prot · G409138 · 1980-12-31 00:00:00 — Utredningen bör också överväga vilka åtgärder som ärmöjliga och nödvändiga på detta område samt upprätta en plan för framtidareformer, varvid särskilt skolans, folkrörelsernas och kulturarbetarnas rollskall beaktas. Detta är vad vi framför i vår motion. Men utskottsmajoritetenvill alltså inte la någon som helst ställning, inte avge några som helstsynpunkter. Jag tyder detta som ett ganska flagrant ointresse för ettav de allra viktigaste kulturpolitiska målen. Jag vill därför frågaBertil om han kan instämma i de synpunkter som vi framför imotionen och reservationen 2. Det vore bra om han nu kunde ange att så ärfallet samt uttala att utredningsuppdraget är angeläget och aft börfä resurser för def. 17 (vpk) replik: påstår att vpk ochsocialdemokraterna har hur mycket pengar som helst. Men har man hur mycketpengar som helst behöver man faktiskt inte prioritera. Det är, ,när man har litet pengar som det gäller att prioritera. Det är vad vi hargjort, och jag kan konstatera aft def också är vad och de övrigaborgerliga parfierna har gjort. Vi har prioriterat kulturen och barns ochungdomars behov - ni har prioriterat försvaret och liknande utgifter. "Den som saknar fantasi har ingen kontakt medverkligheten.'' Det våren av inskrifterna, av , i samband medbiblioteksaktionen. Det är uppenbart att Berfil saknar såväl fantasisom insikt i verkligheten. Om visste hur verkligheten förbarnen och ungdomen ter sig , infe minst i t. ex. södraförorter, skulle han inte så lättsinnigt kunna avvisa vår diskussion och vårakrav på barn- och ungdomsområdet vad gäller kulturen. Hur ser dåverkligheten ut på det området? Ungdomsgårdarna har stängt. Biblioteken tvingas stängaeller minska sina öppefhållandetider. Skolteaferverksamheten skärs ner, intebara i utan runt om i landet. Gemenskap och kommunikationhar alltmer fått ersättas av flipperhallar och prylar; är dettekniska massmediaprylar. Man överlämnar alltså barnen åt en kulturindustri,som förvandlat grundläggande mänskliga behov till varor och som utnyttjarbarnen och ungdomen genom att fa struptag på dem och beröva dem såväl derassjälvkänsla som deras identitet. vet jag- det skrev redan i barnkulturpropositionen- atf folkparfiet inte tycker atf man ensidigt skall framhäva de negativasidorna av kommersiell verksamhet. tycker t. o. m. aft genom dennakommersiella kulturindustri kan också bra saker komma fram. Jag skulle gärnavilja ha ett klarläggande från på den punkten, om han anser attdetta står i överensstämmelse med mål att motverka de negativaverkningarna. 18BERTIL () replik; Med den som likt betraktar varoch en som nalkas mig och har någonfing att sälja som en trolig fiende är defsvårt att föra en nyanserad diskussion om kommersialismen och kulturlivet. Jagvill fästa uppmärksamheten på aff def talas om kommersialismens "negativaverkningar". Det måste betyda att det finns andra effekter, som man inteutan vidare kan sopa ihop med dem som är negativa. Och vi behöver inteöverbevisa varandra om att de finns. Vi tror inte att man kommer åt detta problem med enmastodontutredning. Jag konstaterar att socialdemokraterna hartagit ett steg tillbaka i denna fråga, i det atf de infe längre hänger fast vidkravet på en parlamentarisk utredning om kommersialismens negativa verkningar.Där är vpk fortfarande sista man på och försvarar envetet kravet på ensådan utredning. Def är inte på den vägen man kommer åt kommersialiseringen.Det finns möjligheter att skriva volymer om detta, men det bör iakttagas ensträng restriktivitet i det skrivandet. I utskottets betänkande uttrycks samma förtroende förkulturrådet som jag har talat om när det gäller inställningen till delokalt ansvariga för den kulturella verksamheten. Vi hyser ett förtroende förkulturrådet och räknar med att man skall jobba vidare med den pågåendeutredningen, där man under /82 skall inleda en egentligförstudie för att kunna belysa debatten från både ideologisk och ekonomisksynpunkt. Låt arbeta vidare med