och innebäringa genomgripande förändringar, I viss mån har frågeställningarna vidgatsgenom de motioner som väckts. Från vänsterparfietkommunisterna har vi aktualiserat två frågeställning- Den ena gäller valsystemet för kommunfullmäktigeval.Den andra gäller registrering av partibeteckning. Innan jag går in på dessa frågor vill jag fill övrigafrågor i betänkande anföra en synpunkt på motionsförslagetom ändrad valkretsindelning i . Utskottet avstyrker mofionen, ochjag kan därför nöja mig med att säga att mindre valkretsar innebär attsträvandena till allsidig representation motverkas. Detta bör observeras i denfortsatta debatten. Till frågan om valkretsindelningen i torde vifå anledning att återkomma. Det finns också, herr talman, en vallagsfråga utanförkonstitufionsutskottets betänkande som kommit i förgrunden under senare tid.Den gäller möjligheterna att snabbare kunna genomföra extra val. Detta spörsmålhar uppmärksammats i olika utredningar; bl, a, hade grundlagskommitténproblemet uppe. I samband med regeringskrisen fick frågan ny aktualitet. Därförhar också behovet av en översyn av vallagen framförts från skilda håll. Viktigt i sammanhanget bör vara att undersöka vilkamöjligheter fill kortare tidsintervaller i förhållande till ordinarie val somär möjliga utan att demokratin begränsas. Valförberedelserna vid ordinarie valbygger på en i förväg länge känd tidpunkt för valet. Ett extra val beror på ensärskild situation, och det bör vara möjligt att också vidta särskilda åtgärderför att klara förberedelserna . Vissa beredskapsåtgärder i frågaom röstkort, tryckning av valsedlar och liknande kan vara möjliga. Ävennomineringsförfarandet kanske kan genomföras snabbare i en sådan situation. Dåmåste ändå partiorganisationerna mobiliseras inför valet. Bestämmelserna förgenomförande av valen bygger på vad som tillämpas vid ordinarie val. Om dessabestämmelser är för stela vid extra val, bör det givetvis undersökas vilkasärskilda bestämmelser som är möjliga att tillämpa vid ett sådant tillfälle -med beaktande av väljarnas och partiernas intressen.Vallagskommittén har - såvitt jag förstår - bollen och fär väl undersökafrågan. Så fill vpk;s mofionsyrkanden. Vi har länge hävdat att ikretsindelade kommuner bör tillämpas ett system med fasta valkretsmandat ochutjämningsmandat. Därigenom skulle rättvisa uppnås mellan parfierna vidfördelning av mandat. Vi anser att ett sådant system inte bör innehålla annanspärreffekt än den som uppnås genom att 1,4 används som första divisor vidmandatfördelningen. Denna ståndpunkt hävdade vpk;s representant ivallagskommittén. Tanken börjar vinna insteg också i andra partier, även omvårt yrkande avstyrks av utskottet. Det visar bl, a, särskilda yttranden i KU:sbetänkande.