prot · G40940 · 1980-12-31 00:00:00 — Men efter anförande föreföll det nödvändigt attlämna vissa uppgifter för att få litet större klarhet i det hela än vi fick avhans anförande. OswaldSöderqvist blandar ihop begreppen när han talar om att den alliansfria rörelseninte skulle vara neutral i krig. Det har jag inte resonerat om, utan vad jagtalade om var den svenska ståndpunkten, att vi alltid måste visa att vi äralliansfria för att vi skaU bli trodda, när vi hävdar vår neutralitet i krig.Detta gäller alltså sak. Jag har inte talat om hur den alliansfriarörelsen kommer att bete sig. Men en sak kan påvisas - det står också iutskottsbetänkandet -, nämligen att den alliansfria rörelsen efter hand harkonfronterats med de stora internationella tvistefrågorna. Sålunda har inomrörelsen rests krav på att medlemmarna skall ta ställning till frågor somkonflikten i , invasion i och Sovjetunionensinvasion i . Vad vi har sagt i utskottet är alltså att sådant kanhända. Då kan det bli svårt för den alliansfria organisationen att upprätthållasin alliansfrihet. Hur olika problem kan komma att utvecklas vet vi inte, menså mycket kan vi bedöma att sådana här situationer kan uppkomma. antyddeockså i mitt första anförande att det kan uppstå situationer där vi interiktigt vet hur den alliansfria rörelsen kommer att förhålla sig. Det skulle dåvara ganska obehagligt för att tillhöra organisafionen. Densvenska neutraliteten gagnas bäst av att vi hävdar vår alliansfrihet och ickeengagerar oss på ett sådant sätt att man behöver tvivla på att Sverigeverkligen är alliansfritt. Anf.44 (vpk): Det senaste anförandet av slår ytteriigare fast atthan anser att de alliansfria staterna i grund och botten inte är alliansfria.Enligt uppfattning kan man förvänta sig att de alliansfriastaterna i händelse av ett skärpt världsläge kommer att inta en annan attitydän vad som slås fast i deras stadgar och organisationsordning. Det är ettganska uppseendeväckande uttalande. Vi skall alltså inte tro på dessa ländernär de förklarar sig vara alliansfria, utan vi skall förvänta oss att kunna bliindragna i förvecklingar i samband med ett skärpt världsläge, om vi ansluteross fill dem. Det uttalandet tycker jag är väldigt avslöjande för TorstenBengtson. Jag hoppas att det inte gäller för hela utrikesutskottet. Anf.45 (): kan inte finna att jag i mitt anförande har gjortnågon bedömning av hur den alliansfria rörelsen beter sig eller av om den äralliansfri eller ej. Jag har inte yttrat mig om den saken. Vad jag harframhålHt är det som också står i utskottsbetänkandet, att det kan uppståsituafioner då det kan bli besvärligheter. I övrigt har jag inte uttalat mig. Utskottets hemställan bifölls med 297 röster mot 18för mofion 1979/80:480 av m. fl. 1 ledamot avstod från att rösta. 1980/81:10 omhandikappersättning 1980/81:11 omförfidspension 1980/81:12 omutlandssvenskars ställning inom socialförsäkringen Kulturutskottetsbetänkande /81:12 om det offentliga språket 1980/81:3 om affärsverkensintäkts- och kostnadsutveckling (förs. 81:4)1980/81:4 om ändring i lagen om felparkeringsavgift (prop. 1980/81:21)1980/81:5 om godkännande av IMCO-konvenfion om sjöfolks utbildning, cerfifiering ochvakthållning (prop. 1980/81:29) Onsdaeenden /81:9 om prov rörande maskiners och redskaps miljöpåverkan Vad utskotten hemställtbifölls. _g 13 § Intrång i nationalpark betänkande 1980/81:11 om intrång i Stora SjöfaUetsnafionalpark (prop. 1980/81:19). 