den målsättning man har och somutskoftsmajorifeten för sin del ansluter sig till! Det är riktigt, , att när man har hur mycketpengar som helst behöver man inte prioritera. Bevis för det finns i bådesocialdemokratiska motioner och vpk-motioner. vice talmannen anmälde attEva anhållit att till protokollet få antecknat all hon inte ägderätt till ytterligare replik. Anf.19 (): Som framgått av den hittillsvarande debatten handlar vårdiskussion dels och framför allt om en medvetenhet om vad den ekonomiskasituationen kräver i dagens läge och vilket avseende man fäster vid deekonomiska realiteterna, dels om hur vi ser kulturpolitiska mål ochvilken giltighet de har i dagens situation och framöver. Först, när def gäller utvecklingen av kultursektorntotalt, hälsar vi från sida med tillfredsställelse aft det trots detkärva ekonomiska läget ändå har funnits möjligheter att göra nya satsningar påkulturområdet. Delvis handlar det om ett reformfillskotf, men framför allt harman genom omfördelningar och genom aft infe låta kostnadsökningar kompenserasfullt ut fått möjligheter att göra ökningar på vissa, strategiska områden. På grund härav kommer vi att få ökat stödtill de fria grupperna med 2,5 milj. kr. Totalt skall då stödet uppgå till idet närmaste 18,4 milj. kr. På barnfilmsområdet får ökade resurser med600 , och dessutom får konstnärsnämnden ökade medel fill sitt förfogandeför att stödja produktion av film. När det gäller biblioteksersäffningen blir det en ökningfrån 30 till för lån av originalverk. Som redan har framhållits harbiblioteksersättningen höjts . Vi hade från sidagärna sett en ytterligare ökning, men den totala ekonomiska ramen har ju infegett utrymme fill det. Dessutom införs eff nytt disfributionsstöd fillbokhandeln på totalt 1,6 milj. kr. Det kan också förtjäna att påpekas atf maninom biblioteksområdet har fått möjlighet att inrätta depåfunktioner vidlånecentralerna i , och . Regeringen föreslår alt ett belopppå . förs över för att möjliggöra detta - f. ö. eff förslag somkommer från folkbiblioteksutredningen. Till dessa insatser kommer också den stora byggnadsvårdsreformenmed ett belopp på totalt 13,4 milj. kr. Det är att räkna med att ytterligare 5milj. skall tillföras detta stöd under budgetåret efter det närmastkommande. Deffa är något som vi från sida anser är välkommet, därföratt vård-och underhållsinsafserna på denna sektor ju länge har släpat efter. Det är enganska dyster bild som man inte minst frän socialdemokrafiskt hall har målat upp när det gäller barnkulturområdet. Jagvill betona att vi för vår del ändå tycker atf def har hänt en del på dennasektor . I sin skrivning betonar också utskotfsmajoriteten vikten avatt detta arbete går vidare ute på fältet. Dessutom bör det kanske också nämnasaft man från sida kommer att göra en sammanfattande beskrivning avvad som har skett . har för avsikt aft inför budgetåret1982/83 lägga fram ett förslag på grundval av de vunna erfarenheterna.Man kommer alltså frän kulturrådefs sida atf lyfta fram barnkulturfrågornaspeciellt i budgetsammanhang. Det finns skäl att betona aff det är angeläget atf man påalla håll inom ramen för tillgängliga resurser fortlöpande tar ett ansvar fpraft ge barnkulturfrågorna tillräckligt utrymme. Tillfälliga anslagshöjningar- idef ekonomiska perspektiv vi ser framför oss- löser på inget sätt problemen påbarnkulfurområdet, utan det gäller här att ha en fast kurs för framtiden ochäven se till vad man kan göra inom ramen för tillgängliga resurser. När del gäller det kulturkommersiella fältet kommer, somframgår av kulturutskottets betänkande, med det snaraste att inledaen förstudie. Vi har från utskottets sida tidigare ställt oss bakom deninriktning som har haft i sitt utredningsarbete, och jag vill förmin del säga att jag har inte sett något skäl till att man från utskottets sidaskall försöka tillföra några synpunkter i detta läge, utan jag tror att vi medförtroende kan överlåta till aft påbörja def här utredningsarbetet.Sedan får man väl se