prot · G40943 · 1980-12-31 00:00:00 — Jag kan inte tro att väntar sig ett ödmjukt"tack så mycket" från malmfältsborna. Nej, de skulle nog i rättvisansnamn velat ha med en redovisning av hur mycket bidrog med under de godaåren, hur mycket man pumpade in i kassa då och hur man på det sättetmedverkade till det s. k. svenska välståndet. snuddar vid detta iden tidigare åberopade fidningsintervjun, men i svaret här fill oss riksdagsledamöterfinns det inte nämnt. har stötts och blötts, men någon rim.liglösning har man inte kommit fram till. När nu självt begär fraktstöd, såmåste det väl innebära att man anser att det uppgjorda avtalet är dåligt. AnserNils Åsling det också? De som på fackligt håll har följt försäljning ochmarknadsföring har åtskilligt att anföra som ger belägg för att försummelserbegåtts. Kan se anledningen till någon del avförsäljningssvårigheterna i sådana försummelser? När nu järnmalmsbrytningen befinner sig i kris, så bordeden naturliga konsekvensen bli att man satsar på en snabb och kraftfullstyrning mot nya verksamhetsområden. I stället fortsätter tveksamheten kringviscariaprojek-tet, i stället känner sig ansvariga för prospekteringsarbetet såmotarbetade att de slutar i företaget. Jag har svårt att se ordet tragiskt somtillräckligt för att beskriva vad det handlar om i den konflikten. Föranlederinte sådana saker någon kommentar från industriministerns sida? Läget föranleder som sagt snara och konkreta åtgärder. Föratt skall fortsätta att utvecklas måste arbetet med de nya huvudnivåerna iMalmberget M 85 och i KUJ 100 sättas i gång. Jag vet inte om verkligen ser hänvisningentill utredning om utvecklingsmöjligheterna som ett besked på denpunkten. I så fall är det helt otillräckligt. Industriministern måste säga mer.Industriministern måste ge besked om att nödvändiga medel skall ställas tillförfogande. Det räcker inte med något fromt funderande kring vad regeringenskall göra "om det skulle visa sig att utvecklingen leder till svåraregionalpolitiska och arbetsmarknadspolitiska konsekvenser". Sådanakonsekvenser har industriministern mitt framför ögonen . De nyahuvudnivåerna är alltså Det är väl här det övriga landets solidaritet skalltestas. I den TT-intervju som vi nu har berört tar juindustriministern till detta fina ord för att klargöra vad han egentligen villha sagt om malmfältens framtid. Det kunde ha förklarats betydligt klarare isvaret på våra frågor än vad jag kan finna. Industriministern har säkert tagitdel av vad som sagts i de här frågorna från övriga partier. Vänsterpartietkommunisterna och socialdemokraterna har uttalat sin inriktning på satsningarpå basnäringar. Industriministern säger i sitt svar attmalmfältskommunernas "fortbestånd som levande samhällen är helt beroendeav hur ;s verksamhet utvecklas". Regeringen behöver inte mer än läggafram förslag i den riktningen för att få solidariteten manifesterad -förhoppningsvis, kanske man skall säga, med erfarenheterna från diskussionen ommediumvalsverket i i sorgligt minne. I en dementerande notis i söndagens kommerNils Åsling också in på det som jag ville få veta, nämligen vad man avser attgöra när det gäller -annan verksamhet än gruvdriften i malmfältskommunerna. Jagbetonar att satsningen på basnäringen är absolut nödvändig, men att detdessutom krävs åtgärder för en arbetsmarknad utanför - eller bredvid-gruvhanteringen. Om nu redigerade bort "dessa förframtiden centrala frågor" hade ju industriministern alla chanser attdiskutera dem här. I det skriftliga svaret finns inte den diskussionen. Jaghoppas aft den kommer i senare inlägg. Från har det ställts en rad frågor till regeringenrörande sysselsättning på olika områden. Liknande propåer har kommit frånGällivare kommun. I alla dessa frågor går ordet förädling som en röd tråd. Detär inte längre så att man stillatigande åser hur råvarorna försvinner frånNorrbotten, hur energi skickas söderut till låga priser och höga energiförluster,hur apatiten och fosforsyran i de fosforrika malmerna i