prot · G409151 · 1980-12-31 00:00:00 — Detär inte minst bristen på konkreta förslag och ställningstaganden ipropositionen på dessa områden som var motiven till vårt förslag om enparlamentarisk kommission med uppgift att skyndsamt föreslå åtgärder sommöjliggör en kärnkraftsavveckling enligt folkomröstningsresultatet och enligtriksdagens principbeslut , Riksdagenkommer att besluta om att begära en parlamentarisk kommitté med dennauppgift och inriktning. understryker i sitt aktuella betänkandedet ansvar som vilar såväl på denna kommitté som påenergihushållningsdelegationen och regeringen att snabbt utveckla och förbättrasamhållets insatser för energihushållningen, elpolifiken och utvecklingen avframtidens energisystem, I förhoppning om att arbetet i dessa organ kommer attbedrivas skyndsamt och snabbt skall leda till konkreta beslut, som säkrar måletför energipolitiken, och med understrykande av vad vi framhåller i vårtsärskilda yttrande yrkar jag, herr talman, bifall till civilutskottetshemställan i betänkande nr 37, Riktlinjerför energipolitiken, m. m. Underdetta anförande övertog andre vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Riktlinjer för energipolitiken, m. m. AnL 48 (vpk); I kommunisternas motioner tillregeringens propositioner som behandlas har vi ägnat stor uppmärksamhet åtenergihushållningen, olika uppvärmningssystem och energisparandet. Vi har tagitupp två olika huvudaspekter på energihushållning; Först och främst gäller det att hålla nere den totalaenergianvändningen. Det kan man uppnå genom att göra industriprocesser,bostäder, bilar, hushållsmaskiner m, m, energisnålare på olika sätt, dels genomen fönufti-gare samhällsplanering, med exempelvis en bättre utbyggdkollektivtrafik, en tätare bebyggelse och mindre avstånd mellan bostad ocharbetsplats. Vidare gäller det att använda rätt energiform för rättändamål, El är en högvärdig energiform som är oersättlig i många sammanhang,bl, a, i motorer, vissa industriprocesser och belysning. Att använda el föruppvärmning av byggnader innebär däremot ett energislöseri. En utbyggnad avelvärme i stor skala låser fast oss i ett elberoende som tvingar fram ettbibehållande av kärnkraften eller en massiv utbyggnad av kolkondenskraft-verk. För att fullfölja det övergripande målet att så långt sommöjhgt göra oss oberoende av import för vår energianvändning är det nödvändigtmed en systematiskt organiserad energihushållning. Det har också understrukitsi åtskilliga inlägg här från talarstolen. Det gäller både industrisektorn,transporterna och övrigsektorn med bostäder, handeln m, m. Skall detta kunnagenomföras fullt ut, så krävs en planering, framför allt för de åtgärder somverkar först på . På den här punkten, herr talman, har vi frånvänsterparfiet kommunisterna varit och är kritiska då det gäller dennalångsiktiga planering. Vi menar att den på många punkter är alltförofullständig, alltför halvhjärtad. Det skulle vara till fördel om denna planering ocksåomfattade ett konkret angivet mål för högsta användning av varje energislag viden given tidpunkt. Först med en sådan plan för energianvändningen blir detmöjligt att med säkerhet och trygghet i energiförsörjningen kunna byta uthittillsvarande energikällor mot nya, förnybara, inhemska. Hushållning med energi innebär inte enbart detaljsparandei form av temperatursänkning, tätning av hus, införande av mer energisnål teknikdå det gäller maskiner osv. Det är också en fråga om hela samhällets struktur.Energislöseriet är f, n, inbyggt i hela vår tillvaro - även om man som individsparar energi - och det gäller därför att vidta samhälleliga åtgärder för attåstadkomma någon förändring. Styrmedlen talade bostadsministern senast om isitt inlägg. De instrument som behövs måste vara just en samhällelig plan,kompletterad med erforderlig lagstiftning. En framgångsrik energihushållning måste innehålla medelför styrning av industrin mot mindre energiintensiva sektorer, en kraftigutveckling av den kollektiva