prot · G4098 · 1980-12-31 00:00:00 — Hotet mot en arbetsmarknadspolitik som fyller människornasoch näringslivets högt ställda krav kommer främst av risken för att vi inteanvänder de mycket stora resurser vi satsar på bästa möjliga sätt. Målet fullsysselsättningstår fast. Samhällets insatser föratt klara detta kommer också iframtiden att vara omfattande. Men detta får inte innebära att vi frånsäger ossmöjligheten att öka effektiviten i resursanvändningen. Det finns, herr talman, också skäl att i dagens debattkommentera ett problem inom näringslivet och arbetslivet som alltmer framstårsorn ett verksamt hinder för en snabb och offensiv utveckling av våragemensamma produktionsresurser och också för effektiviteten inom den offentligaverksamheten. Detta är den arbetsrättslagstiftning och ledighelslagstiftningsom vi nu har erfarenhet av. Problemen med den omfattandeledighetslagstiftningen tas senare i debatten upp av min kollega vill dock här ta tillfället i akt att något kommentera de effekter sommedbestämmandelagen och lagen om anställningsskydd har visat sig medföra. Vi är, herr talman, överens om att vi måste bjuda våraanställda i företag och offentlig verksamhet största möjliga trygghet ochinflytande i jobbet. Detta är en omistlig och betydelsefull del av de faktorersom möjliggör självförverkligande och trygghet för den enskilde individen ochsom också är mycket betydelsefulla för ett effektivt och väl fungerandearbetsliv. Men när den faktiska tillämpningen av de lagar inom dessa områdensom antagit visar att medaljen också har en baksida, då är det dagsatt göra nödvändiga förändringar. Ökad otrygghet och arbetslöshet för ungdomen.minskad rörlighet på arbetsmarknaden, större svårigheter för de svaga isamhället att få tillgång till arbetsmarknaden, ökad byråkrati, ökadekostnader, minskad effektivitet etc. är faktiska konsekvenser som vi kanerfara. Allt fler, märk väl också bland dem stod bakom lagstiftningen och fulltut trodde på den, drar slutsatser av verkligheten och ställer upp på attgöra förändringar - förändringar som är ett måste, om vi fullt ut skall lyckasvända den ekonomiska utvecklingen. I sambandmed regeringens sparplan framstår MBL i all sin glans. Regeringentvingas att MBL-förhandla om sparplanen. Det blir en förhand- Nr 8 ling som igrunden rör utformningen av den politik som svenska folket Onsdapen den fastställeri allmänna val. Dessutom ställs det krav pä alt regeringsförslagen i c skall varaföremål för förhandling med de fackliga organisationerna innan de offentliggörsförsvenska folket och de folkvalda. Att detta aren orimlighet är Allmännnlitisk enligt min uppfattning helt klart. Arbetsrättslagstiftningen ärmogen för debatt förändringar. får tillfälle att taställning till förslag härom i samband med behandlingen av motioner på dettaområde. herrtalman, en viktig och tung del av de medel som står till vårt förfogande föratt vi skall kunna uppnå de högt ställda målen full sysselsättning, expansioninom näringslivet och trygghet i jobben för människorna i vårt land. Dettaställer stora krav på resursanvändning och grundförutsättningar. Vi måste mötadessa krav med en politik som ger bästa möjliga resursutnyttjande. Vi måste,herr talman, visa stor öppenhet för kommande förändringar. 61GUNNAR (): Vi befinner oss nu i ett skede av denallmänpolitiska debatten där vi berör regionalpolitiken, som regeringenmisslyckats med enligt vad statsministern själv deklarerade i en intervjupublicerad i ett antal tidningar . I är vi bereddaatt instämma i vad statsministern uttryckte i intervjun, så till vida som attvi anser att misslyckandet omfattar den tid vi haft tre olika regeringar medborgerliga förtecken. Vi hävdar nämligen med bestämdhet att de allra flesta avde vallöften som vart och ett av de borgerliga partierna ställde ut ivalrörelsen ännu inte är infriade. Ta t. ex. det här med skatterna, där CUF:s ordförandeAnders -under ledamot av riksdagen-vid ett framträdande iKarlstad sade; löften om skattesänkningar