malmfälten skickas iväg utomlands i stället för att förädlas inom länet - och då i första hand imalmfälten, där problemen nu är så överhängande. Nog borde väl de här projektenplatsa i den tro på satsningar inom främst verkstadsindustrin som uppgift hyser. Ett annat ytterst väsentligt projekt gäller de s. k.jordartsmetallerna, som säkert kommer att få en allt större betydelseinom industrin. Och så igen; Viscaria. "Vi skall undersöka om det går attstarta kopparbrytning i Viscaria r ." Så säger enligtTT. Vad skall egentligen undersökas? Det har ju redan undersökts hit och dit.Och sägs det att det här projektets öde skall avgöras . Därmedklargörs också, får vi väl hoppas, inställningen till möjligheterna att få igång ett smältverk i malmfälten - som alltså innebär ytterligarearbetstillfällen. Det finns projekt. Det finns uppslagsändar till enutveckling som ger fillbaka framfidstro och trygghet för malmfältsborna. Men dåfår det inte ges mer grogrund åt tal om att det infe är lönsamt att satsa påmalmfälten. Då måste det komma positiva besked - inte sådanaom-och-utifall-resonemang som vi upplever i det svar industriministern harlämnat . Om utvecklingen för och malmfälten Omutvecklingen för och malmfälten gå ut på att man även iframtiden skall ha kvar människor i de trakter det här gäller- människor som ärsysselsatta med ett meningsfullt arbete. Och med de beskeden följer heltkonsekvent ekonomiska insatser. De kan inte dröja. Sedan kanmycket väl den parlamentariska kommitté som talar om få ta itu medatt arbeta fram alternativa sysselsättningar. Men det skah alltså kosta 10miljarder kronor . Och frågar jag: Hur pass återförsäkrad är dentanken i regeringskretsen? Hur djupa regeringskriser för en sådan diskussionmed sig, om man litet matematiskt utgår från att 400 milj. kr. till NCB drogmed sig nattmangling och diverse spekulationer? För räknar väl intemed någon välvilja från sida när det gäller statligt företagande?Från det hållet finns ju en ideologiskt motiverad önskan att leda i bevis attstatlig verksamhet är omöjlig. Nej,, jag kan inte se svaret på interpellationen och frågorna som ettbesked fill malmfältens invånare. Att TT-intervjun innehåller något mersubstans är i och för sig en märkhg sak. Men industriministern har chansen attförtydliga sig i kommande inlägg. Ta den chansen! 38 (): Jag vågar inte på förhand lova att jag inte kommer att upprepa en delav vad som redan har sagts. Om jag gör det beror det inte på att jag intelyssnat på vad de andra talarna har sagt utan på att det mesta är värt attåterupprepas. Jagstähde min fråga till industriministern i förhoppning om att få ett svar somskulle hjälpa fill att skingra den oro som sprider sig inte bara blandLKAB;s anstähda utan i hela kommun. Oron uppkommer av alla de dystrauttalanden som gjorts om gruvornas framtid. Det började, somredan nämnts här, med industriverkets dystra höstrapport, där gruvorna gavs enkort nådafid och allt tycktes peka hän mot en snar avveckling avjärnmalmsbrytningen i malmfälten. verkställande direktör snabbt ute med en dementi och talade om att nog var situafionen bekymmersammen att det var en grov överdrift att tala om hot om nedläggning. Gruvarbetarnaoch befolkningen i malmfälten är luttrade - jag vågar påstå det. Och jagförsäkrar att de reagerar ganska lugnt på sådana besked. dröjde detemellertid inte länge förrän också verkställande direktören i Statsföretag uttalade sig om att det enligt hans bedömning - en uppskattning"mellan tummen och pekfingret", som han sade - inte fanns mer än engruva i malmfälten som möjligen skulle kunna vara lönsam i framfiden. Det tolkadesnaturligtvis så - det sades förresten klart ut att den gruvan var Kirunagruvan- att malmbrytningen i nu allvarligt var i fara. Detkom dementier från LKAB-ledningen, men oron började sprida sig på allvar. Vardet verkligen meningen att gruvan i skulle läggas ned? Var detdärför som det varit så omöjligt att få fram medel till nödvändigainvesteringar? Var det därför som det tog så