46 PER (vpk): I betänkande nr 11 från jordbruksutskottet till innevarande riksmötebehandlas frågan om ett ytterligare intrång i nafionalpark.Det gäller nu att till spränga ut ytterligare entilloppstunnel, som kommer att gå parallellt med en redan befintlig och varsfunktion är att minska strömningsmotståndet och därmed fallförlusten vidtappning från Suorvamagasinet. Företaget har inte bedömts somföretagsekonomiskt lönsamt, men anses ändå böra genomföras av arbetsmarknadsskäl.Ingreppet i anses bli ringa och kommer att bli mest synligtunder byggnadstiden. Somanförs i motionen 1980/81:15 har redan tidigare gjort mycket bestämdauttalanden mot ytterligare ingrepp i landets nationalparker. Vpk-motionärernai detta ärende ställer sig givetvis helt bakom dessa, fidigareuttalanden. Anledningentill att vi nu motionerat med anledning av detta, i alla fall tämligenmarginella, ingrepp är att det ingår som ett första steg i ett planerat störreingrei)p, som skulle komma att kraftigt beröra sjön , nedströms Vietaskraftverk. Här kan det komma att röra sig om en sjösänkning, som får enbetydligt rhera ingripande verkan. Både fisket i sjön och framkomligheten översjön kommer att påverkas. Mot detta ingrepp finns ett betydande motstånd frånden lokala befolkningen, som visserligen är liten till antalet men ändå börtillförsäkras möjligheter att leva sitt liv som fidigare inom det aktuellaområdet i fjällvärlden. Mot bakgrund av tidigare ingrepp från sidakan deras oro inför steg två i nu aktuella byggnadsprojekt vara förståelig. Vadvi mofionärer främst vill markera är att bedömningen av steg två i Jaurekaskabör ske i sammanhang med det nu aktuella tunnelärendet. Vi har försökt visa attdet föreligger en klar risk för att man annars tillämpar ensteg-för-steg-metod. Först görs ett relafivt harmlöst ingrepp som går attacceptera, och litet senare görs ytterligare ett något större ingripande, somhar samband med och utgör fortsättning på det första ingreppet. I en sådanhändelsekedja kan ingreppet i en nationalpark gradvis öka, och det slutiigaresultatet skulle svårligen ha accepterats, om man fått ta ställning tillhelheten redan från början. Därför har vi yrkat på atti avvaktan på att kan ta ställning tiU hela ingreppet i StoraSjöfallets nationalpark bör beslut om etapp ett anstå och proposifionen sålundaavslås. En kraftig försening av det aktuella tunnelprojektet fill följd av ettsådant avslag borde inte behöva blir fallet, då ju effekterna av ettgenomförande av redan nu borde kunna anges. Vi vidhållersåledes vårt yrkande 1 om avslag på propositionen på den grunden. Vadsedan gäller yrkande 2 kan vi glädjande nog konstatera att utskottet gått ossfill mötes med en skrivning, som man föreslår att skall ge regeringentill känna. Den tillgodoser vad vi krävt i vårt yrkande. Det gäller ju att omriksdagen nu ändå beslutar bifalla propositionen, så skall detta beslut om etappett inte få påverka ett kommande beslut om etapp två i Jaurekaska. Det är ettklart besked på den punkten, och därför finns det inte anledning att vidhållakravet om bifall fill yrkande 2 i motion 15. Med det anförda yrkar jag bifall till mofion 1980/81:15, yrkande 1. Anf.47 HANS (): Den proposition som vi nu behandlar är ett typiskt exempel på denkronärtskockstaktik som visat sig så framgångsrik för förespråkarna avutbyggnaden av våra vattendrag. Man tar först ett blad, efter en fidytterligare ett, med mofivering att man utan detta andra blad inte kan fulltfillgodogöra sig det första, osv., osv. Ensamtär det nu aktuella projektet inte av någon större betydelse, det må varariktigt, men satt i samband med kronärtskockorna är det nog så allvarligt. Helanafionalparksidén förfuskas ju om man på det här sättet gör det ena intrångetefter det andra. Jagmåste tacksamt erkänna att utskottet kraftigt sagt ifrån att ett bifall tilldess hemställan inte får tillmätas prejudicerande betydelse för andra projektsom kan beröra . Det tråkiga är bara att man den dag vidareintrång blir aktuella kommer att precis som strunta i sådanauttalanden. Man kommer att, vilka domskäl vattenöverdomstolen än åberopar,hitta på nya mofiv för ingrepp. Nej,herr talman, vi måste återupprätta respekten för nationalparkerna. Vad som engång avsatts därtill skall förbli skyddat. Under inga omständigheter fårintrång ske på så lättvindiga grunder som . Av den anledningen skulle jag vilja yrka bifalltill min motion, men även om den inte är helt identisk med den som PerIsraelsson har talat för är den likväl inte mera skiljakfig än att jag anseratt vi för enkelhetens skull kan slå ihop våra två motioner. Jag kommer därföratt ansluta mig till Per yrkande. 