prot · G409156 · 1980-12-31 00:00:00 — Medsådana förändringar avser jag givetvis främst ett kraftigt ökat bostadsbyggandemed inriktning på flerfamiljshyreshus i allmännyttig regi, ett stopp för demycket stora ökningarna av byggnadskostnaderna och ett slut på den tilltagandehyresutplundringen. De åtgärder som regeringens och utskottsmajoritetensförslag till förändringar beträffande mark- och konkurrensvillkoren ochbostadslånen innehåller är dels mycket marginella, dels av den karaktären attdet är mycket osäkert om de över huvud taget får några positiva effekter. På lika goda, ja, enligt min uppfattning på betydligtstarkare grunder kan man anta att de åtgärder som regeringen föreslår kan få ihuvudsak negativa effekter. Med negativa effekter menar jag då att de kommeratt bidra till att ytterligare urholka och försämra samhällsinflytandet tillförmån för privata vinstintressen bland markägare och byggnadsentreprenörer.Självfallet blir detta till nackdel för kommunerna och förbostadskonsumenterna, för bostadslösa ungdomar, för dem som fortfarande bortrångt och dåligt och för en socialt inriktad bostadspolitik. Förslagen tillförändringar av markvillkoret och den särskilda markprisprövningen kanexempelvis knappast förenas med strävanden att underlätta för kommunerna attplanera och säkra mark för bostads- och samhällsbyggandet på rimliga villkor. Däremot skulle ett genomförande av vpk-förslagen om lånför kommunala markförvärv verka stimulerande på bostadsbyggandet ochsträvandena att hålla kostnaderna för bostadsbyggandet nere, och det skullebidra till att förbättra situationen då det gäller kommunernas möjligheter attfinansiera erforderliga markförvärv. Vi har från vpk i detta sammanhang upprepat vårt krav omatt möjligheten till markförvärvslån skall kvarstå även efter utgången av innevarandebudgetår och att villkoren för lånen skall förbättras. Ett genomförande avvpk-förslagen skulle utan tvivel få betydligt gynnsammare effekter när det gäller attkomma till rätta med en del av problemen på bostadsmarknaden än vadregeringsförslagen kan få. Det påstås nu att det inte finns pengar för att göra någraordentliga insatser för en förändrad - och förbättrad - bostadspolitik i linjemed vad en mycket bred opinion inom och utom hyresgäströrelsen kräver. Sant äratt ekonomi inte är den bästa. Men sant är också att stora ekonomiskaorättvisor föreligger, bl. a. mellan dem som äger sina bostäder och dem somhyr. Det är fortfarande så, att de subventioner som enbart via ränteavdragengår till småhusägarna skulle räcka till att betala hyran för alla hyresgästerhos allmännyttan. En mindre omfördelning skulle räcka till det mestangelägna, nämligen ränte- och amorteringsfria lån till nyproduktionen iallmännyttan samt nya underhållslån - eller bidrag. En mindre omfördelningskulle räcka fill att stoppa hyreshöjningarna generellt och sänka hyrorna inyare hus till en nivå som motsvarar en socialt acceptabel hyra. Vpk kräver som bekant en omfördelning av det statligastödet från ägarsektorn till de allmännyttiga bostadsföretagens hyresrätter.Omfördelningen måste vara så stor att övervältringen av nyproduktionens hyrorpå hyresgäster i äldre hus kan avvecklas och att hyran i nyproduktionen blir-som jag sade - socialt acceptabel. Jag har i tidigare sammanhang sagt - och jag upprepar -att bostadsbyggandet är alltför lågt, ja, att det är katastrofalt lågt motbakgrund av den situation som råder på bostadsmarknaden. Det lilla som byggs ärdessutom till stor del olämpligt, bl. a. av kommunalekonomiska skäl. Jag avserdå de stora satsningar som gjorts och som alltjämt görs på småhusbyggandet ochstora småhusområden. Så länge huvuddelen av de statliga bostadssubventionernakanaliseras till småhusägarna är det svårt att åstadkomma någon förändring. Hyrorna i nybyggda och nysanerade hus är nu snabbt på vägatt spränga 300-kronorsvallen, dvs. per kvadratmeter och år. Detbetyder att hyran för en tvårummare snart utgör av en industriarbetarlön i stället för de som tidigare