med beslut om den nya huvudnivån igruvan osv. Jagväntade således med spänning på industriministerns svar. Men hans svar gjordefaktiskt det hela, tyvärr måste jag säga, etter värre. Närjag öppnade tidningarna möttes jag av stora rabriker somskrek ut industriminister besked att gruvbrytningen i aldrigmer kan bli lönsam. Den måste läggas ned. Det meddelades vidare att storapengar måste satsas på att skapa annan sysselsättning, om inte gruvkommunernaoch gruvsamhällena skulle bli ödestäder. Det är ingettvivel om att utan verksamhet i gruvorna blir det ödestäder av de härbåda orterna, om inget annat görs. StatsrådetÅsling beräknar också att det kommer att behövas under fioår och därtill nordnorsk gas och olja. Nog är det en tröst för befolkningen.Den norska gasen och oljan är inte uppe på backen, och ingen vet med säkerhetom den ens finns. De10 miljarderna har tidigare kommenterats. Jag vill också ställa frågan; Ärregeringen verkligen överens om att ställa de medlen till förfogande? Jag måstei ärlighetens namn säga att i kommunerna finns det inte en människa som tror pådet. Vad man däremot tror är att industriminister och regeringenverkligen menar atf gruvorna skall läggas ned. De är inte företagsekonomisktlönsamma och synes inte bli det i fortsättningen, och eftersom denföretagsekonomiska lönsamheten har varit ledstjärnan för den regeringen drarman den slutsatsen. Attskapa ny sysselsättning i den omfattning som det nu skulle bli tal om ärsanneriigen inte gjort i en handvändning, och ser det verkhgen ut att varabråttom. Jag menar att är det fråga om en nedläggning eller kanske - illa nog -en halvering av gruvornas arbetstillfällen, då gäller det att sätta klutar tilldirekt. Då kan man, i vart fall som jag ser det, inte vänta på om och när manfår fram norsk gas, som skall ligga fill grund för en industriutveckling. Pålång sikt tror jag säkert att det här är intressant, men inte kan det varaallvarhgt menat att det skall hgga som en avgörande förutsättning för att skapany verksamhet som ersättning för en snabbt avvecklad gruvbrytning i malmfälten. Omman , herr industriminister, verkligen skulle hitta den här gasen och om mani de fortsatta samtalen med den norska regeringen kan komma överens om att detskall dras en ledning över hit, måste det väl, såvitt jag begriper, varavärdefullt också för gruvbrytningen. Nog måste väl i varje fall Kirunagruvanoch dess produkter komma i betydligt gynnsammare situafion än f.n.? Jag skulleverkligen gärna vilja ha en kommentar på den punkten. Detsom gör mig htet oroad är att i allt det här finns det inte den minsta lillamening om regeringens ambitioner att verkhgen försöka göra gruvbrytningenlönsam. Det har ju sagts av exempelvis chefen för iMalmberget som kommentar till detta att man verkligen inte är beredd att kastayxan i sjön. Man konstaterar , mitt under brinnande lågkonjunktur meddålig avsättning för malmen, atf man genom de insatser som - statsrådet Omutvecklingen för och malmfälten Om utvecklingen för och malmfälten nämner demockså i svaret- har gjorts inom praktiskt taget klarar sina kostnader medundantag av kapitalkostnaderna. Ändå släpar man på de väldigt högamalmfraktkostnaderna. Det svar som vi har fått har tidigare kommenterats, ochjag skall inte säga mera än att jag ser det i kontrast mot vad tidningarnaredan har informerat oss om. Svaret är väl avsett att kunna vändas och vridasoch tolkas på de flesta sätt. Låt mig bara fråga: Vad är det för taktik bakomatt gå ut i tidningarna på det här sättet? Varför de stora rubrikerna, om maninte verkligen menar något med dem och framför allt om man inte har en tanke påde effekter de har? Som en liten efterrätt efter alla domedagsprofetior komNordnytts utställning . Där intervjuades chefen för i ,. Till att börja med talade han rätt allmänt om behovet av fortsattarationaliseringar, och så sade han: Men det måste också till ett raskt klippnär det gäller antalet anställda. måste bort på kort sikt. Man hoppar ju i taket och frågar: Vad