trafiken, en medveten och aktiv satsning påutveckling av spårbunden och vattenburen godstrafik, tvingande åtgärder förproduktion av energisnåla motorer, hushållsmaskiner osv. Detta är nödvändigtinte bara med hänsyn till att undvika ökad belastning på vår miljö - men det ärklart att ocksåden aspekten är vikfig, Iproposifionerna och i de utskottsbetänkanden som vi nu behandlar finns en radvärdefulla synpunkter på behovet av ett övergripande energihushållningsprogramoch inte minst på hur vikfigt det är att energihushållningsåtgärder inomsamhällets olika delar samordnas, planeras och avvägs. Det råder en storenighet, såvitt man kan uppfatta, på den här punkten. Men ett program skallockså genomföras, och det räcker inte med förlitan på att sfigandeenergipriser, eventuellt kompletterade med viss beskattning, leder fill avsettresultat, Informafion, rådgivning och utbildning är viktiga, och ekonomisktstöd för konkreta sparåtgärder bör ha en viss effekt. Enverklig plan för att åstadkomma bestående resultat i fråga omenergihushållningen måste dock ges någon form av bindande karaktär och stödjasmed erforderlig lagsfiftning. Till detta har många invänt att vi inte skall haytterhgare tvångsåtgärder och ytterligare lagstiftning på detta område. Jagtror att vi som har följt dessa frågor nog måste varaöverens om att erfarenheterna och de relativt små framsteg som har gjorts dådet gäller hushållning och sparande på detta område klart och tydligt visar attdet måste fill någon form av tvingande åtgärder. Vi måste få någon form avlagstiftning som gör det möjligt att effekfivt följa upp detta. Erfarenheternahitfills har visat att frivilliga överenskommelser om energibesparing inte gertillräckhg effekt. Då det t, ex, gäller att få ner energiförbrukningen ibefintlig bebyggelse har visserligen vissa resultat uppnåtts, men man kanknappast påstå att åtgärderna bedrivs riktigt systemafiskt. Det är alldelesnödvändigt med en starkt ökad takt. Byggnadsnämnderna bör exempelvis fåmöjlighet att ingripa då det gäller energiförsörjningen, och tvingandebestämmelser behövs för att ge kommunerna möjligheter att åstadkomma planeradeoch nödvändiga energibesparingar. Inomindustrin finns motsvarande problem. En samhällelig strävan att begränsaenergiuttaget finns givetvis, men det gäller att få en industristruktur som påen gång begränsar energianvändningen, hushållar med våra naturresurser, germeningsfull sysselsättning och är skonsam mot miljön. Skall alla dessa kravfillgodoses behövs ett organ, en styrmekanism. Ett sådant organ kunde inom denindustriella sektorn ha formen av en koncessionsnämnd, såsom vi från vänsterpartietkommunisterna har föreslagit- Dådet gäller värmeförsörjningen finns en uppenbar risk att en stark ökning aveluppvärmning i skilda former kan försätta oss i ett besvärligt tvångsläge. Dethar flera talare berört och varnat för. Det säkraste och snabbaste sättetatt minska vårt oljeberoende är en övergång till andra bränslen. Därvid börinhemska bränslen prioriteras. Att snabbt introducera fasta bränslen i form avflis, pellets eller briketter av torv eller biomassa är möjligt och önskvärt avflera skäl. Försörjningstryggheten ökar och åtminstone på litet sikt är det enlösning som också medger bästa hushållningen med våra resurser. Rikdinjerför energipolitiken, m. m. Rikdinjerför energipolitiken, m. m. Vi föreslår därför från vpk:s sida enenergihushållningslag som ger de styrmedel som krävs för att garanteragenomförandet av energihushållningsplanen. Viföreslår också en särskild garantera en industriellutveckhng som fillgodoser kraven beträffande hushållning med råvaror, energioch miljö. Dentidigare regeringen betonade att priset på energi är det mest centralastyrmedlet. Energiskatt gör det möjligt för staten att påverka priset. Hittillshar energiskatten inte varit ett energipolifiskt styrmedel. Exempelvisbeskattas inhemska bränslen dubbelt så mycket som importerad olja och tiogånger så mycket som importerat