prot · G409163 · 1980-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1980/81:163 Åtgärdermot videogram med våldsinslag, m. m. 1 §Anmälan om kompletteringsval till fullmäktige i riksgäldskonto ret Somny fullmäktig i efter har folkpartietspartigrupp anmält . Talmannen förklarade vald för återstoden avriksdagens innevarande valperiod till 2 § Justerades protokollen för den 1 innevarande månad. 3 § Föredrogs och hänvisades Proposition 1980/81:203 fillutbildningsutskottet 4 §Föredrogs och hänvisades Motionerna 1980/81:2212 fillsocialförsäkringsutskottet /81:2213-2218 fill socialutskottet 5§ Åtgärder mot videogram med våldsinslag, m. m. Föredrogs betänkanden1980/81:29 med prövning av fråga om tillämpligheten av 2 kap. 12 § tredje stycketRF i visst fall (KU 1980/81:28), 1980/81:28 om åtgärder mot videogram medvåldsinslag m. m. Kompletterings val till fuUmäktige i 1980/81:176)(viss del) och yrkandet av m. fl. (m) att viss del av lagförslagi detta betänkande skulle vila . Kammaren biföll utskottetshemställan om att betänkande 1980/81:29 skulle avgörasefter endast en bordläggning. AnL 2 TALMANNEN: Överläggningen äger rum om båda dessa betänkanden. AnL 3 (): har haft att pröva omdet särskilda förfarande som anges i 2 kap. 12 § tredje stycket iregeringsformen är tillämpligt i fråga om 1 § i det av ibetänkande 1980/81:28 framlagda förslaget till lag om förbud mot spridning avfilmer och videogram med våldsinslag. Som framgår av utskottets anmälan till ibetänkandet 1980/81:29 har utskottet funnit att den angivna bestämmelsen iregeringsformen är tillämplig i fråga om 1 § i det nämnda lagförslaget. I den sakfråga som behandlas i konstitutionsutskottetsbetänkande /81:28 ber jag, herr talman, att få yrka bifall fill utskottetshemställan. AnL 4 (): Jag yrkar bifall till den i skrivelse till talmannen den 3juni 1981 framställda begäran att 1 § i det av konsfitutionsutskottet ibetänkande nr 28 framlagda lagförslaget jämlikt 2 kap. 12 § tredje stycketregeringsformen skall vila . betänkande 1980/81:29 Utskottets anmälan lades till handlingarna. betänkande 1980/81:28 mom. 4delvis och mom. 5 Del av mom. 4 (1 § i utskottets förslag till lag om förbudmot spridning av filmer och videogram med våldsinslag) TALMANNEN: I reservationen avAnders m. fl. yrkas att 1 § i utskottets lagförslag skall förkastas.Vidare har m. fl. yrkat att - om reservationen avslås - nämndaparagraf skall vila . Först upptas yrkandet om förkastande. Om detta yrkandeavslås ställs proposition på antagande av I § i utskottets lagförslag. Förantagande krävs att minst 5/6 av de röstande förenar sig om beslutet. Om sådanmajoritet inte uppnås skall förslaget återförvisas till konstitutionsutskottetför att vila från det att det första utskottsyttrandetöver förslaget anmäldes i kammaren, dvs. minst t. o. m. . Det i reservationen framställda yrkandet om förkastande av 1 § i utskottets Nr 163 lagförslag Följande voteringsproposition upplästes ochgodkändes: Den som vill att kammaren avslår det i reservationen avAnders m. fl. framställda yrkandet om förkastande av 1 § i utskottetslagförslag röstar inriktning m m den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren förkastat ifrågavarande paragraf. Kammaren beslöt med 237 röster attavslå yrkandet om förkastande av ifrågavarande paragraL 68 röster avgavs förbifall till detta yrkande. Antagande av 1 § i utskottets lagförslag Följande voteringsproposition upplästes och godkändes: Den som vill att kammaren antar 1 § i utskottetslagförslag röstar ja, den det ejvill röstar nej. Om inteminst 5/6 av de röstande röstar ja kommer lagförslaget i förevarande del attåterförvisas till för att vila i minst tolv Vid votering genom rösträkningavgavs 237 röster för antagande av denna paragraf och 68 röster föråterförvisning till . Då erforderlig majoritet sålundainte uppnåtts återförvisades 1 § i utskottets lagförslag tillkonstitutionsutskottet för att vila . TALMANNEN: I detta moment hemställs att vissamotionsyrkanden skall förklaras "besvarade med vad utskottet anfört i detföregående och utskottets hemställan under 4". Kammaren biföll utskottetshemställan med den ändring däri som föranleddes av kammarens beslut att 1 § iutskottets lagförslag skulle vila . 