48 (); Mot bakgrund av den oro för en framtida utveckling som uttalats imotionerna och här av deras talesmän tycker jag att det känns väldigttillfredsställande att utskottet enhälligt har kunnat skriva så starkt. Jaghänvisar till s. 4 i betänkandet, där utskottet säger ifrån att det har gjort "enhelt fristående bedömning, begränsad till skälen för och emot det nu föreliggandetunnelprojektet. Ett riksdagsbeslut i den av utskottet förordade riktningen bördärför inte kunna åberopas till stöd för ytterligare ingrepp inationalparken." Jag tycker nog att det är fel att som iförväg utgå ifrån att ett sådant riksdagsbeslut skall nonchaleras i framtiden.Det finns verkligen anledning att återupprätta inte bara nationalparkernasstatus utan också status och roll i sådana här sammanhang. Sedan är det ju litet underligt med de två alternativayrkandena i vpk-motionen. När det ena inte blir biträtt av utskottet och detandra blir det, då vidhåller man det första alternativet. För att spetsa tilldet litet vill jag säga att då har man garderat sig så att man under allaomständigheter kan ha ett eget yrkande, oavsett var utskottet hamnar. har vi inte kunnat ta hänsyn fill detta iutskottsbehandlingen, utan vi har efter omfattande studier, både före besöketoch under besöket i berörda områden, kommit fram till det ställningstagande somredovisas i betänkandet. Jag hoppas verkligen att framtida bedömningar skallvisa respekt för detta. Jag ber, herr talman, att få yrka bifall till utskottetsenhälliga hemställan. 49PER (vpk) replik: Det är riktigt, som säger, attutskottet har kunnat enas om en stark skrivning. Det har lett till att jag intealls vidhåller vårt yrkande 2 i motionen, som är ett andrahandsyrkande i densituation då proposifionen är bifallen. säger att det är litet underligt att vi idenna situation vidhåller yrkande 1. Så långt kan jag hålla med styrkan i yrkandet och orsakerna till att yrka bifall till detta harminskat något i och med att vi har fått en så bra skrivning när det gälleryrkande 2 att vi inte behöver stå kvar vid detta. Om man å andra sidan serdessa stegvisa ingrepp i nafionalparkerna som var inne på somen bakgmnd, finns det trots alla skrivningar en viss misstänksamhet,t. o. m. från riksdagsledamöter beträffande hur det kan komma att bli iframtiden. Därför tycker vi fortfarande att det är bäst att få en samladbedömning av alla de ingrepp som man kan tänkas tillåta i ett visst område. Dåkan det, som jag sade i mitt första inlägg, hända att man tar en annanställning än om man bedömer ett litet ingrepp i taget och undan för undanvänjer sig vid varje sådant litet ingrepp. Om man undan för undan vänjer ingreppen, kan man hamna i den situation som man säger sigvara i när det gäller området kring . Jag vill minnas attdet i propositionen står att det där har gjorts så stora ingrepp att man påden grunden överväger att bryta ut området ur . Detta ärbakgrunden fill att jag står kvar vid yrkande 1. 50 ()replik; De enda garantier som jag kan lämna för egen del - jag tror att detäven gäller utskottet i dess helhet - är att om det är vi som skall taställning till kommande förslag om nya ianspråktaganden av nationalparker, såmenar jag allvar med vad vi har skrivit. Och jag kommer på alla sätt att hävdadenna inställning från utskottets sida. Anf.51 PER (vpk) replik: Det är utmärkt att redan nu deklarerar att han vid eneventuell behandling av nya förslag om ianspråktaganden av nationalparker skallhävda den inställning som utskottet nu har och som om en stundsannolikt kommer att ansluta sig till. Utskottethar, enligt utskottsskrivningen, besökt det aktuella området. Som jag sade imitt första inlägg bor det i och för sig mycket få människor där. Men dessa ärmycket bekymrade över alla ingrepp i området. T. o. m. tunneln var de skeptiskatill. Men det förslaget "sväljer" de nog, då tunneln ändå inte kommeratt märkas så mycket när den blir färdig. Däremot var människorna mycketbetänksamma när det gäller den eventuella sjöregleringen i Jaurekaska. Dettafår vi se allvarligt på. Detjag i denna debatt ville få sagt var att det verkligen förhåller sig på dettavis. Även om människorna är få, skall vi visa förståelse för dem och respektför tanken bakom det förhållandet att det avsätts nationalparker här i landet iområden som är unika i vår del av världen. 