gav röster. Mennu har han höjt skatten med nära . Vi är inte långt ifrån smärtgränsen. Jag vet inget annatparti i världen som orkat fortsätta regera när man förlorat så mycket som vi icentern. Mycket av det som sker på central nivå får kraftigaåterverkningar ute i landet utan att vi från oppositionens sida kan påverkabesluten. Det visar sig också att vi i olika delar av landet har olikamotståndskraft att klara av följderna av vad som beslutas i det här huset. Ta som exempel beslut att halvera ökningen avskatleutjäm-ningsbidraget för . Jämfört med tidigare fattat beslutinnebär det för ett intäktsbortfall på 24 milj. kr. iförhållande fill gällande femårsplan. Detta påverkar naturligtvis planerade igångsättningar avangelägna investeringsobjekt, framför allt inom hälso- och sjukvården för 19S1.och får följdverkningar . Framför allt försenas om- ochtillbyggna- der avCentralsjukhuset i , som utgör den främsta medicinska resursen i länet,men även utbyggnaden av den av prioriterade långtidssjukvårdenförsenas. Konsekvenserna för sysselsättningen inom både vård- ochbyggnadssektorn är uppenbara. Reduceringen måste alltså gå ut över planeradeprojekt som är mycket angelägna både ur medicinsk synpunkt och ursysselsättningssynpunkt. Jag kan nämna alt vi f. n. har 600 byggnadsarbetaresom går utan jobb i . Till detta kommer ökade kostnader på i runt tal 6 milj.kr. som en direkt följd av momshöjningen, som beslöt om. liksomaviserade minskningar av statsbidraget för mentalsjukvården, där siffran 25milj. Den neddragning av den planerade verksamheten, t. ex.senareläggning av sjukhusbyggen, som kan bli aktuell med anledning av deändrade ekonomiska förutsättningarna kommer att få konsekvenser försysselsättningen inom såväl vård-som byggnadssektorn. En första preliminärberäkning har visat att ca 200 tjänster kan falla bort jämfört med tidigareprognoser. Jag skall nu gå över till att något berörasituationen på det trafikpolitiska området, ett område där vi mycket snabbtskulle kunna få positiva sysselsättningseffekter. fick länet i det s. k.Värmlandspaketet en extra medelstilldelning på 65 milj. kr. för vägbyggande isysselsättningsfrämjande syfte. Länet hade tidigare genom Värmlandsdelegationenredovisat vägobjekt för ca 200 milj. kr. som skulle kunna genomföras under treår och som skulle innebära en direkt sysselsättning för drygt 300 personerunder . färdigställs huvuddelen av de vägföretag sompåbörjats med medlen i Värmlandspaketet. Sysselsättningssitualionen påbyggnads- och anläggningssidan bedöms bli minst lika besvärlig kommande vintersom föregående. För att kunna bibehålla en vägbyggnadsverksamhet även kommandevinter i ungefärligen samma omfattning sorn föregående vinter har därför länsstyrelseni april hos regeringen begärt att ytterligare 65 milj. kr. skall erhållasför fortsatta sysselsättningsåtgärder inom vägområdet. Ett bifall till dennahemställan skulle göra det möjligt att tidigarelägga ett program med åttastörre vägobjekt, vilka bedöms vara mycket angelägna ur väg- ochtrafiksynpunkt. har vi dock hört statsministern deklarera i sinregeringsförklaring att regeringen avser att prioritera underhållet av vägarframför nybyggnation. Jag hoppas verkligen att denna formulering iregeringsdeklarationen inte skall utesluta möjligheterna till extramedelstilldelning. Skulle den chansen nu vara försvunnen, då kommer det redannu bekymmersamma sysselsättningsläget i att ytterligare försämras ivinter. Jag skall inte här göra någon uppräkning av alla deproblem som redan finns och som står för dörren när det gäller länets sviktandenäringsliv. Det blir säkert tillfälle att återkomma till detta under densession vi har framför oss. Låt mig bara peka på några konkreta fall där oronväxt . Det gäller framför allt iHammarö kommun. står tydligen inför en ny, storomvandling. Bortåt 1 000 jobb skall bort främst i , där västra bruketoch sulfiten hotas i första hand, och där företaget tydligen överskattat sinamöjligheter att komma in på