utgjortett slags norm, eller de högst som med hänsyn till ökade skatter ochpålagor av olika slag borde vara det tak som hyrorna inte borde överstiga. Jag har med vad jag anfört velat riktauppmärksamhet på en del av de väsentligastéproblemen på bostads- ochhyresmarknaden och hur man måste försöka lösa dem. Vpk har i tidigaresammanhang föreslagit ett betydligt högre mål för bostadsbyggandet och en annaninriktning med sådana ändrade förutsättningar och villkor för finansieringensom skulle sfimulera bostadsbyggandet och ge lägre hyror. I anslutning tillpropositionen om stimulansåtgärder inom bostadssektorn har vi upprepat en delav dessa förslag och dessutom föreslagit att de i och för sig otillräckligaåtgärder som regeringen föreslår skall gälla hela vårt land, alltså ävenStockholms län. Jag kan i det här sammanhanget kort och gott instämma med vadOskar sade beträffande den frågan. Som konkretakortsiktiga stimulansåtgärder utöver regeringens förslag har Mark- och konkurrensvillkoren för statliga bostadslån,m. Mark- och konkurrensvillkoren för stadiga bostadslån, m.m. vi för deallmännyttiga bostadsföretagen angett följande: Bostadslånenundantas från årlig upptrappning av räntenivån. Underhållslånoch hyresförlustlån behålles och återinföres. Särskilt stöd iform av ränte- och amorteringsfria lån för att täcka ökade kostnader jämförtmed införes. Mervärdeskattenpå bostadsbyggande och sanering/ombyggnad av befintliga bostäder slopas. Gemensamt för de olika vpk-förslagen då detgäller bostadspolitiken är beträffande kortsiktiga, snabba åtgärder för atträtta till de största bristerna ett riktat statligt stöd till de allmännyttigabostadsföretagen. Det är, som vi ser det, den enda möjliga framkomliga vägenom man verkligen vill åstadkomma förändringar/förbättringar för hyresgästernasom får någon avgörande betydelse. På måste sådana villkor skapasatt nyproduktion, sanering och ombyggnad av bostäder kan ske i tillräckligomfattning och ge en god miljö. Men den enda garantin för en brabostadsförsörjning med låga hyror, god miljö och verkligt boendeinflytande ärökade samhällsinsatser och samhällsägda bostäder. Det innebär också att detmåste föras en hård och konsekvent kamp mot privata mark-, finans- och byggintressensvinst- och spekulationsbegär. Jag beratt få yrka bifall till vpk-motionerna 2199 och 2201. 97SVEN (): Det som nu skall votera om ibetänkande 40 gäller i första hand några justeringar av och temporära ändringari det s. k. markvillkoret. De ändringar som regeringen föreslår tycker jag ärmycket måttliga och inte särskilt ingripande. lägger uppargumenteringen som om det gällde markpolitikens mest centrala grunder och somom ett politiskt vägval skulle stå för dörren som påverkar allas vår framtid.Så är det naturligtvis inte, långt därifrån. Med all respekt förbostadsministerns proposition 194 måste man ändock säga att den handlar om marginellating närdet gäller markvillkoret. Den handlar i den delen om förenklingar ochom att ta bort dubbelregleringar som finns . Den handlar om att ta bortkrav vilka, som vi ser det, inte medför någon praktisk nytta. Jag tycker att viinte skall tappa det perspektivet när vi diskuterar den här frågan vidare. Vad är det nu som reservanterna egentligen säger? Får jagbörja med förslaget om att slopa markvillkoret i saneringsområden.Reservanterna argumenterar efter två linjer. Den ena linjen är att markvillkoret i den här delen harstor praktisk betydelse, fast det inte märks och inte kan mätas. Att det hardenna stora betydelse beror på att trodde att det skulle bliså. Reservanterna byter här glatt ut färskt vetande mot gammal tro. Den andra linjen i argumenteringen är att kommunerna,eller i varje fall några av dem, inte tilltros att klara sin roll. Det ärenligt reservanterna tryggare att falla tillbaka på länsbostadsnämndens makt idispensfrågorna. är det ju så i saneringsområdena att kommunens yttrandeockså över markvillkoret i praktiken avgör om det skall ges dispens eller inte.Det andra som skulletala