6 § Industripolitikens inriktning, m. m. Föredrogs näringsutskottetsbetänkanden /81:64 om industripolifikens inriktning, m. m, (prop, 1980/81:130 huvuddelen), 1980/81:58 om exportfrämjande åtgärder och turism(prop. delvis,1980/81:130 delvis, 1980/81:141 och 1980/81:171) samt Industripolitikens inriktning, m. m. 1980/81:65 om godkännande av avtalmellan och om ekonomiskt samarbete (prop.1980/81:189). AnL 5 TALMANNEN; betänkanden 64, 58 och 65 debatteras iett sammanhang och yrkanden beträffande dessa betänkanden får framställas underden gemensamma överläggningen. AnL 6 (); I föreliggande näringsutskottsbetänkanden, nr 64, 58 och65, behandlas en lång rad olika förslag, förslag som härleder från propositionerna130 och 100 men också från inte mindre än 39 olika motioner. Det må därför varamig förlåtet om jag i den tidspress som råder inte försöker kommenteraalla föreliggande förslag. Jag avser endast att ta upp och försöka genomlysaniigra av de punkter som jag anser har en avgörande betydelse för utformningenav vår industripolitik. Andra talare kommer att belysa andra saker. Och jagavslöjar säkert ingen större hemlighet om jag säger att vi frånsocialdemokratiskt håll inte tycker att regeringen i vårt land driver någontingsom bär skäl för namnet industripolitik. Det har inte blivitmycket av industriell planering eller långsiktigt idéinriktad industriellutveckling som kommit från industridepartementet. Skall det föras en industripolifik som bär skäl för namnetmåste givetvis regeringen utöva en ledning av utvecklingen av landets industri.Departementet måste medverka till att inspirera den industripolitiskadebatten, svara för grundläggande studier och utredningar som erfordras somunderlag, och departementet måste lägga fram praktiska förslag till en utbyggnadav vår industri. Men något sådant finns inte i de föreliggande propositionerna.Där finns huvudsakligen uttalanden om att allt nog blir bra bara marknadsekonominfår verka utan ingrepp av något slag. Vi har från socialdemokratiskt håll utvecklat våra idéeroch förslag till näringspolitiska åtgärder och en sammanhållen industripolitiki vår motion 2020 och i vissa andra motioner, förslag som vi framför ochvidareutvecklar i våra reservationer. Regeringens bristande ansvarstagande förindustrin och dess utvecklingsmöjligheter illustreras kanske bäst i vad detgäller de statliga företagen. I en situafion där vårt ekonomiska läge gör detytterst angeläget att söka få till stånd ökade investeringar vill regeringenoch den borgerliga utskottsmajoriteten inte ens utnyttja denna möjlighet tillakfiva insatser. Från socialdemokratiskt håll föreslår vi, något som viframfört , att bör besluta uppmana regeringentillse att de statliga företagen utarbetar ett investerings- ochutvecklingsprogram för de statliga företagen, varefter regeringen för riksdagenbör redovisa resultatet jämte förslag till hur ett sådant program skallfinansieras. Insatser i denna riktning skulle medverka till att få fart påinvesteringarna och därmed också sysselsättningen. Men från borgerligt hållställer man inte upp. När detgäller de statliga verkstäderna är förhållandet likartat. finnas goda möjligheter att genom insatser på bl. a.upphandlingsområdet förbättra sysselsättningsläget vid dessa verkstäder. Detfinns dess värre en tendens att beställningar i allt större utsträckningplaceras utomlands. Vi socialdemokrater återupprepar våra krav på inrättandeav en struktur-och utvecklingsfond liksom kravet på borttagande avrestriktionerna för . Om man från borgerligt håll velat lyssnaoch tillmötesgå oss på dessa områden skulle stora möjligheter öppna sig för attstärka den industriella utvecklingen. Tiden medger inte att jag nuvidareutvecklar dessa frågor, kammarens ledamöter känner dem f. ö. väl. Vad jaghoppas är naturligtvis att någon av