marknaden vad gäller produkter frånkartongmaskinen, vilken som bekant kom till under särskilda omständigheter.Oron för vad som slutligen skall hända med de olika industrienheterna växer sigallt starkare i . I , en annan plats i , vet man inte vadsom händer på personalsidan vid rörverket. arbetade 1 200personer vid verket. är siffran nere i 700. Uppgifter om ytterligareinskränkningar cirkulerar, och i allt kommunalt planeringsarbete finns nufrågeställningen: vi eller vågar vi inte? Ett annat företag där ovissheten om framtiden är nära noglika stor är i . Förenade fabriksverken, somnumera är ägare till , har presenterat en utredning som mynnar ut i ettförslagom en sammanslagning av de bägge ammunitionsfabrikerna Vanäsverken iKarlsborg och i . Om den fusionen komrrier till stånd,innebär det en reducering av arbetsstyrkan i med ca 60 personer. Normahar 310 årsanställda. Vad sedan slutligen beträffar Bruk i kommun,så hålls hela samhälle alltjämt på halster. Det har gått snart ett årsedan det stod klart att ett nedläggningshot vilade över Bruk. Fonden förindustriell utveckling har för sin del ställt i utsikt ett bidrag på 16.5 milj.kr. under förutsättning att ägarförhållandena kan upp. Så är ännu intefallet, utan först efter ett styrelsemöte , alltså ,kan eventuell klarhet bringas. Blir det då ett nej till samarbete mellanberörda parter, är det liktydigt med att samtliga 215 anställda kan bereda sigpå varsel och att bruket försvinner. Blir det ett ja, då får 90 man gå och 125blir kvar. Det finns följaktligen flera frågetecken sombör rätas ut, och vi från den socialdemokratiska riksdagsgruppen påVärmlandsbänken kommer att följa de här frågorna med allra största intresse.Invånarna i kräver detta av oss, och vi skall göra allt som står i vårmakt för att inte svika det förtroende som väljarna i har givit oss. Jag kan också vitsorda vad klubbordföranden vidBäckhammars Bruk i , , sade i , ett program som man har talat om tidigare under dagens debatt.Samarbetet mellan oss och de fackliga företrädarna i fungerar bra. Ochdet är nödvändigt, eftersom det är de människor som befinner sig på de olika arbetsplatsernasom får känna av dessa problem in på bara kroppen. Under detta anförande övertog talmannen ledningen avkammarens förhandlingar. 62YNGVE (); gjorde jagtillsammans med några partivänner inom vår riksdagsgrupp en resa till några avde mellansvenska bruk som tillverkar specialstål. Intrycken från denna resa ärblandade. En gemensam nämnare hos fackens företrädare är rädslan förkonsekvensen av att allt fler stålverk blir skrotbaserade: att den malmbaserademetallurgin läggs ner och som en följd därav förlust av arbetstillfällen. Alltfler frågar sig då hur brukens råvaruförsörjning skall kunna tryggas. Mängdenfallande skrot inom hanteringen minskar genom övergången till stränggjutning.SSAB;s framtida användning av skrot är en viktig delfråga. Stor oro och bitterhet känner man i Spännarhyttan införden aviserade nedläggningen. Den oron behöver sannerligen inte exploateras.Anläggningen är modern, en av modernaste, har det sagts. och har sökt att intressera andra förbrukare av råjärn alt bindasig i sitt kundförhållande, men har helt misslyckats. När företagsledningenfullföljersitt beslut att lägga ner driften i Spännarhyttan. förlorar Sverigeden sista hyttan som kan göra tackjärn av malm. gavindustriminister besked till uppvaktande personer frän län.Staten kommer inte att gå in och subventionera driften i Spännarhyttan. som hanuttryckte det. Skattebetalarnas pengar kan enligt hans mening användas bättre.Det är så han demonstrerar det kurage som han anser behövs i sådana härsituationer. Det kommer att finnas andra tillfällen att debattera dennafråga, men alla som har intresse för stålproduktionen i det här landet måstekänna olust inför industriministerns likgiltighet. har i detaljberört den här frågan. Spännarhyttans öde har verkningar först och främst förhyttdrift och gruvbrytning i , men också för gruvorna i