52 (); Det kan förefalla som om mitt inlägg i debatten kommer som jästen efterdegen. Men jag får be om ursäkt för att jag inte var tillräckhgt uppmärksam -jag skulle ha anmält mig tidigare. Jag vill dock säga några ord i denna fråga. Jaghar läst propositionen, där det bl. a. står att man från naturvårdsverketssida alltmer överväger om den del av som vi nu diskuterar överhuvud taget skall anses vara nationalpark fortsättningsvis. Det har också sedanlänge varit min uppfattning att man skulle göra en operation i det syftet. Mennu gäller det alltså ett intrång i av enomfattning som jag tror är blygsammare än vad vi varit vana vid. Det framgårockså av utskottsbetänkandet att man har gjort den bedömningen. Fråganom en tredje tilloppstunnel till är inte ny - vi har haftden uppe tidigare. Jag har själv motionerat om den, och jag skall gärna mednågra ord motivera varför jag gjort det. Allade nedomliggande stationerna har betydligt större vattenföringsmöj-lighet änstationen vid nu har. Det har omöjliggjort en jämnarevattenföring i hela vattensystemet. Vi hävdade därför att en tredjetilloppstunnel skulle skapa fömtsättningar även för korttidsreglering med hjälpav de stora vattenmassor som finns i . På så sätt skulle vi nedomVietas kraftstation kunna eliminera svårigheter när det gäller fiske och isläggning och därmedstörningar i kommunikafionerna, genom att med hjälp av Vattenfalls:teknik-fcravattnet jämnare genom sjösystemet. Vihar alltså föreslagit detta, och i samband därmed talade vi om att man ocksåborde kunna bygga ut en effektstation i Jaurekaska, där man kundeta ut mycket stora effekter därest någon av de andra stora strömförsörjarnaskulle falla ur. Man skulle kunna göra detta i stället för att som varatvungen att släppa ner vattenmagasinen nedom väldigt hårt de gångerdet behövs en stark påspädning i elnätet. Förslagetom kraftstationen i Jaurekaska avvisades av alla möjliga skäl. Det alternativsom nu föreligger har vi och kommun betecknat som nästan vansinnigt.Det ger ingenting annat än en förstörd fors. Det ger inga arbetstillfällen. Detskulle möjligen marginellt öka effekten vid Vietas kraftstation. Vi har alltsåklart avvisat det alternativet. När man nu hävdar att de båda besluten skulleha fattats , så ställer jag inte upp bakom det. Skälet till det är attjag menar att det andra "bladet på jordärtskockan" - eller vad detkallades - inte alls skall komma till stånd. Mendei: finns, herr talman, någonting som man har gått förbi. Inte heller PerIsraelsson nämnde det, och det var märkligt. När utskottet besökte områdetdäruppe hade man, om jag minns rätt, överläggningar också med kommun,som poängterade nödvändigheten av att få sysselsättningstillfällen ianslutning fill den tredje tunneln. Inte ett ord har sagts om det. Jokkmokkskommun och de av anställda bergsarbetarna kommer att få en oerhörtbesvärhg, nästan omöjlig situation om Per skulle få gehör för sinmotion om avslag på propositionen om detta bygge. Att vpk säger nej tillförslaget förefaller bero på att man mera är nödd och tvungen fill det än attdet är grundat på sakskäl. Jagär därför nöjd med utskottets skrivning. Det ser ut som om vi skulle kunna fåen lösning som tillfredsställer de flesta parter och som dessutom medför- ochjag har ingenfing emot att man redan nu så starkt påpekar detta - att det inteskall komma till stånd någon utbyggnad av den av önskade sänkningenav kanalen och dammen i Jaurekaska som en automatisk följd av detta. Jag tyckeratt det är bra. Jag ber att få yrka bifalltill utskottets hemställan. 