för reservanternas åsikt är väl att det kan vara lättare att få en separatprövning av markvillkoret än att få ett partiellt beslut i motsvarandesakfrågor, om markvillkoret tas bort. Det här är väl i alla fall frågor som detskulle vara möjligt att lösa inom - om det nu finns någotverkligt behov av regler på den här punkten. Summan av regeringsförslaget i den här delen är alltså tar bort markvillkoret i saneringsområden i de delar där det inte visat sigha någon praktisk effekt. Man anvisar en annan väg för kommunen att bevaka sinaintressen i de övriga fallen. Detta kan knappast kallas för någon principielländring i inställning till de här frågorna. Det är inte ett större ingrepp änatt det också skulle ha kunnat göras av en socialdemokratisk regering medpraktiskt inställda ledamöter. Då hade man ju inte känt det principiellatrycket att opponera mot något. Det andra förslaget om de styckebyggda småhusen iexploateringsområden borde vara än mindre kontroversiellt. Förslaget ärtemporärt och gäller bara lån som beviljas under /82. Det gällerdessutom bara lån till styckebyggen där säljaren fått med någon klausul sombinder köparen på något sätt i upphandlingen. Det kan knappast vara så särskiltmånga som avses. Vi skall också komma ihåg att vi har en mycket kärv marknadför de styckebyggda småhusen. Det finns inte den köpare som inte har dettaklart för sig och också utnyttjar situationen. Det är inte risken förfördyringar som saken gäller i första hand. Där har vi ju lånebestämmelser somsätter ett lånetak och en högsta kostnad dessutom. Allt detta håller tillbakapristrycket. Det som det handlar om är att vi inte skall begära att kommunernamåste engagera sig så starkt i styckebyggandet på grund av just markvillkoret.Kommunerna har ju möjligheter att genom planläggning och låneförmedling ställaalla rimliga krav. Det tredje delförslaget gäller övergångstiden -undantagstiden skall förlängas med för mark i exploateringsområden somägts , Har vi här egentligen något alternativ? Vi vill inte hållatillbaka byggandet -det är vi helt ense om. Vi har inte heller resurser attställa till kommunernas förfogande när det gäller markförvärv. I den här delengör socialdemokraterna samma bedömning som regeringen och utskottsmajoriteten.Socialdemokraterna försöker visserligen dölja detta, men faktum är att de inteföreslagit några pengar till markförvärvslån. har tydligenförstått sitt dilemma. Han talar bara om att utredningen borde ha gjorts mernoggrant, att vi borde ha fler uppgifter om hur mycket mark det kan vara frågaom och vilka finansiella resurser kommunerna kan ha. Men - och det vill jagpeka på - hans och reservanternas avslagsyrkande saknar varje motivering förett konkret alternativ. Avslagsyrkandet innebär inte heller något alternativ -det är bara ett försök att krypa ur ansvaret för någonting. På den här punktenhar ju vpk ett rejälare resonemang. Vpk säger direkt att man inte vill förlängaundantagstiden och är i princip berett att bibehålla markförvärvslånen även ifortsättningen. röjer sig en tvekan också pä den kanten - man har i sinmotion inte något förslag om medelsanvisning. Mark- och konkurrensvillkoren för statliga bostadslån,in. Mark- och konkurrensvillkoren för statliga bostadslån,m. T. o. m.om skulle bifalla vpk-motionen, står vi utan pengar precis som förut.Också här har tydligen eftertankens kränka blekhet till slut fått slå igenom. Det enda egentliga alternativ som skulle kunna diskuterasär att föra in en vidgad dispensprövning för att möta de här svårigheterna. Menjag tror att vi kan vara ense om att en sådan ordning inte är riktigt bra - detblir osäkerhet, och det blir risk för ojämn praxis. Dessutom är ju denföreslagna ordningen klart tidsbegränsad. Det kan väl knappast uppröra någonunder vanliga förhållanden. När det gäller den särskilda markprisprövningen är detegentligen samma sak som beträffande markvillkoret i saneringsområden.Kommunerna får ju tillfälle att lika effektivt som styra prisfråganvia sitt yttrande. Frågan är