Stråssa.Grängesberg. Värmlandsberg samt för kokillgjutningen i och förkalkbrytningen i - det sistnämnda ett observandum för de borgerligariksdagsledamöterna från . Professor i Ingenjörsvetenskapsakademienhar påpekat att vi fortfarande lever i järnåldern. Han har bl. a. uttalatföljande; "Järn är den oslagbart dominerande metallen i världensmaterialhushållning. Nya och mer effektiva metoder att utvinna järn ur malm äreftersökta. Utvecklingen drivs pä av stigande energipriser och ökande knapphetav koksande kol." Tre nya processer för framställning av råjärn är aktuellai . och ASEA har utvecklat ELRED. har svaratför INRED. I SKF Ståls process görs förreduktionen på konventionell väg. Detnya är slulreduktionen som sker i en plasmareaktor. I avvaktan på uppförande avfullskaleanläggning för någon av dessa nya processer borde vi inte ännu pånågot år göra oss av med gamla metoder. Vi får inte förlora arbetstillfällenoch kunnande i den takt som sker. Efter dessa synpunkter pä stålhanteringen, som ju direkthar inverkan på arbetsmarknaden i samt indirekt på den framtidaskrottillgången för bruken, kanske främst i , vill jag så beröranågra uppgifter om arbetstillgången i området . Frän länets Nr 8 järnbruk,stålverk och järngruvor rapporteras en klar konjunkturavmattning Onsdapen den Vid ett av stålverken har den vikande orderin- ir gången resulterat i överväganden om korttidsperrnittering av ca 1 200 personerunder fjärde kvartalet 1980. Den minskade efterfrågan på järn- och Allmännolitisk stålprodukter i förening med den pågående avvecklingen av denmalmbase- debatt rade metallurgin vid SSAB-Domnarvet kommer att innebäranära nog anställningsstopp i dessa för vårt län så viktiga näringsgrenar. Till detta kommer att byggarbetsmarknaden i serväldigt dyster ut. Bostadsbyggandet sjunker på ett oroväckande sätt. Eftersombostadsproduktionen är ryggraden i byggnadsindustrin innebär del minskadebostadsbyggandet svåra påkänningar för arbetsmarknaden. Förstakvartalet 1981 torde bli kritiskt. och byggfacket gör någotolika bedömningar, men antalet arbetslösa byggnadsarbetare kan komma att blimellan 600 och 800 personer. Småhustillverkarna i länet räknar med en nedgångpå . Om den blir så stor. kommer ytterligare något hundratal personer attbli arbetslösa. Det borde inte vara orimligt att aven regering som lovat så mycket vänta något bättre grepp över situtationen. Menverkligheten ser tyvärr annorlunda ut. Man driver en politik mot sina tidigareutfästelser. Ekonomin försämras på ett katastrofalt sätt. Bostadsbyggandetsjunker, den offentliga sektorn tillåts inte att göra kapitalinvesteringareller anställa personal, och betydelsefulla näringar raseras - en politik medarbetslöshet som följd. Det värsta är att missmodet sprider sig på ettförödande sätt. Därför biträder vi socialdemokrater i förslaget om ettmisstroendevotum mot regeringen. 63LARZ (): vårriksdagen åtskildes fattade vibeslut om den s. k. ungdomspropositionen. Vi var alla medvetna om att vi varsent ute och att kommunerna gavs för planering och genomförande.Därför är det glädjande att man har lyckats så pass bra som man gjort på mångahåll. Det är ännu förtidigt att dra några allmängiltiga slutsatser-vi kommeratt få underlag för detta - men jag tror mig våga påstå attsituationen för ungdomarna totalt sett är gynnsammare . med de åtgärder somvi nu vidtagit, än med de tidigare arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. Vad som ändå är litet oroande är att man på sina hålltrots detta har så bråttom att ropa på extraordinära åtgärder i form avberedskapsarbeten och kontant arbetsmarknadsstöd utan att skolan fått sin chansatt genomföra de planer man har. Låt oss hoppas att dessa tendenser är avövergående natur. Jag hade tänkt att nöja mig med dettaangående ungdomspropositionen, men utifrån mina egna erfarenheter undersommaren och hösten och utifrån de erfarenheter utbildningsutskottet gjortunder sin resa i finns det anledningatt göra ytterligare tvä påståenden. För det första: Det vore till storfördel för verksamheten om alla de, enskilda och organisationer, som säger sigslå .vakt om ungdomarnas intressen och deras möjligheter att få en godutbildning och därigenom en bättre möjlighet att få fotfäste påarbetsmarknaden, ansträngde sig att underlätta för kommunerna i stället för attständigt söka nya problem och resa svårigheter som hindrar enkla och snabbalösningar. För det andra: måste vi också se till att få tillgångtill yrkesintroduk-tionsplatser inom den offentliga sektorn, hos kommuner ochlandsting. En annan företeelse i skolan som under vårensskolpolitiska debatter här i kammaren blev utsatt för en våldsam kritik var denanpassade studiegången. Vi har i mitt län genom länsskolnämndensförsorg gjort en omfattande undersökning av den anpassade studiegången. ärju inte-hela , men jag tror att underlaget är tillräckligtstort för att vara representativt. Av länets 34 000 grundskoleelever var det under denaktuella mätveckan 24 som hade anpassad studiegång i så måtto att detillbringade alla veckans på en arbetsplats utanför skolan. Mankan tycka att detta är mycket eller litet alltifrån vilken utgångspunkt manhar, men man kan ju fråga sig var dessa elever eljest skulle ha befunnit sig.Troligen skulle en del ha begärt och fått befrielse från fortsatt skolgång, ochresten hade förmodligen skolkat från skolan för gott. Och det hade ju knappastvarit bättre. Av övriga 164 elever som hade någon form av anpassad studiegånghade de allra flesta endast någon form av jämkningar i timplanen - ökning ellerminskning i ett eller flera ämnen. Av undersökningen kan man dra vissaslutsatser, Anordningen med anpassad studiegång tillämpas med mycketstor försiktighet i de undersökta skolorna, Man är väl medveten om de riskeroch problem som framför allt anpassad studiegång utanför skolan kan medföra,och man är genomgående inställd på att minimera den tid eleverna vistas utanförskolan. Man känner behovet av handledarutbildning, och de lokala SSA-råden harockså tagit initiativ tijl sådan utbildning. Enligt min mening ger detta en mer nyanserad bild av denanpassade studiegången än den som skolans kritiker-bland dessa vissa avkammarens ledamöter - brukar förmedla. har vi av och till mötts av uppgifter om attandelen icke behöriga lärare ökar i våra skolor och att detta vållar problem.Men det är förvisso ett problem med många dimensioner. Man glömmer gärna bortatt det bland dessa obehöriga lärare finns en mycket stor andel som har arbetatlänge i skolan och som ofta har en god utbildningsbakgrund, även om den inteberättigar till en formell behörighet. Dessa lärare gör ett mycket bra jobb,men på villkor som är näst intill oanständiga. De saknar heltanställningstrygghet, trots att de kanske arbetat på samma skola . Dehar betydligt lägre lön och också i övrigt sämre anställningsvillkor än övrigalärare. Möjligheterfinns i vissa fall att medge lokala dispenser från en del behörighetskrav, men reglerna för detta är snåriga ochtillämpas uppenbarligen olika på skilda håll i landet. Riktad utbildning ärett annat sätt att angripa frågan, men detta löser inte de akuta problemen utanfår en viss verkan först . Därför behövs det en snabb översyn av förfarandet vidtillsättandet av lärartjänster över huvud taget, förenklade regler för attmedge lokala dispenser och en rimlig anställningstrygghet även för obehöriga lärare.Centerpartiet är berett att medverka till en sådan översyn. Den statliga skoladministrationen är föremål för enöversyn som syftar till en ökad decentralisering och ett ökat lokaltansvarstagande. Vi kommer att få anledning att återkomma till dessa frågorsenare, men redan nu kan man på sina håll skönja ett nytt arbetssätt, t. ex.vid introduktionen av den nya läroplanen Lgr 80. Detta nya arbetssätt innebären systematisk uppläggning med information-utveckling-utvärdering, I ett sådantarbetssätt måste det (okala utvecklingsarbetet ges en allt större betydelse vidförändringar i skolans arbetssätt och metoder. Centrala