kol. Ytterligare exempel är att storförbrukareinom industrin har helt eller delvis sluppit ifrån skatten. Beträffandeenergiskattens utformning pågår en utredning, I direktiven föreslås bl, a, attenergiskatten överförs till mervärdeskatt. Det leder till att handel och industriinte behöver betala någon energiskatt, eftersom moms flyttas över till de varorsom företaget producerar eller levererar. Då har man misslyckats medenergiskatten som ett styrmedel i det här avseendet. Taxorför el bestäms både till nivå och struktur av energibolagen själva, ärelskatten en helt rörlig avgift hos konsumenten, och därför är densparsfimulerande. Ändras elskatten till moms blir den rörliga kostnadsandeleni eltaxan mindre och därför mindre sparstimulerande, Vpk:sförslag för att få en utjämning av energiskatten går ut på att ta itu medproblemet med inhemska och importerade bränslen. Viföreslår också att det inte skall bli några skattelindringar för de mestenergikrävande industrierna. Viföreslår vidare att energiskatten skall utformas så, att den skaparhushållningssfimulerande el-, fjärrvärme- och gastaxor med en stor rörligkostnadsdel och en liten fast kostnadsdel. Den konventionella, högtempererade och storskaliga fjärrvärmenförsvårar de ekonomiska förutsättningarna för hushållningsåtgärder, solvärmeoch värmepumpar. Den konventionella fjärrvärmen passar bäst för användning avkol och kärnfjärrvärmelösningar. De långsiktiga energipolifiska målen uppfyllsbättre i småskaliga system, ett slags närvärmesystem som har börjat diskuterasunder . Vi har i vår motion också tagit upp frågan om ett sådantnärvärmesystem och sagt att utgångspunkten kan vara en värmecentral somförsörjer ca 50-500 lägenheter. Sådana centraler finns och kallas dåför blockcentral, grupp-eller kvarterscentral, I de mindre fjärrvärmesystemenär det lättare att åstadkomma lågtemperaturnät, vilket ekonomiskt gynnarinförandet av solvärme- och värmepumpsteknik samt bättre tillvaratagande avlokal spillvärme. Närvärmesystemetbygger på att det skall komma fill användning i en grupp av hus som inte ärstörre än att invånarna själva kan förstå och administrera värmeförsörjningen,I sin egen närhet har man också större förutsättningar för att kunna användalokala resurser på ett miljövänligt sätt. Detta kan ge förståelse för begreppsom överkonsumtion och livskvalitet. som brukande och missbrukande. Närvärme är ett mindresårbart system än ett stort fjärrvärmesystem. Hela städer eller stadsdelar slåsinte ut, om en närvärmeenhet havererar. Exempel på det storskaligafjärrvärmesystemets nackdelar fick vi , då de boende iBotkyrka kommun utanför fick uppleva problem som kan uppstå. Genomett haveri på fjärrvärmesystemet blev bostäder, affärer, skolor och industrierutan värme i . Det fanns inga grannar att gå till, inga andra skoloratt ha undervisning i osv,; alla hade lika kallt, I en närvärmecentral kan man dessutom använda flerasorters bränslen, t, ex, biomassa, gas och olja. En närvärmecentral är alltsåinte heller beroende av en enda energileverantör, saknas organisatorisktstöd för närvärmetekniken, och energipropositionernas förslag ökar inte utansnarare minskar dess möjligheter att introduceras. Vpk föreslår att en"närvärmegrupp" eller motsvarande bildas inom energimyndigheten meduppgift att på allt sätt stödja närvärmeidén. Vi vet att andelen småhus med elvärme harökat starkt och att av antaletnybyggda småhus f, n, förses med elvärme. har installation avvattenburna elvärmesystem blivit vanligare, mot att det tidigare så gott somuteslutande installerades direktverkande elvärme med elradiatorer. Denutveckling som skett är i och för sig bra och visar att det är möjligt att fåfill stånd förändringar, som i och för sig innebär mindre bindningar videluppvärmning . Frågan om direktverkande elvärme har varit föremål fördebatt, bl. a. i , och den spelade som bekant en storroll i debatten som föregick folkomröstningen om kärnkraften. De som stöddelinje 2 och 3, som