om man inte kan bli effektivare, därför attsökanden med viss rätt nu kan påstå att det här inte är kommunens bord och attregeln i 16 § är en statlig regel som inte kan lämplighetsprövas. Sökandenskall alltså ha rätt till lån så länge han inte överskrider ett marknadspris såsom det bestäms vid expropriation - och detta oavsett vad kommunen skulle sägai det aktuella fallet. En annan oklarhet i den här regeln är begreppetmarknadsvärde, dvs. hänvisningen till expropriationslagens värderingsregler.Bostadsstyrelsens föreskrifter utgår från en värdering efter en ortsprismetod.Det finns ingen direkt och klar koppling till presumtionsregeln iexpropriationslagen som säger att en del av värdeökningen kanske inte behöverersättas. I ett kommunalt yttrande kan man ta hänsyn också till denna regel. Pådet här sättet är det så, att regeringens förslag är radikalare änreservanternas, även sett från deras egna utgångspunkter. I betänkande 41 har vi skilda meningar endast på en punkt.Det gäller frågan om vi behöver ta fill subventioner för att hålla uppeombyggnadsverksamheten i . har försökt visa attbristen på arbetskraft kan komma att ersättas av någon sorts balans under nästavinter. Men även om han har rätt, så har han med detta inte bevisat att detkrävs några subventioner - och det är det som saken gäller. Reservanterna harhär råkat ut för en tankeglidning. De argumenterar närmast utifrån renabyggprissynpunkter. Snarare är det så, att om reservationen bifalls, tar vi ettsteg mot att driva upp de reella byggpriserna i . Jag trorinte att får sina Stockholmskolleger från andra partier att sedet här som en fråga. Slutligen skall jag något beröra en fråga som vi har varitense om. Det är frågan om beskattningen av de reparationskostnader som det nuskall bli möjligt att täcka med lån. har, i underhandskontakt medskatteutskottet, ansett att kostnaderna bör få dras av . Vi har variträdda för att lånen annars inte skall få den avsedda effekten. faller det juinte inom ramen för civilutskottets befogenheter att föreslå ändringar ikommunalskattelagen. Vi har därför blivit tvungna att ge uttryck åt åsikten påett annat sätt - vi anger ett exempel på hur man skulle kunna komma förbisvårigheten, nämligen genom attkalla lånen för något annat än bostadslån. Jag vill särskilt betona att dettabara är ett exempel. Skulle det finnas möjligheter att tolkakommunalskattelagen så, att man ändå får avsett resultat, har det naturligtvisutskottets fulla välsignelse. Det är emellertid vikfigt att de som skall sökade här lånen får klart för sig vilka förutsättningarna är även skattemässigt.Jag tror att det har stor betydelse i det här fallet. Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till civilutskottets förslag i betänkandena 40 och 41. Mark- och konkurrensvillkoren för statliga bostadslån,m. 98 (vpk) replik: har talat om att man inteskall ta så väldigt allvarligt på förslagen i regeringens proposition. Hanmenar att det i huvudsak är fråga om marginella förändringar och förenklingaroch att det knappast skulle vara fråga om några principiella förändringar. Mendet är det verkligen fråga om. Man kan diskutera huruvida de principiellaförändringarna är stora eller små, men avgörande är att de förslag somregeringen lagt fram är så att säga en fortsättning på en uppmjukning och enförsämring av den tidigare förda bostadspolitiken. Det är en uppmjukning och enförsämring i riktning mot en bostadspolitik som får allt mindre av socialainslag och alltmer av inslag som gynnar vinstintressena på bostadsmarknaden.Det är det som är det allvarliga. Sedan kan man, som jag sade, diskuterahuruvida de förändringar som föreslås är av större eller mindre principiellvikt. Det är själva inriktningen av förändringarna och det faktum att defillsammans med andra åtgärder bidrar till en urholkning av en socialt inriktadbostadspolitik som är det allvarliga. När det gäller konkurrensvillkoren talar om att de slopas bara temporärt. Han säger att det är tidsbegränsadeförändringar som