menas med det här?Vad betyder ? Omsatt i begripligt språk betyder det att på kort siktskall 1 000 människor bort från . Dagarna innan hade man suttit i budgetförhandlingar ochsagt till de fackliga organisationerna att det visserligen fanns ettpersonalöverskott men att det dess bättre var begränsat till ca 150 människor. Jag kan försäkra och regeringens övrigaledamöter att verkningarna inte kommer att låta vänta på sig. Dugliga ochvärdefulla medarbetare i företaget ser sig naturligtvis om efter nya jobb ibranscher som har en framtid, och det kommer säkert inte att bli lätt attrekrytera ersättare fill ett företag som så att säga har dömts ut på förhand. 1 vår kommun - jag är övertygad om att situationen ärdensamma i - ringer nu folk till oss som har kommunala förtroendeposteroch säger; Tala klartext nu! Berätta för oss! Skall vi sälja huset? Skall viflytta härifrån? Finns det någon framtid? Skall jag som står beredd att flyttain i ett nytt hus göra det, eller skall jag låta bli? Och vad skall jag då svara? Om jag skulle gå ut ifrån derubriker som fidningarna angett vara regeringens mening skulle jag säga; Säljhuset och flytta härifrån, för det finns uppenbarligen ingen framtid. Men jag gör inte det, för jag är alldeles övertygad om har tagit till i överkant. Jag vet inte, men berätta gärna , herrÅsling, vad som är orsaken till att också landets industriminister iregeringens namn hjälper till att öka oron nästan till panikens gräns. Jag kritiserar inte de människor som vänder sig till migoch andra med de här frågorna, men jag kritiserar verkligen alla dem som harmedverkat till att åstadkomma den här effekten. Jag tycker faktiskt, herrtalman, att det borde vara belagt med ganska höga straff att förfara på detsätt man har gjort. Jag kan berätta för industriministern att människorna imalmfälten inte bara ställer frågor. De har uppfattningar också om vad det ärsom händer. Man är inte främmande för att det förs en medveten politik, att denegentliga avsikten är att driva fram en nedläggning av gruvorna. Inte heller det är så konstigt. harregeringen varit vittne till hur :s kassakista har tömts i botten. Statenhar, som säger i svaret, skjutit till pengar för att täckaförlusterna. Men tyvärr har man satsat ytterst små medel, om ens några, för attåstadkomma nödvändiga investeringar, trots att det har funnits gott om uppslagtill sådana. Jag vill bara erinra om att för sedan talade PerSköld om att för att det över huvud taget skulle satsas på några nya projektskulle dessa ge minst 20-procentig avkastning på insatt kapital. Inom den ramenhar man förmodligen inte hittat någonting. I skuggan av hotet om nedläggningoch bristen på alternativ, är det då också industriministerns mening att manskall ställa det relativt sett höga lönsamhetskravet för att man över huvudtaget skall satsa på att försöka etablera någonting annat? Som exempel vill jag nämna att det länge har varit på tali att bygga ut apatitutvinningen. Allting pekar hän emot, av olikaskäl, att det kommer att finnas större efterfrågan på den produkten.Prisutvecklingen har, såvitt jag har kunnat informera mig om det, varit klartgynnsam. Ännu har man inte vågat fatta beslut om detta bygge. När, ,skall det ske? Inte heller har man under de här fyra åren orkat med atthyfsa till de orimligt höga fraktkostnaderna på . Där har så storapengar flutit ut ur att man egentligen, som det har sagts, kansäga att med en rimligare fraktkostnad skulle företaget inte ha uppvisat deförluster som det gör . Man hade vänt förlusten till en vinst, om än såliten, och med en liten vinst tror jag att vi är överens om att situationenskulle ha varit betydligt bättre ur alla möjliga synpunkter än den situation vinu har med de stora förluster som redovisas. Till de fackliga företrädarna har man sagt: Ni måsteförstå att det kan inte bli några pengar till investeringar så länge företagetinte uppvisar lönsamhet. Men varenda kotte i företaget vet, oavsett vad de gör,att det kan aldrig bli lönsamhet i