tillsammans samlade av rösterna, gjorde det bl. a.mot bakgrund av utfästelser om förbud mot direktverkande elvärme ifillkom-mande bebyggelse. kommunisterna har vid flera tillfällenföreslagit att direktverkande elvärme skulle förbjudas, men att dispens skullelämnas där annan uppvärmning inte är lämplig. Fortsatt installation av elvärmei bostäder, fritidshus och lokaler måste begränsas främst av två skäl. Delsinnebär denna användning av elektricitet ett slöseri med högvärdig energi, delsleder utbyggnad av direktverkande elvärme till minskad framtida frihet i valetav energikällor för uppvärmning. berörde i sitt inlägg just problemet medden direktverkande elvärmen, och propositionens och utskottets förslag i dettaavseende är tyvärr så uppmjukade att det som en stor majoritet tidigare ansettvara nödvändigt beträffande restriktioner för direktverkande elvärme och eluppvärmningöver huvud taget nu inte föreslås bli genomfört. Propositionens förslag omikraftträdande , liksom om skärpning av villkoren fördirektverkande elvärme , är också ofillräckhga. Vpkvidhåller tidigare ställningstagande och menar att bl. a. . den utredning somelanvändningskommittén genomfört, och som regeringsförslaget i stort settutgått från, ger fillräckligt underlag för ett beslut om 11 protokod 1980/81:150-151 Riktlinjer för energipolitiken, m. m. Nr 151 förbud, med vissa undantag, mot fortsatt installation avdirektverkande A A elvärme. 26 mai 1981 regeringspropositionen framhåller förutvarande energiministern att han anser detvara rimligt att sträva efter att utbyggnader av nya vattenkraftsta- Rikdi ier för p ipr ''°"'' motsvarande ett produktionstillskott av inleds underQ'nol't'kp m m , utöver redan pågående eller beslutadeutbyggnader. Vihar för vår del ansett att denna slutsats inte är rimlig, dels mot bakgrund avdet förväntade elöverskottet , dels eftersom man utgått frånfelaktiga förutsättningar. Osäkerhetenbeträffande normalårsproduktionen vid landets vattenkraftverk gör att alltfördetaljerade uppgifter om denna produktion inte kan läggas till grund förriksdagens riktlinjer om den fortsatta vattenkraftsutbyggnaden. Vi har konstaterat att detstora elöverskottet bör göra att det somrar blir gynnsamt attsatsa på effektiviseringar. Energiministern uttalar sig allmänt välvilligt omeffektiviseringar, men vidtar inga åtgärder för att stimulera till sådana. Vimenar att det innebär en kraftig underskattning av möjligheterna tillenergivinster i samband med effektiviseringar av befintliga vattenkraftverk.Propositionsskrivaren och utskottet räknar nu med ett tillskott på ca 1 TWhgenom effektiviseringar , medan vi menar att dettaenergitillskott med hjälp av styrmedel åtminstone bör kunna fördubblas fill ,Mot bakgrund av det väntade elöverskottet somrar bör enlämplig åtgärd vara att de kraftbolag som genomför effektiviseringar underdessa somrar får stöd av staten i form av ersättningskraft från ,motsvarande av den energiförlust som resp, bolag åsamkas på grund avvattenspill förbi sitt kraftverk i samband med ombyggnad av kraftstationerna. Vivill,också framhålla att vattenkraftsutbyggnaden , mot bakgrundav det förväntade elöverskottet, bör begränsas till okontroversiella projektsamt effektiviseringar av befintliga vattenkraftverk. Erfarenheterna då det gäller vad som tas upp i proposition 133 omenergihushållning i bebyggelse visar på stora brister i hushållningsprogrammet.Kommunerna föreslås inte få de befogenheter och möjligheter som enligt våruppfattning behövs för att genomföra en effektiv energiplanering och eneffektivare energihushållning, Ipropositionen talas om att den kommunala energiplaneringen skall ske utifrån enhelhetssyn och om vikten av samordning mellan planerna för energitillförsel ochenergihushållning med koppling till kommunala bostads-försörjningsprogram ochden fysiska riksplaneringen. Det har också flera personer uppehålHt sig vid.