föreslås. Ja, men det gör ju inte det hela bättre ellersmakligare på något sätt. Om man gör temporära förändringar och alltsåtidsbegränsar dem, blir ju inte förändringarna bättre för det. De är precislika dåliga i alla fall. Det är bara det att risken föreligger att manfortsätter på det här viset och tar bit för bit och steg för steg då det gällerförsämringar. På det här området måste man vara uppmärksam och säga ifrån. Detgår inte att försvara olika försämringar med att hänvisa till att de bara ärfidsbegränsade. Sedan säger attvi inte har resurser att ställa till förfogande för markförvärvslån och att vpkinte har gjort någon medelsanvisning. Jag skall be att få läsa två rader imotionen, där vi säger: "Beträffande medelsbehovet för budgetåret1981/82" - det är det som det handlar om - "förutsätter vi attregeringen återkommer med förslag om erforderlig medelsanvisning påtilläggsbudget." 99OSKAR () replik: försöker bagatellisera defrågor vi diskuterar. På så sätt slipper han att gå in i någon sakdiskussion. För det första påstår attmarkvillkoret inte har några effekter på markfördelningen och att man därförkan avstå från det. Nr 156 ju en typisk moderat ståndpunkt somförs fram från centerhåll. Onsdneenden Svtn partivänner,förra statsrådet , strök en gång "inni 19SI i en debatt i i polemikmed under att markvillkoret är ' ett hjälpmedel som skall ge oss bättre möjligheteratt i demokratisk ordning Mark- ochkon- '' ''' önskade fördelningen avbyggherreuppdragen. /.,,.-...,,.,,7//,.-., motivet, som då var centralt, inte vattenvärt. Det måste bero på att huri ensviiihoien försindisa ho- centerpartisterna ochfolkpartisterna blivit miljöskadade under samregeran- stndslån ' ' och inte villkännas vid sina tidigare åsikter. För det andra påstår att det när detgäller saneringsmark bara är fråga om ett formellt byte av vägar för att t. ex.påverka markpriset. Här måste han ändå tala mot bättre vetande. Han inser heltsäkert själv att kommunen har bättre kort på hand genom markvillkoret än genommöjligheten att avstyrka ett lån. I det senare fallet har ju kommunen tryck påsig att få fram byggandet - även om man inte fått sina intressen beaktade. Beträffande de styckebyggda småhus som säljs sedan köparenvid markköpet bundit sig till en viss leverantör har utskottsmajoritetenstalesman en annan försvarslinje. Det kan ju inte vara så många, säger han, somdet är fråga om. , det vet vi inte. Vad vi vet är atthusen inte blir billigare. Det blir dyrare hus och ett minskat byggande. Mendet var vä! inte det som var meningen? Eller - hädiska tanke - var det kanskedet som var meningen? Den förlängda övergångstiden för markexploatören viftasbort, påstår att vi inte har något alternativ. Det var justdetta jag argumenterade emot i mitt första anförande. Hur vet vi det, när viinte fått något material att bygga på eller ta ställning till? Förslaget är juen rent politisk eftergift åt exploatörsintressena. T. o. m. bostadsministernhar ju fått kalla fötter och bedyrar att hon och regeringen aldrig skulle göraså här mer. Det vore intressant att veta om också står fast vid detoch inte tänker föreslå eller gå med på några ytterligare ändringar. Jag har.fru talman, efter utskottsbehandlingen mina tvivel om detta. 100 () replik: Det senaste inlägget från gavinte något nytt, såvitt jag förstår. Han framhärdar i att det skulle vara frågaom stora, principiella avgöranden beträffande markvillkoret. Han målar utförslaget från regeringen så att inte ens de mest rättrogna moderater skullekänna igen sig. I själva verket är det sant att förslaget är moderat - men meden annan innebörd än den vanliga i ordet moderat. hänvisar till tidigare uttalanden som ElvyOlsson har gjort och säger att man från regeringens sida har argumenterat starkt för ett införande av markvillkoret. Det är en riktig historieskrivning. Men notera då, , att det har gått åtskilliga år och attvi vunnit erfarenheter av markvillkoret. 