53 PER (vpk); nämnde att det inte sagts någonting om sysselsättningen.Men indirekt var jag nog inne på den frågan i ett inlägg. Jag sade att ettavslag på proposifionen inte borde behöva innebära någon nämnvärd förlängningav tiden för att fatta beslut, för hur det kommer att gå i fråga om Jaurekaskaborde vara ganska känt. Med detta menar jag att om man fördröjer genomförandetav den här tunneln länge, om man nu ändå skall ha en sådan, så är det olyckligtur sysselsättningssynpunkt. Det var detta jag ville antyda. Men jag tror inteatt det skall behöva bli så. Karl-ErikHäll sade att alternativet med sänkning av Langas genom en kanal medregleringsdamm var vansinnigt. Om vi hade haft klara besked i förväg, hade detju bara varit fråga om detta projekt, och då hade vårt ställningstagandekunnat bli ett annat, men så länge detta finns med i bilden vidhåller jag detställningstagande som jag tidigare motiverat. Anf.54 (): Jag skall inte förlänga debatten, men det är möjligt att jag undgickatt märka att Per indirekt - som han själv säger - nämndesysselsättningen. Men för mig, för kommun och för Vattenfallsanställda är den frågan så pass angelägen att jag faktiskt tycker att denförtjänar en mera framskjuten plats i den här debatten än vad den får genomnågot indirekt omnämnande av Per . Anf.55 (); Låt mig bara tillägga att utskottets skrivning inte får uppfattas somnågon sidovördnad när det gäller vikten av sysselsättningspolitiskabedömningar. Men sådana ingår faktiskt inte i jordbruksutskottetskompetensområde, och vi hade här att yttra oss om intrånget. Vi är emellertidfullt medvetna om betydelsen av de aspekter som lagt på frågan. Anf.56 (); Naturligtvis kan man uttrycka saken så, att detta inte ärjordbruksutskottets bord. Men nog borde det rimligtvis stå klart att därestjordbruksutskottet i intrångsfrågan skulle inta en annan ställning än den somhgger till grund för det man nu föreslår, så skulle det absolut ha haft enavgörande betydelse också för sysselsättningsfrågan. Den bör ändå vara med isammanhanget och ha den tyngd den rättmätigt förtjänar. Utskottetshemställan bifölls med 295 röster mot 19 för motionerna 15 av m.fl. i motsvarande del och 50 av . 4 ledamöter avstod från attrösta. 14§ Översyn av marknadsföringslagen betänkande 1980/81:13 om översyn av marknadsföringslagen. 57 (): Det är bistra tider för de svenska konsumenterna. Priserna stigersnabbare nu än , och kommer matpriserna att på nytt rusai höjden. Då går nämligen jordbrukspriserna upp och man slopar en del avlivsmedelssubventionerna. Hyrorna blir också allt högre, bostadsbi- 8Riksdagens protokoll 1980/81:38-40 dragen skärs ned ochmomsen har höjts. Vissa andra priser stiger också i snabb takt. Förkonsumenterna är det därför viktigare nu än att vända på slantarnaoch se till att ingenting slösas bort i onödan. Närkonsumenternas problem växer på detta sätt och allt flera får svårt att fåpengarna att räcka till, är det naturligtvis särskilt viktigt att samhälletställer upp för konsumentintresset. I detta läge har det beträffandekonsumentpolitiken tyvärr skett en klar attitydförändring inom borgerligheten. De borgerliga har visserligen inte heller tidigare varit några entusiastiskastödjare av konsumentintresset. Men mittenpartierna accepterade ofta dekonsumentpolitiska reformer som den socialdemokratiska regeringen genomfördeunder första . Så sent som sedanhade folkpartiregeringen en stor konsumentpolitisk konferens, där man betygadesin positiva inställning till en fortsatt aktiv konsumen tpolitiskreformverksamhet. Nuär situationen tyvärr annorlunda. Mittenpartierna har inordnat sig i ledet.Moderaterna har definitivt tagit över kommandot inom konsumentpolitiken. Vihar märkt detta i det förslag som kom från handelsministern, där manströk anslagen till den konsumentpolitiska studieverksamheten. Vi har ocksåmärkt det i den proposition som kom , där man aviserar ytterligarekraftigare nedskärningar för och dess verksamhet. a. avserman att helt dra in de forskningspengar sorn har haft tillsitt förfogande för att kunna driva en aktiv konsumentpolitik. Någon