kammarens borgerliga ledamöter ställer upppå våra förslag, det skulle komma att betyda mycket för utvecklingen. Vi har föreslagit ytterligare förstärkning avutvecklingsfonden i med hänsyn till detta läns svåra situation, och avsamma anledning vill vi ge resurser för försöksverksamhet med ett regionaltforskningsorgan. Jag skall inte vidareutveckla detta - det kommer andra attgöra - utan jag vill endast understryka vikten av att denna satsning kommertill stånd. När det gäller att åstadkomma industriinvesteringar, nysysselsättning och allmänt mer dynamik i näringslivet torde teknisk forskningoch tekniskt utvecklingsarbete tillsammans med en väl fungerandeteknikupphandling vara den åtgärd som är mest angelägen, I propositionen omindustripolifiken ägnas dessa frågor också viss uppmärksamhet, men de konkretaförslagen är begränsade. Stödet till forskningen utgår dels genom vissaskattefavörer till företagen, dels genom direkta anslag, främst via STU ochIndustrifonden. Regeringen är enligt propositionen nu i färd med att omprövadet direkta stödet fill forskningen via skatteavdrag. Det system som behandlasi utskottsbetänkandet avser endast tiden fram till utgången av 1981. Därefteravser regeringen att komma med förslag i särskild proposition. För , som är ett höglöneland med en tekniskt ganskavälutrustad industri och med välutbildad yrkeskunnig arbetskraft, är den endavägen att öka exporten så att vårt land ligger i första ledet när det gälleratt erbjuda marknaden nya och tekniskt avancerade produkter. Vi kan inte ökavår konkurrenskraft genom volymökning av enkla produkter och halvfabrikat. Vi har ett gott anseende ute påvärldsmarknaden för ett antal produkter där vi har legat långt framme. Men viskall göra klart för oss att vi inte längre ligger i främsta ledet när detgäller forskning och utveckling. Vi börjar bli akterseglade av länder här i Västeuropamen också av länder som . Dessa har tagit fram avanceradeprodukter på områden där vi inte lyckats hänga med. Svensk industri och desvenska myndigheterna måste öka sina satsningar på teknisk forskningoch utveckling om vi inte skall bli helt akterseglade. sker för all del enviss ökning genom regeringens förslag, men vi anser att anslagen måste ökaytterligare för att vi skall få möjligheter att ta tillbaka förlorad mark.Därför föreslår vi att anslaget för kommande budgetår till STU ökas med 20milj. för att möjliggöra en ökad satsning främst på områdena bioteknik. IndustripoUukens inriktning, m. m. Industripolitikensinriktning, m. m. elektronik,datateknik och materialteknik. Vimenar också att ambitionsnivån när det gäller forskning och utveckling äralltför låg och anser därför att STU skall få i uppdragatt utarbeta underlag för en stegvis ökning av forsknings- och utvecklingsverksamhetenunder . Närdet gäller de s. k. nationella storprojekten inom de områden som kommit attbetecknas som nya för svensk industri, nämligen bioteknik,datateknik/elektronik och materialteknik, bör inom varje område en särskildkommitté tillsättas med representanter för industri, forskning och de anställdaför att åstadkomma samordning och balans mellan olika insatser. Viär i vårt land ytterst beroende av att uppfinnarverksamheten uppmuntras. Vi hardärför på socialdemokratiskt håll föreslagit att antalet stipendier utökas ochatt de belopp som utgår likaledes räknas upp. För ändamålet har vi föreslagiten ökning med 5 milj. kr. Enfråga som jag bedömer som kanske den viktigaste i alla våra resonemang omindustripolitiken är teknikupphandlingen. Det torde nog vara uppenbart för deflesta att därest inte den tekniska forskningen och utvecklingen kompletterasmed en aktiv teknikupphandling, såsom nu sker i ett flertal industriländer,kommer vår industri att påverkas ytterst negativt. Här kan såväl kommuner,landsfing som staten och enskilda industrier göra betydande insatser. Vårupphandlingsförordning, som ju eventuellt blir föremål för översyn, har oftagenom en byråkratisk tillämpning hindrat att svenska företag fått möjlighetenatt