Även här går regeringen förbi konkreta förslag genom att hänvisa till arbetetmed bl, a, den nya plan- och byggnadslagen. Trots att de tekniska ochsamhällsekonomiska förutsättningarna för ett kraftigt ökat energisparandekonstateras föreligga, har man varit mycket blygsam då det gällersparmål, och det talas allmänt om att sparmålet kan höjas utan bestämda konkretamålsättningar. heten har i stort settformulerats som riktmärken. Dethar enligt vår mening inte fillräckligt klargjorts att både svenska och -den internationella erfarenheter klart visar att det kostar mindre att spara en enhet energi än att tillföra motsvarande enhet, Vpkdelar många av de uppfattningar som redovisas då det gäller en RiitUnier förener-systematisk inventering av fasfighetsbeståndet genom medverkan av kom-oipolitiken m m munerna, planmässiga förelägganden till fasfighetsägarna attvidta bestämda åtgärder för bättre hushållning, osv. Men vi beklagar avsaknadenav vad vi menar är ordentliga förslag. Vi är överens om att förslagen attupphöra med de stora bidrag som utgår till ohka fasfighetsägare är bra ochnoterar att regeringen nu anammat fidigare vpk-förslag om enbart gynnsammalånemöj-Hgheter, eftersom åtgärder som vidtas, snabbt blir lönsamma för ägarna. Beträffandede förslag som nu föreslås anta vill jag , herr talman,anföra att inriktningen och omfattningen av energisparverksamheten bör bli deni vpk-mofionerna förordade, dvs, ambifionsnivån bör vara högre, planerna ges enkonkretare utformning och konkreta målsättningar uppställas för verksamheten.Vidare bör det slås fast att verksamheten skall förankras i kommunalabostadsförsörjningsprogram och energiplanering, innefattande bl, a,markreservafioner för solvärmeanläggningar m, m. Kommunerna måste gesordentliga styrmedel för att underlätta genomförandet av ett kraffigt ökatenergisparande och förhindra en onödig energiförbrukning. Jagyrkar bifall tifl vpk-motionen som behandlas i de betänkanden som är uppefill avgörande, Den diskussion som förs i kammaren känns betryggande -både BirgittaDahl och säger att många av de förslag, synpunkter och åsikter somde på ett fidigt stadium fört fram nu har anammats av regeringen och finns medi regeringsförslagen, och därför är de till stora delar mycket nöjda. Det kännsbra att vi har lyckats komma till en sådan samstämmighet med fortsättning påenergisparverksamheten - den verksamheten är avgörande för att vi skall klarade övriga målen i energipolifiken. Dethör väl fill saken att man alltid litet grand överdriver sin egen betydelse ochinverkan på de förslag som framläggs. Det gäller också de förslag som det nuskall fattas beslut om. Jag tycker vi kan bortse från det och konstatera attdet finns en god grund att jobba vidare på. Jaganser det självklart att den parlamentariska kommitté som skall tillsättas kan ta upp väsentliga frågor som har betydelse när det gäller kärnkraftsavveckhngen. Det är klart att energisparverksamheten har en avgörande betydelse när det gäller både det kortsiktiga och det långsiktiga målet, Å andra sidan ärdet naturiigtvis viktigt att kommittén inte tyngs även mängd uppgifter som med fördel kan hanteras av energihushållningsdelega- fionen, där bl, a, styrmedelsfrågan är mycket aktuell - man jobbar intensivt -3 Riktlinjerför energipolitiken, m. m. med den - och därnaturligtvis också frågor om elanvändning och annat kan tas upp. Detär självklart att samhället har ett övergripande ansvar för energipo-hfiken.Det är därför som vi i olika sammanhang diskuterat vilkamål vi skall ha för energipolitiken och vilka instrument vi skall använda föratt genomföra dessa mål. Det är då naturligtvis intressant också vilkainstrument man använder. Samhällethar ställt stora resurser till förfogande för forskning, experimentverksamhet,utbildning på alla nivåer och av alla typer av yrkesgrupper i samhället, information,stödsystem, prisinstrument osv. Enförutsättning för att man över huvud taget skall kunna göra någonting är överallt har kunnigt folk till förfogande som har insikt om problemen ochsom kan plocka fram