vilka resurser som kan behövas för atf utredningsarbetetskall kunna fullföljas. När det gäller videoväldel utgår jag från alt vi snart kanåterkomma till def i en debatt här i kammaren när konstifutionsutskottet harbehandlat det regeringsförslag som har lagts fram i lagstiftningsfrågan. Då fårvi väl också se var de olika partierna står. Jag vill bara peka på att vi fråncenterns sida länge har uppmärksammat detta område. Det föreligger också ettflertal motioner från vårt håll där det betonas att del är viktigt att nu vidtaåtgärder som ger effekt och all man också på , inte minst iyltrandefrihetsutred-ningen men också i videogramutredningen. bedriver arbetetpå elt sådant sätt atf man kan motverka de negativa tendenser som kan ses här. Det är bra atf man från socialdemokratiskt håll nu börjarla dessa frågor på allvar. När vi först tog upp dem, för fem , varintresset på socialdemokratiskt håll obefintligt. Det är bra om vi nu äröverens om aff detta är ett viktigt område att sätta in åtgärder på. När det gäller kulturutskottets betänkande iövrigt anser jag att det finns vissa punkter som förtjänar atf lyftas fram.Först vill jag säga aft jag ser ett värde i att vi i utskottet i enighet haravvisat den framstöt, i form av en enskild moderatmotion, som har gjorts om mergenomgripande förändringar inom kulturpolitiken. Även de moderata ledamöternai kulturutskottet har således ställt upp på en skrivning, där utskottetavvisar en sådan omprövning. Hur långt samstämmigheten i utskottet kan bestå framövervågar jag inte uttala mig om, men det finns skäl att framhålla aft det ändåligger ett värde i om det råder enighet om de grundläggande riktlinjerna förden statliga kulturpolitiken. Det är angeläget att kulturpolitiska målligger fast-på den punkten vill jag helt ansluta mig till vad har sagt. Detta är viktigt, inte minst med hänsyn till de ekonomiskaperspektiv vi har framför oss. 1 hög grad kommer arbetet atf handla omprioriteringar, och det gäller då att se till atf de positioner på detkulturpolitiska fältet som uppnåtts infe går förlorade. Detta gälleri hög grad decentrali-seringsmålet, där framgångar har nåtts men där man iolika delar av landet har kommit olika långt i utvecklingen av kulturpolitiken.I vissa fall har man kommit långt med aft bygga upp institutioner avlänskaraktär, medan man i andra län fortfarande släpar efter. Också här bör visträva efter att skapa så långt möjligt jämlika förutsättningar för kulturliveti alla delar av landet, och därför måste decentraliseringsmålel spela enavgörande roll för det kulturpolitiska handlandet. Jag vill fästa uppmärksamheten, förutom på dereforminsafser som ändå görs under def kommande året och som har betydelse idetta sammanhang, också på markeringar som utskottet gör. Det gäller bl. a. detregionala musiklivet. Det är angeläget att musiklivet ges bättre möjligheteratt bedrivas ute i länen. Ett utredningsförslag med denna inriktning är ocksåsnart aff vänta. Sedan vill jag, herr talman, rikta uppmärksamheten på vadutskottet enhälligt har sagt om länsmuseerna. De är viktiga basinstitutioner ilänen och kan tillsammans med organisationer, inte minst hembygdsrörelsen, göramycket stora insatser till fromma för kulturlivet. Utskottet har understrukitvikfen av att länsmuseernas verksamhet utvecklas även fortsättningsvis. Jaghälsar också med tillfredsställelse atf vi i anslutning till en cenlermotion omdet nordiska kultursamarbetet har framhållit den roll som hari sammanhanget. Även i def nordiska kultursamarbetet måste strävandena tilldecentralisering och stöd av organisationsliv spela en framträdande roll. Sammanfattningsvis, herr talman, måste under det års kulturpolitiska mål ha en avgörande inverkan på hur manhanterar de medel som kommer att ställa till förfogande förkulturändamål men också på alla de diskussioner som skall föras om fortsattaprioriteringar. kulturpolitiska mål måste ligga fast. Det är angelägetatt vi får en så stor och bred uppslutning kring detta som det någonsin ärmöjligt. Avslutningsvis, herr falman, vill jag yrka bifall fillutskottets hemställan på samfliga punkter. 