företaget med mindre än att man görnödvändiga investeringar. Till nödvändiga investeringar hör exempelvis inköp avmaskiner och annan utrustning. köper man inga nya maskiner. Man sliter påde gamla långt över vettiga gränser. Därmed ackumulerar man ettinvesteringsbehov, som tillsammans med andra angelägna krav på investeringar,när de presenteras , förmodligen kommer att uppgå fill så storasummor att alla kommer att ifrågasätta: Kan man verkligen satsa så mycketpengar i det här företaget? Därmed förvärras situationen för företagetsframtid. konstaterar helt riktigt i svaret att Gällivareoch kommuner står och faller med gruvdriften i . Det anges någraprocentsiffror. Jag kan lägga till ytterligare en: av allaindustrisysselsatta i kommun arbetar i . Här sägs att man håller på med utredningar, och det ärriktigt. Det står i svaret att nu utreder förutsättningarna för enfortsatt gruvbrytning med företagsekonomisk lönsamhet. Längre fram i svaretsäger att det är naturligt att regeringen lägger samhällsekonomiskaaspekter på denna Om utvecklingen för och malmfälten Om utvecklingen för och malmfälten Dettycker jag är bra. Jag tror att det är nödvändigt. Men är detta regeringensuppfattning, förväntar jag mig att man talar om det för dem som har med sakenatt göra, exempelvis verkställande direktören i Statsföretag. Tala om för honomatt man lägger andra och mindre avskräckande bedömningar som grund när manprövar de alternativ till investeringar som finns och andra förslag som kommer! Efter besöket i känner mycket vältill förhållandena där uppe. Jag vih därför bara påminna om en sak. Det gällerinte bara och dess verksamhet, det gäller all annan verksamhet i kommunenockså. Vi har tillsammans med ett projekt som kallasGällivareprojektet, med syfte att få till stånd alternafiva arbetstillfällen.Något liknande finns i och heter . Man har åstadkommit endel intressant utveckling, trots att egentligen inte har några direktiv omatt delta och trots att det inte finns en enda krona avsatt för sådanverksamhet. Denna verksamhet kommer att bh än svårare att klara. Det är jobbigtnog att intressera företag för att lokaliseras upp till dessa områden, och detkommer att bli alldeles omöjligt när man får klart för sig att den heltdominerande och samhällsbärande industrin går på knäna. Jag har tidigare i kammaren diskuterat ett eventuelltLKAB-invest med industriministern, som då inte var särskilt intresserad, utanville avvakta vad det då fillskapade Regioninvest skulle kunnaåstadkomma för effekter. vet vi ju litet mer. Jag vill inte förringa Regioninvestsbetydelse, tvärtom, men jag tror att vi kan vara överens om att de resurser manf. n. har inte räcker långt när det gäher att bemästra denarbetsmarknadssituation som finns . Skah det då bli tal om att snabbtoch effekfivt skapa alternativ sysselsättning till en vikande gruvindustri, ärdet helt otillräckligt. För mig är det ganska ointressant om vi skall ha ettMalmfältsinvest eller ett förstärkt Regioninvest - det kan man diskutera. Menom det nu ligger allvar bakom industriministerns tal om de 10 miljarderna, såskulle jag gärna vilja fråga: Skulle man inte kunna tänka sig att nu på stubben- om uttrycket tillåts - avsätta 25 miljoner till vardera malmkommunen för attanvändas fill direkta åtgärder? Jag tror nämligen det är angeläget att vi får klarhet iatt det är nu och med snabbt insatta medel och resurser man från regeringenssida vill göra någonfing. Det räcker inte med resonemang om förlusttäckning ochutredningar och norsk gas och andra avlägsna insatser. Jag menar att även omdet ser dystert ut nu för den framtida järnmalmsbrytningen, finns det dockannat att ta itu med. Jag tänker först och främst på koppar och andraintressanta som vi vet finns, men där kanske lönsamheten enligttraditionell modell inte är till fyllest. Med anspelning på vad svaretinnehåller om samhällsekonomisk bedömning tycker jag att det vore bra omregeringen kunde leva upp till detta och verkligen intensivt arbeta för att fåfram