utveckla nya produkter och få dem sålda såväl här hemma som i utlandet. Teknikupphandlinginnebär i korthet att olika myndigheter och storförbrukare köper upp nyatillverkningar och nya prototyper och ger dem möjlighet alt med ekonomiskt stödsnabbt utvecklas och på så sätt bli konkurrenskraftiga. Landstingen exempelvisskulle kunna betyda mycket för den svenska dataindustrin, om man samordnadesina uppköp och köpte upp en svensk produkt, som då kan visas upp som enreferensanläggning här i landet, när man sedan går ut för att skaffa kunder iutlandet. Landstingen skulle inte få en sämre produkt, men de skulle bidra tillatt ge den svenska industrin möjlighet att utveckla en datateknik, som vieljest köper ufifrån. Och vad kunde inte primärkommunerna betyda för attutveckla en industri baserad på svensk miljöteknik, vattenrening ochrökgasrening för att nu nämna några områden, om de metodiskt gick in för atthjälpa fram svenska produkter som de tror på. Dessa skulle då kunna utvecklasoch bli verkligt konkurrenskraftiga. Sammasak gäller staten, främst de statliga verken, som är stora upphandlare. Om enaktiv och framsynt teknikupphandling inom genomfördes, som ersatte denstelbenta och byråkratiska upphandlingsförordning som tillämpas, skulledetta få en utomordentlig betydelse för svensk industri som helhet. Likasåskulle en mera framsynt teknikupphandling genomförd av svenska företag medinriktning på svensk industri få utomordentlig betydelse för svensk industri som helhet. Om man vågade hoppas på att destörre svenska företagen antog denna inriktning, skulle detta få en oerhördbetydelse för tillkomsten och utvecklingen av ny svensk teknik och nyaprodukter. Vi föreslår därför att beslutar om dels ettanslag till på 15 milj. kr. som stödför teknikupphandling inom sjukvårdsområdet, dels ett anslag på 20 milj. kr.för att stimulera teknikupphandlingen där beställaren utgörs avindustriföretag. Detta var några korta kommentarer tillreservationerna 1-9 och 14-22 i näringsutskottets betänkande nr 64, till vilkajag ber att få yrka bifall. Övriga reservationer i detta betänkande kommer attkommenteras av min partivän . IndustripoUukens inriktning, m. m. AnL 7 (vpk): Timmen är sen, sett ur kammarensarbetsordnings synpunkt. Låt mig därför koncentrera mig till ett par speciellafrågor i det här stora komplexet, frågor som så att säga kan illustrera någrabrännpunkter i vad det handlar om. Jag börjar med att kommentera näringsutskottets betänkande64 om industripolitiken. Jag vänder mig då först till de borgerliga. Det heterpå ett ställe i regeringens proposition: "I-ländernas industriexpansionsett i ett makroperspektiv har följt ett relativt lugnt mönster." Harmonioch ett lugnt mönster - det är den borgerliga regeringens beskrivning av 75-100års industriell utveckling i den kapitalistiska världen. Då skulle jag vilja fråga den borgerligautskottsmajoriteten: Tycker ni att denna kamp om marknader och marknadsandelarsom har utspelats och som ständigt utspelas, som har lett till två världskrig,den maktpolitik som har utvecklats kring kampen om råvarutillgångar ochindustriella marknader och som från det stora kapitalets sida i land efter landhar lett till att fascistiska regimer upprättats, är ett tecken på harmoni ochett lugnt mönster? Tycker ni att utvecklingen i var ettexempel på en lugn utveckling? Där handlade det ju som bekant också om att fråndet tyska storkapitalets sida öka marknadsandelarna. Tycker ni att det är ettexempel på en lugn och harmonisk utveckling att man ,under större delen av och även nu har haft och har ett konstantunderutnyttjande i stor stil av den produktiva kapacitet som ligger nedlagd iden industriella utrustningen? Tycker ni att detta är en fruktbar ochmeningsfull verklighetsbeskrivning som kan vara utgångspunkt för en realistiskproblemdiskussion om industripolitik i dagens värld? Är det inte tvärtom så attvi måste lära av dessa kriser och sammanbrott samt av detta kroniskaunderutnyttjande för att kunna diskutera om den typ av utveckling