20 (): I det här utskoftsbetänkandef behandlar vibl. a. socialdemokratiska motioner om bättre villkor åt konstnärer ochkonsthantverkare och därmed åt konst och kultur i allmänhet, men kanske främstkulturpolitiska åtgärder riktade till förmån för barn- och ungdomsgrupper. Jag tänkerhär i likhet med redovisa en del bakgrunds- material till våra vikfiga mofioner 1257 och 1251 på dethär området. Det sägs ofta och ibland utan särskilt djup, att ungdomenrepresenterar framtiden. För hela samhället är ungdomen naturligtvis en resurssom kan utvecklas eller förslösas. Det är bakgrunden fill vår kulfurpolitiskamotion om barn-och ungdomskultur. Vi konstaterar till en början att verkligheten inte stårstilla. Som medlemmar i ett socialistiskt reformparti vet vi atf vi lever i ettklassamhälle. I detta samhälle är def vår uppgift aft förändra villkoren iriktning mot ökad jämlikhet. Det betyder i första hand att vi måste ställa ossbakom krav på grundläggande förändringar av de produktionsförhållanden som skaparorättvisorna och ojämlikheferna. Men def betyder naturligtvis också att vifortlöpande och konkret måste angripa de uppenbara orättvisorna såsom dessaavtecknar sig i och som då ofta drabbar de sämst ställda och mest utsattai klassamhället. På det sättet sökte vi förändraskolan så att arbetarbarnen skulle få ökade möjligheter att genomföra en längreoch kvalitativt värdefullare kunskapsinhämfning än vad förkrigstidens ojämlikaskola kunde erbjuda dem. Och sökte vi genom ettintensivt bostadsbyggande förbättra boendemiljön för atf därigenom skapa bättrevillkor åt arbetarklassens familjer och de barn som dessa har ansvaret för ochsom vi naturligtvis har det politiska ansvaret för. Ett sådant reformarbete mitt inne i ett kapitalistisktsamhälle kommer då med nödvändighet att struktureras dialektiskt. Def blirvanskligt att genomföra, eftersom varje gott initiativ kommer att bära fröetfill sin motsats inom sig. Därför måste vi fortlöpande hålla utvecklingen underobservans och vara beredda fill omprövning av vår politik. När det därförgäller barns och ungdomars levnadsvillkor är det naturligtvis nödvändigt,konstaterar vi i vår motion, att bygga upp ett bevakningssystem som löpandeöver tiden ger underlag för kvalitativa bedömningar av barns och ungdomarsvillkor i samhället och av reformeffekterna. Redan genom de undersökningar som gjorts vet vi en hel delom dessa effekter. Vi vet genom låginkomstutredningens resultatredovisning frånbörjan av 1970-falet, aft bostadsmarknaden kommit aff präglas av sammansattatendenser. Bostäderna har blivit rymligare, men boendesegregeringen hartilltagit. Arbetare bor för sig och medelklass/överklass för sig. Det påverkargivetvis barn- och ungdomskulfurens klassmässiga utformning och skapar nyaförhållanden, som på en gång innebär konservering av gamla mönster och uppbrottin i nya och än mer segregerande system. Så har t. ex. redovisat ettintressant material, som jag gärna vill referera till protokoll. Honär etnolog och har forskat i segregerad boendemiljö i Sforstockholmsområdef.Barn och barn kallar hon sin undersökning, och hon konstaterar kallt aftklassamhället med dess effekter lever kvar även i det vi med litetblandade känslor kallar välfärdssamhället. Hon ser också följderna av detilltagande segregeringarna för barnens del och för deras möjligheter attutforma en barn- och ungdomskultur utifrån helt skilda förutsättningar. 