beslut måste därförvara sä utformade att de leder till lokalt utvecklingsarbete. Ett till detvardagliga skolarbetet nära knutet lokalt utvecklingsarbete blir därmed ettvillkor för ökat lokalt ansvarstagande vad gäller skolans verksamhet. Mot den bakgrunden vill vi från hävda att denuvarande fortbildningsavdelningarna inte passar in i den framtida statligaskoladministrationen. Kommunernas kontakter med statliga utbildningsinsatserför skolans personal bör på ett naturligt sätt ingå i samarbetet mellanlänsskolnämnden ä ena sidan och skolstyrelser, skolledare och skolpersonal åden andra. Vi menar att det inte behövs någon särskild organisationför genomförandet av större projekt eller andra centralt initieradeutbildningsinsatser. Detta bör i stället överlåtas åt länsskolnämnderna med såstort eget handlingsutrymme för länet som möjligt. finns det dockett visst behov av samordning och av att samla kunskaper och metoder samt avatt göra vissa centrala utvärderingar, och dessa uppgifter bör handhas avskolöverstyrelsen. Ett sådant arbetssätt stärker sambandet inom skolsystemetoch ger ett konkret innehåll åt samarbetet mellan ochlänsskolnämnderna. Låt mig så . herr talman, föra in en ny fråga idgn skolpolitiska debatten. Den är ny så till vida att det talats alltför litetom den, åtminstone i den här kammaren. Runt omkring oss i samhället pågår ensnabb datateknisk utveckling med ett alltmer genomgripande datorutnyttjande,Överallt inom den offentliga förvaltningen, inom de tjänster som erbjuds avbanker och försäkringsbolag och så smått även inom detaljhandeln, utnyttjasdatorstöd i en sådan omfattning att det är svårt att fungera som medborgare ivårt samhälle utan att ha en egen kunskap om och utan att kunna förstå vilkamöjligheter och begränsningar som finns. En sådan kunskap är också nödvändigför att vi kritiskt skall kunna utvärdera och granska datorsamhället. Allt dettaskapar behov av utbildning, av att förändra nu tillgängliga utbildningaroch av att skapa nya. Skolan har ett alldeles särskilt ansvar härvidlag, och detär hög tid att vi startar den förändringsprocessen. Den kommer att krävaförändringar i kursplaner, en omfattande lärarfortbildning och tillgång tilldatorer och i viss mån färdig programvara i skolan. Allt delta skall genomförassamtidigt som vi har krav på oss alt vara sparsamma också i skolan. Men del ärnödvändigt, och vi måste skapa utrymme för dessa kostnader genomomprioriteringar och samverkan med andra utbildningsanordnare. Lyckas vi intemed detta, så går vi tämligen aningslösa in datorsamhälle. 64LENA (): Skolan är ett verksamhetsområde som ärsärskilt utsatt för regeringens nedrustning av den offentliga sektorn.Omfattande förändringar och nedskärningar görs trots att en analys helt saknasom skolans situation . om skolans problem och om de lösningar som problemenkrilver. Här ges enbart besked om att nedskärningar av skolans resurser skallgöras. Det är då ganska rörande att lyssna på centerpartisten är helt nöjd med skolpolitik. Inte ett ord sägs om den storafrågan i skolpolitiken just , nämligen frågan om nedskärningarna av skolansresurser. C)et är alltså ord i denna debatt - tystnad. Det verkar som om de nedskärningar som föreslås görs heltoberoende av skolans verklighet och de många problem som man frånborgerligheten under så mänga år har talat om. Det är tydligen en skola mednära nog idylliska förhållanden som regeringen ser framför sig - en skola, därklasserna är små och där det finns för mänga lärare och för mycket annanpersonal. Uppemot 5 000 personer arbetar tydligen i skolan till ingen nytta. Ivarje fall är del enligt regeringen inte negativt att de försvinner. Tvärtompåslås del t. o. m. vara positivt för skolan att den får minskad personal - ivarje fall om man skall tro det ansvariga statsrådet. I tidningen den26 september gav hon sin syn på nedskärningarna när hon sade så här: "Medrisk för alt betraktas som naiv tror jag att resursminskningen ger enmänskligare och tryggare skola."