som hittillshar rått är den i allom bästa, som det predikas från borgerligt håll? Detta är en samvetsfråga som jag vill uppta tilldiskussion, naturligtvis inte bara i detta sammanhang när vi har bråttom, utanmå den vila över sommaren så att vi kan återkomma till den i en mera fördjupaddebatt. Den andra punkten som jag skulle vilja ta upp tilldiskussion med de borgerliga gäller frågan om lovsångerna tillmarknadshushållningen. Industripolitikens inriktning, m. m. bortser från att ni inte alls definierar vad marknad ärför någonting och hur den förändras när de privata monopolen blir fler, närstora producenter kan styra och påverka marknaden, när den är fri iden gamla konkurrenskapitalistiska meningen. Jag bortser från det förtillfället. Jag skall ge ett enda litet exempel som kan vara pedagogisktvärdefullt för en vidare diskussion. - 1978 är det senasteåret för vilket industristatistik i bearbetad form föreligger, alltså densenaste tillgängliga tioårsperioden som vi kan överblicka - har den svenskabilindustrins produktionsvolym ökat med . har densvenska rälsfordonsindustrin nödgats minska sin produktionsvolym . Jagvill då fråga: Tycker ni i ljuset av de stora trafik- och miljöproblem, iljuset av den framtid som vi kan skönja på det viktiga trafik- ochtransportområdet att marknadshushållningen har lett till en särskilt förnuftigordning? Tror ni verkligen att det är bilindustrin som skall bli räddningen urkrisen, att det skall vara den stora lyckan och den stora framgången att ha tvåbilar per hushåll? Och tror ni att vi kan lyckliggöra även den övriga världenmed svenska bilar? Tror ni på detta orealistiska mål? Ser ni inte attdegenerationen och krympningen när det gäller rälsfordonsindustrin i självaverket är en fara för den nödvändiga omstruktureringen av det framtidatransportväsendet som alla förnuftiga människor inser måste ske? Detta som enillustration till marknadshushållningens förträfflighet. Jag går så över till de frågeställningar som har att göramed arbetarrörelsens ställning och framtida polifik i samhället i relationtill den industriella utvecklingen. Det är helt naturligt en diskussionsfrågamellan oss i vpk och socialdemokratin, alltså mellan de två arbetarpartierna. Den socialdemokratiska synen på industripolitik ärnaturligtvis inte uttömd med vad som står i de föreliggande betänkandena. Detär jag väl medveten om. Detär kanske bara brottstycken. Man frågar sig ändå:Vad är det som går som en röd tråd - om nu tråden kan betecknas som röd, detkan man diskutera - genom den socialdemokratiska filosofin i dessa betänkanden?Jo, det är försoning med storfinansen. Det är samarbete med storfinansen. Detär accepterande av storfinansens existerande maktställning. Det äröverläggningar och samtal med storfinansen om hur man skall ordna till det påindustripolitikens område . Det är nationella storprojekttillsammans med storfinansen. Och frågar jag: Är det det som skall varaarbetarrörelsens politik? Är det önskvärt, och är det realistiskt att tro, kan åstadkomma någonting den vägen? Socialdemokraternas talesman talar här om den industriellautvecklingen, som vi måste främja. Varför inte tala om vilken industriellutveckling det är som vi skall främja? Finns det bara en? Finns det bara densom storfinansen önskar? Finns det bara den som kapitalet eftersträvar? Är detinte dags för arbetarrörelsen att fråga; Vad för sorts industrialisering skallvi ha? Vad för sorts industrisamhälle skall vi ha, och på vems villkor? Vemskall ha makten över processen, och hur kommer den att se ut, beroende på vemsom har makten att styra den? Defrågorna ställer ni inte. Jag tycker att det på något sätt vittnar om ett ideologiskt tillstånd som icke är riktigt bra, för attuttrycka sig modest. Strukturfond vill ni ha. All right, det kan naturligtvisvara bra och praktiskt. Men man måste ju då också veta vilken struktur man villha på det industriella samhället för satsningarna av kapital. Det är dags förarbetarrörelsen att välja väg. Man måste äntligen se den sanningen