3 protokoll 1980/81:136-139 fram är sammansatta och långt ifrån entydiga, men de gerett realistiskt utgångsläge för en debatt, en debatt som efterlyste och som vi naturligtvis är beredda atf ställa upp på.Men det är en debatt som dä, Berfil , kommer atf pågå under stora delarav och under den stagnation som väntar oss framöver. Def är också endebatt som kommer aft föras mellan en vänster och en höger som har olikaförtecken och som ser olika på de här problemen. I den debatten har BerfilHansson valt att ställa sig på högerkanten. Han kommer då naturligtvis ocksåatf få föra debatten från det utgångsläget under resten av 1980-talet. Det ärtrots allt glädjande aft notera aft både och andra borgerligarepresentanter ställt sig bakom kulfurpolitiska proposifion, somsocialdemokraterna väsentligen svarade för. Den som växer upp i norrförort har helt andraförutsättningar än den som växer upp i söderförort, säger . Detär klart aft def jag nu refererar kommer att te sig olika för människorna isöderförort och norrförorf. De kommer att känna igen sig på olika sätt. Det ärinte säkert att känner igen det här materialet på samma sätt somt. ex. gör som vuxit upp i . Men jag känner igenmaterialet, för det finns på precis samma sätt i . Jag är övertygad omatf ifall hållit ögonen öppna så kommerhan också att känna igen def som jag säger . I norr, säger ,häller medel- och överklass fill och i söder arbetarklass och lägre tjänstemän.De förra bor i välordnade villasamhällen med goda utrymmen inne i bostaden ochgoda grönområdestillgångar kring boendemiljön. De senare bor i hyreshus medlägenheter på 2 eller 3 rum och med en betydligt hårdare kringmiljö utantillgång fill fria ytor och skog. Gården och gatan blir då lekplatsen. Barnen i norr är relaterade till medel- och överklassensnormer och villkor, och del innebär från föräldrarnas sida en medveten satsningpå anpassning till den rådande strukturens konkurrens och tävlingsvillkor.Dessa barns föräldrar accepterar kapitalismens och marknadshushållningensbetingelser och känner sig säkra på att kunna hantera de levnadsvillkor somdenna struktur skapar. De uppfostrar sina barn aft fa över arvet. Därigenomblir deras barn framgångsrika i en skola som slår uf de "sämre" genombetyg och tävlan. Men de blir, konstaterar torrt och tvärtemotkonventionellt tänkande, varken "lyckligare" eller i egentlig meningkulturbärare därigenom. De blir konsumenter av en redan etablerad och avstyrande vuxna skyddad och formad kultur, föräldrarnas klasskultur, som deövertar. Dessa barn har tillgångar som helt eller delvis saknas isöderförorterna. De har sina rejäla bostäder, de har sina grön- och lekområden,de har sina skolor med identitet mellan föräldrarnas ochlärarnas-skolledningens värderingar, och deras anpassningsprocess är en processi skenbar frihet, men styrd med vänligt fasta händer av de vuxna. De lekersällan i grupp, men ofta två och två. De fränas fill individuella färdigheteroch anpassas till konkurrens och tävlan. Föräldrarnas läsvanor styr barnensläsvanor. De är som arbetarbarnen utsatta för kulturkommersialismensmassmediatryck och utslätning- passivering.Men deras föräldrar har något aft sätta emot och kan erbjuda Nr 138alternativ. Dessa barns styrka byggs upp kring föreställningen att de skall den lyckas som individer i kamp och konkurrens med andra individer ochatf deffa ärbra för dem. De skall underförstått bli en ledande elit i def näringsliv _ somväntar dem efter utbildningstiden, och då belönas de med bättre jobb Anslaetill kultur och även bättre inkomster. På kulturlivets område prioriteras det individuella somstyrka och glädje för dessa barn. Goda erfarenheter av naturresurser byggs upp.Tillgång till sport och friluftsliv i skog och mark liksom på vatten tryggasgenom aktiviteter som tennis och skidsport, genom upplevelser och vinnande avfärdigheter i samband med fjällvisfelser, genom segling, där havet utnyttjassom resurs, osv. Upplevelser av musik genom träning av egenfärdigheter erbjuderalternativ som motvikt till masskulturens kommersialiserade mediastruktur, meddess inbyggda passiveringsfendens. Och bakom står jag-starka och ekonomisktstarka föräldrar, som har resurser atf styra och sätta emot och som uppleverstyrka i en förmåga att hantera strukturens både goda och dåliga sidor. Dessa barns tillgångar, på gott och ont, saknas isöderort. Där lever arbetarbarnen sitt liv. De ekonomiska förbättringarna genomden högre produktiviteten har medfört, säger , aft barnen i