alternativ sysselsättning på grundval av andra och andra änjärnmalmen. Jag tycker att man då skall se närmare på en del projekt somexempelvis ;s egen chefgeolog - det var han åtminstone till för några dagar sedan - harpresenterat. Vid väckte han en som jag tycker intressanttanke, nämligen att man skulle undersöka om det finns motiv för attbygga upp ett smältverk där uppe som kunde ta hand om kopparsligen frånAitikgruvan och från Viscariagruvan - jag utgår då ifrån att regeringen kommeratt se fill atf frågan om ekonomisering av Viscariagruvan inte lägger hinder ivägen. Såvitt jag förstår är det dessutom ganska klart att viscariafyndighetenkan vara betydligt större än den hittillsvarande kartläggningen gett vidhanden. Om vi då inte låter talet om obrutna fjällområden och allt sådant, sominte hör till just det här sammanhanget, ligga som en död hand över detta, såborde det kunna bli fråga om betydligt större kvantiteter koppar än man räknatmed att behandla framöver. Jagskulle också vilja säga att om kan söka fram fyndigheter och sätta igång verksamheter med annan än den tidigare som grund, så borde ocksåLKAB kunna göra det, om viljan finns. Och om viljan finns, det bör tala om för oss . .1det här sammanhanget vill jag också säga några ord om chefgeolog. Dethar berättats mig att han efter avskedadesfrån företaget på ett mycket bryskt sätt. Jag har bakom mig i ,och jag har haft rika tillfällen att följa de diskussioner som förevarit omviscariamalmen och om andra ting. Jag vet att det varit ganska intensivadiskussioner och att man haft olika uppfattningar, men jag har den meningen attäven om det har gnisslat i maskineriet och även om några chefer känner sigtrampade på tårna, så borde man kunna ställa kravet att en person med nästan 20års anställning i företaget fick en annan behandling än den som chefgeologentydligen har fått. Jag vill gärna höra om har några kommentarer attlämna fill den saken. NilsÅsling säger - i vart fall enhgt tidningarna - att det är verkstadsindustrinsom bör byggas ut i malmfälten. Ja, det tycker vi också. Vi tror att det är enbra bransch. Men frågan är bara vad en sådan utbyggd verkstadsindustri skall göra.Kan redovisa sin uppfattning om det ? Ett uppslag som jagskulle vilja lämna gäller den nya malmvagn som man tagit fram tillsammans medLKAB. Utprovningen av den visar att den verkligen håller vad den lovat. Vagnensynes nu vara i det skede då man skall besluta om var den skall tillverkas. Denskall ju dessutom sättas in i de kommande malmfrakterna - om vi nu har någrasådana att bygga vagnar för, men det antar jag att vi har. Jag skulle mot denhär bakgrunden vilja fråga; Är beredd att verka för att den härtillverkningen kan komma malmfälten till del? Det vore i så fall ett ordentligttag och något som kunde ligga som underlag för den framtida verkstadsindustrin. Detblev ett ganska långt anförande, herr talman, men jag skulle ändå till sistvilja erinra industriministern om att vi med anledning av alla de diskussioneroch all den oro som förevarit sände en inbjudan till industriministern atttillsammans med representanter för Statsföretag och komma upp till oss iGällivare kommun och på ort och ställe prata igenom den här problematiken. Detbesöket har ju inte blivit mindre aktuellt efter de senaste dagarnasskriverier, och därför skulle jag vilja fråga industriministern Omutvecklingen för och malmfälten Om utvecklingen för och malmfälten om hur detblir. Jag vill i alla fall hälsa honom välkommen att besöka oss. -Jag villfillägga att hjälmen tillhandahålls av . Förlåt mig, herr talman, men jag glömde att inledningsvistacka för svaret, så jag ber att få göra det nu i stället. 39 (): Som norrbottning - visserligen är jag intebosatt i malmfälten, men jag är ändå länsbo - kan man inte bli annat än bådeförtvivlad och arg när man ser på vilket sätt de här frågorna sköts f. n. Detta är en djupt allvarlig fråga för länet, menbehandlingen av hela denna problematik i press, TV och radio verkar närmastvara spexartad.