124 Vi har kunnat konstatera atteffekten inte har varit så stor som man måhändahade vågat hoppas på. Därför har vi nu gjort den bedömningen att vi kan släppaefter på det här sättet. sade i sitt anförande att det var mycketmarginella ändringar som föreslås. Jag håller med så långt att detär marginella ändringar, men våra åsikter skiljer sig när det gäller effekten.Jag menar, i motsats till vad säger, att förslagen har positivaeffekter. Och jag tycker det är ett bra resultat om man kan få positivaeffekter med marginella åtgärder. Sammanfattningsvis menar jag att åtgärderna är väl lämpadeför sitt syfte, och syftet är i första hand konjunkturpolitiskt - därav ocksåtidsbegränsningen. Den borde väl kunna vara något som skulle lugna ToreClaeson. Om han är orolig för de här förslagen, bör det väl ändå vara en vissgaranti att de är tidsbegränsade. Då får vi ju anledning att dra erfarenheterav dem. Mark- och konkurrensvillkoren för statliga bostadslån,ni. 101OSKAR () replik: sade i sin senaste replikatt det jag hade att anföra inte var något nytt - och det stämmer exakt. Jaghar inte anfört något nytt. eftersom vi i vårt parti har kvar den tidigareståndpunkten att markvillkoret spelar en mycket viktig och central roll förkommunernas möjligheter att utöva prispress vid bostadsbyggandet. De nyaståndpunkterna representeras av propositionen och utskottsmajoritetensställningstagande. Och det är inte fråga om att få till stånd bättre lösningaroch ge kommunerna bättre möjligheter, utan vad bostadsministern har hittat påoch nu anammat är att byta ut en bestämmelse mot en nybestämmelse. Samtliga de föreslagna förändringarna har det gemensamt att de somlösningar är sämre än de som redan finns. kan lita på att vi kommer att slåssför markvillkoret. Eftersom ger sken av att det är enståndpunkt som inte har särskilt stor förankring, vill jag säga att vi heltaccepterat de synpunkter som anförts av . Av dem framgår klartoch tydligt att markvillkorct haft ett stort värde i prisdämpande avseende. Ni har inga argument för ändringen. Ni har ingenting attkomma med som gör kommunernas möjligheter att påverka bostadsbyggandet bättre.Ni har inga förslag som tillkommit i syfte att stärka kommunernas positiongentemot exploatörerna. Era förslag kommer också att medföra att de som köperhus-de som skall bo där - får höga kostnader. släpper ni efter på denprisprövning på marken som markvillkoret spelade en central roll för. sade i sitt första anförande attsocialdemokraterna inte lagt fram något förslag om att återinföramarkförvärvslånefonden. Vi har gjort markeringar av vår syn påmarkförvärvslånefonden. Vi tycker att det var närmast genant av en regering attta bort de statliga lånen till kommunalt markförvärv. Men har ni gjort det,och ni lämnar oss i en ekonomi där det inte finns några rejäla utrymmen för destatliga lånen till kommunala markförvärv. Det är er ekonomiska politik somspolierat våra möjligheter att lösa de uppgifterna. Niförsämrar kommunernas möjligheteratt låna pengar, vi haren vikande. Mark- och konkurrensvillkoren för statliga bostadslån,m. mycketsvag, samhällsekonomi, och så öppnar ni nya gluggar för exploatörerna atttjäna pengar på bostadskonsumenterna! Det kan inte vara någonting att varasärskilt lycklig över, ! 102 (vpk) replik: Just det förhållandet att förslagen ärtidsbegränsade anför som något som möjligen skulle kunnalugna mig när det gäller konsekvenserna av förslagen. De skulle underförståttinte behöva bli så svåra, om jag får rätt i mina farhågor om vad som kan följamed genomförandet av dem. Jag vill till det bara säga att jag för min del är heltövertygad om att vi eller drygt det kommer att ändra beslutet, att vialltså kommer att få en sådan majoritet här i som vill förändraförhållandena till det bättre. Vi kan då återgå till en bättre och mer socialtinriktad mark- och bostadspolitik. Jag uppfattade det så att närmast villförringa de effekter som markvillkoret har haft. Jag tror att man skall varaförsiktig med det, . Markvillkoret har inneburit betydandefördelar för kommunerna och för bostadskonsumenterna.