nykonsumentlagstiftning är i det här läget enligt borgerligheten knappast atttänka på. Handelsministernsinställning är i själva verket helt klar: konsumentintresset skalluppenbarligen pressas tillbaka. Pä Industriförbundets stora motkonferens den 25november - mot konsumentverk och konsumentlagstiftning - fick företagensmarknadsförare uppenbarligen de besked som de ville ha. Enligt tidningarna varStaffan anförande en lång uppräkning av kritiska synpunkterpå konsumentpolitiken och på statliga regleringar. Han utlovade inte hellernågra utökade arbetsuppgifter för . Den hnjendriver nu i regering och riksdag, och mittenpartierna är också innepå den. tidigare intresse för konsumentpolitik är, som detförefaller, helt bortblåst. Frånsocialdemokratiskt håll däremot kan vi inte acceptera en konsument-poHtisknedrustning. Tvärtom anser vi att det är speciellt viktigt att i av hårdekonomisk åtstramning för konsumenterna driva den konsumentpolitiskareformverksamheten vidare. Den socialdemokratiska reservationen, som syftartill en översyn och en förbättring av marknadsföringslagen, skall ses i detsammanhanget. Vi har föreslagit att man skall pröva möjligheterna att göraföretagens reklam och marknadsföring mer konsumentvänliga för att konsumenternadärigenom skall kunna göra bättre köp och få bättre stöd i en svår tid. Närdet gäller marknadsföringen är företagen av naturUga skäl inriktade på attmaximera den egna försäljningen och den egna vinsten. konstaterandeoch inget värdeomdöme. Det måste därför vara samhällets uppgift att bl. a.genom successivt skärpta krav i marknadsföringslagen göra reklamen ochmarknadsföringen alltmer konsumentvänhga. Närden socialdemokratiska motionen behandlades i utskottet hade ledamöterna två remissyttrandenatt välja på vid ställningstagandet. Det ena var yttrande, därdet förordades en översyn och en skärpning av marknadsföringslagen på vissapunkter i enlighet med motionen, plus några egna tillägg som man förde fram.Det andra var ett yttrande från Näringslivets delegation för marknadsrätt, ivilket yrkades direkt avslag på att man skulle gå vidare. Därmed kan vi barakonstatera att det inte blev något av det positiva meningsutbyte i utskottetsom vi hade hoppats på. Den borgerliga majoriteten valde i det här läget - manhade som sh Meddetta, herr talman, vill jag yrka bifall till den socialdemokratiskareservationen vid näringsutskottets betänkande nr 13. 58 (): beskrivning av de borgerligas intresse förkonsumentpolitik är helt felaktig. Jag menar att det är kolossalt viktigt attkonsumentintresset hävdas, och det gäller inte minst i dessa ekonomisktbesvärliga tider. Enligt vår mening är nog inte det bästa sättet att hävdakonsumentintresset att ha fler byråkrater och fler regleringar. I stället börvi, om vi vill hävda konsumentintresset, se till att vi återigen får fart pånäringslivet och skapar utrymme för reallöneförbättringar. Det är nog så av regleringar och av förbud snarare hämmar expansionskraften inäringslivet. Jag vill t. o. m. hävda, , att vi behöver färreutredningar. Även utredningar kostar pengar, och de är svåra att exportera. Motionenär ett utmärkt exempel på den socialdemokratiska regleringslusten, som jagtycker borde mattas litet grand under intryck av utvecklingen härhemma i och över huvud taget av hur verkhgheten ser ut. Visst kan viönska oss ännu bättre och ännu sakligare reklam, men är det då inte lämpligtatt försöka arbeta vidare med den lagstiftning som finns och vidareutveckla denpraxis som vi har? Detär inte heller riktigt att, som sade, utanvidare ställer sig bakom den socialdemokrafiska motionen. sägeri stäUet för sin del när det gäller ett mycket väsentligt inslag i denna motionatt det, om motionens förslag skulle följas, skulle uppstå mycket svåratillämpningsproblem och att och konsumentombudsmannen avstyrkerförslaget. Detär svårt att begripa vad motionärerna egentligen vill och hur motionärerna överhuvud taget ser på reklam. Enhgt motionärerna måste reklamen innehålla enbartfaktauppgifter.