bådakategorierna har tillgång till fler leksaker och prylar än i tidigare generationer.Men de välsituerade föräldrarna i norr ger sina barn pedagogiska leksaker ellerstyr fram sådana till dem. Det kan gälla mekano- och legobyggsatser, ångmaskiner,laborationslådor osv. På sportens område blir det skidor och skridskor,seglingsjollar och prylar för ridsport. I stället för bandspelare blir det egnainstrument för musicerande. I söder släpps barnen fria med sina upptåg och fickpengar.Också det är en fråga om gott och ont, men med helt andra förtecken, BertilHansson. Barnen i södermiljöer, med den hårda och sterila gårdsplanen och gatormed hög frafikintensifet men i avsaknad av de sfora och fria grön- ochskogsområdena, är hänvisade till sig själva och sin inneboende skaparkraft. Deleker sina egna lekar, ofta traderade från fidigare generationer, men omskapadeoch mixade genom nya möjligheter och erfarenheter till vår tids lekar. I enviss mening blir dessa lekar kulturskapande lekar i gemenskap. De är intestyrda av de vuxna - en sådan styrning orkar de vuxna i dessa kategorier infe med.Därigenom blir deras barn på något sätt mera kulturbärare än norrbarnen, sägerBjurman. Mot deras kulturskapande kraft sätter då i stället denkommersiella kraften in med sin massmedia- och skvalkultur, som fångar inbarnen via deras köpkraft i söderförorternas kalla och spekulationsinriktadeköpcentra, som det knappt ens finns annat än materiella antydningar fill inorrförorterna. I dessa köpcentra saluförs popmusiken genom kassetter ochbandteknik. Söderförorternas barn efterfrågar infe och tränas inte heller filleget musicerande. Så sker också på sporflivets område. Härräcker inte föräldrarnas resurser eller ekonomi till. Naturen som källa fillglädje och vederkvickelse bakom gårdens och gatans sterila värld blir infe fillgänglig som resurs för dessa barn, varken genomegenakt i vit et eller genom fostran via föräldrarna. Så erbjuds barnen atf leva i två världar mitt i"välfärden", vilken då kommer aft befästa klassamhället genom skildamöjligheter och skilda resurser. Välfärd kan alltså tolkas mångtydigt. Denbetyder olika saker med hänsyn till olika klassers krav och villkor. Och vi somvill avskaffa klassamhället och ersätta det med ett annat och jämlikaresamhälle måste analysera både vad vi vill med våra reformer och effekterna avdem. Del är därför vi nu vill satsa på barnkultur. Deekonomiska resurserna i ett samhälle som har en stagnerande ekonomi ger inte debästa utsikterna för en sådan satsning genom konkreta penninganvisningar - dethar konstaterats. Det oaktat är def fråga om aft börja en ny satsning, och detär vad vi nu önskar göra. Det betyder också satsningar på goda villkor när defgäller de konstnärer och konsthantverkare som delfar i strukturens utformningoch som kan ge kvalitativa alternativ till kapitalistisk kommersialism. Museeroch bibliotek liksom skola är sådana resurser som behöver stärkas och värnas.Om det är så aff bibliotekens utrustning byggs upp kraftigare och bättre fillförmån för barnen i norrstrukfur, då måste, menar jagpersonligen, också mitt partis inställning förändras fill denbibliofekslagsfiftning som vi nu stöder. Den bibliotekslagsfiftningen måstebrytas upp, och politisk kraft måste sättas in för aft vägleda och styrakommunernas klassmässigt snedsfyrda kulturpolitik på def här området. På samma sätt är det nödvändigt för oss atf stärka museeroch skola, som också är hörnpelare i samhällets resursuppbyggande för barnensoch ungdomarnas utvecklingsmöjligheter. Skolans kulturaktiviteter, som nugynnar barnen i norrskolor med bättre resurser till egenaktivifeter påkonsthantverkets område, på musicerandets område, på sporflivets område och påläsvanornas område med bättre rustade skolbibliotek, måste då brytas om, så attdessa krafter också slår till förfogande för barnen i söderorterna. Och"söderorter" finns naturligtvis - det har konstaterats - över helalandet. Vi måste vara beredda till omprövningar där vi inte lyckats.