tänkbara lösningar. De potentialer av olika styrmedel ochhjälpmedel som jag här har räknat upp bör naturligtvis utnyttjas innan man tartill administrafivt tvingande bestämmelser, som får till följd ökad byråkratioch ökade kostnader, Hitfills har det varit en kraftig uppbyggnad av kunskapernahos byggare, förvaltare, tekniker, kommunala rådgivningsmän, besiktningsmänosv. Det har också varit en fråga om att skaffa oss kunskap om de lönsammasteåtgärderna, hur de bästa kombina-fionerna skall se ut för att vi skall få utden bästa effekten av satsade pengar. Vi har också varit angelägna om attåtgärderna inte skall dra på oss nya problem med exempelvis hälsorisker, olikatekniska problem till följd av alltför täta hus osv. talar om planering och samhälleliga styrinstrument upplever jagdet som att han vill ha en planering för planeringens egen skull. Har man enplanering och administrativa styrmedel som inte är fyllda med innehåll och sominte bygger på kunskap om och erfarenhet av vad som behöver göras, blir denplaneringen och de styrmedlen utvecklingshämman-de. Fråganom styrmedel är viktig och har en avgörande betydelse. Om det behövs starkarestyrmedel för att uppnå målen för sparverksamheten, skall vi inte tveka atttillgripa dem. Men vi bör se dem som en praktisk genomförandefråga och inte somen fråga om att man på något sätt skall bevisa att man har en positivareattityd till sparverksamheten som sådan än företrädare för andra partier har. AnL 50 ()replik; Jag har redan i mitt tidigare anförande givit uttryck för att visocialdemokrater tycker att det är positivt att vi nu i stora stycken har engemensam grund för det fortsatta arbetet. Det beror på två omständigheter. Fördet första har vi faktiskt fått gehör för synpunkter som har avvisats- ibland i ganska avståndstagande och t, o, m, hånfulla tonfall. För det andrahar vi fått gehör för kravet på en parlamentarisk kommitté som skall utföra detarbete i en rad viktiga frågor som vi tycker redan borde har Om det hade gjorts, hade vi nu stått oss Nr 151 'bättre. På alla områden har viinte samma uppfattning. Vi delar naturligtvis inte den principiellt hållnafrivilliglinje och tilltro fill marknadskrafterna som genomsyrar båda deproposifioner som vi behandlar , propositionerna Rikdinjer för ener-90 och133, Vi anser att det redan nu är klart att det behövs mer av styrmedel,gipolitiken m m en effektivare lagstiftning, en effekfivare elpolitik. Men vierkänner att eftersom en del av det praktiska utredningsarbetet, som borde hagenomförts i , inte har kommit till stånd krävs det nuytterligare någon fid för att utföra det. Vi förlitar oss på den goda viljanhos samtliga partier -åtminstone hos en majoritet av partierna - och tror attdet arbetet nu skall komma till stånd. Densom uppmärksamt läser civilutskottets betänkande skall också finna attutskottet inte skriver under på allt som står i propositionen, t, ex, de ganskautförliga skrivningarna där om tilltron fill marknadskrafterna, utan tvärtombetonar allvaret i att det fortsatta arbetet nu leder fram till konkreta beslutoch åtgärder som kan säkerställa att målet för energipolifiken fullföljs, AnL51 (vpk) replik: Jag vill gärna understryka att det finns väldigt många bra förslag, sombostadsministern också har uppehålht sig vid. Men jag vill upprepaatt de förslag som finns inte har följts upp med konkreta anvisningar om hur deskall genomföras. Om man plockar ut några av de förslag som har skissats på dethär området och börjar fundera över hur man snabbt skulle kunna genomföra democh få resultat, stöter man genast på hinder av olika slag, hinder som man börundanröja genom bindande föreskrifter och viss förändring av lagstiftningen. Dethandlar alltså inte om planering och styrmedel för planeringens och styrmedlensegen skull. Det finns oerhört mycket erfarenheter och kunskaper på det härområdet ute i kommunerna, bland allmänheten och bland hyresgäster ochfasfighetsägare, som man naturligtvis skall ta vara på.