i ögonenatt det inte finns någonting som talar för att storfinansens väg är denväg som arbetarrörelsen skall välja eller att samarbetet med storfinansen ärden politiska metoden att lösa den industriella utvecklingens många problem. Man borde i stället fråga så här - jag tror att det är högtid att man gör det på ett mycket skarpare och klarare sätt än tidigare; Finnsdet en annan form, en annan typ av industrialisering än den som hardominerat? Är det kanske så att skogsindustrin inte kan räddas genom att manriver ner ännu mera träd eller inför något slags tvångsavverkningsparagraf? Ärdet kanske så att vi har nått gränsen för uttaget av råvaror och att vi istället bör satsa på den kvalitativa sidan och dämpa råvaruexploateringen? Man bör också ställa sådana frågor som dessa; Är detnödvändigt att det bara skall finnas den typen av gaffeltruckar ivarutransporterna och i lastrummen som ställer till en förfärlig massa bulleroch som är ödesdigra och leder till olyckor? Går det inte att få fram andrakonstruktioner, som med bevarad effektivitet leder till något helt annat? Är det nödvändigt att rädda sysselsättningen iMalmöregionen genom att fanatiskt klamra sig fast vid att man måste ha en bilbrotill , så att vi kan föra in riktigt mycket privat biltrafik i deredan så svårt störda stadsmiljöerna? Är det räddningen ur krisen i de södraregionerna? Kan det tänkas att vi i stället för maskiner, som styckarsönder produktionsprocessen och som förvandlar arbetaren till ett bihang, kanfå fram maskiner, som kombinerar produktionsmomenten på ett helt annat sätt ochger utrymme för en skapande insats, som tar i anspråk fler sidor av människanspersonlighet och kapacitet än vad de nuvarande industriella processerna gör? Datorindustrin skall vi stimulera. Ja visst, men vilkendatorindustri och för vilket ändamål? Skall vi ha en datorindustri som är enkopia av den amerikanska och i själva verket bara någon sorts, maktpolitisktsett, maskformigt bihang till och de stora multinationella koncernerna?Eller skall vi ha en datorindustri som går in för att stimulera en ny typ avindustriell utveckling här på det nationella planet och uppbyggs efter det? Detär väldigt vitalt, för en datorindustri kan se ut på många olika sätt. Man kanfullfölja den nuvarande utvecklingslinjen att försöka proppa in så mycketinformation och kapacitet som möjligt på så små ytor på datorerna som möjligt.Men man kan också välja en utveckling som innebär att man plockar in litetmindre och mer måttliga mängder men i stället gör informationen, till sin formoch till sin mängd, så överskådlig att även den vanlige jobbaren därmed fårökad makt över produktionsprocessen. Detta måste vi diskutera. Försoning med storfinansen - erfarenheten visar vad detleder till när den skall vara grunden för en gemensam industripolitik mellanstaten och det privata kapitalet. Försoningen är ingen verklig försoning. Industripolitikens inriktning, m. m. Industripolitikens inriktning, rn. inte försona eld och vatten. De har för olika karaktär.Försoning leder bara till underkastelse under den som redan har den verkligaekonomiska makten. Det är därför dags att välja. Det är dags förarbetarrörelsen att välja eller arbetarna. Det är dags att väljaroll - ifall man vill vara utvecklingens lokomotiv eller dess släpvagn. Mådessa frågor ligga i arbetarrörelsen för en fördjupad debatt fram till valet1982. Jag går så över till att kort beröra detbetänkande som behandlar avtalet om svensk-norskt samarbete. Vänsterpartietkommunisterna har yrkat avslag på detta avtal. Nordiskt samarbete ärnaturiigtvis i princip någonting bra och positivt. Det kan visa sig ha mångafördelar. Ett ökat nordiskt samarbete, större enhet i på olikasamhällsområden är befrämjande för avspänningen. Det håller de båda storamaktblocken på avstånd från det nordiska utrymmet. Det är också så att det kanförhjälpa som neutralt land till att något skydda sig från att alltförmycket domineras av t. ex. EG. Den nordiska marknaden är en viktig och köpstarkmarknad.