prot · G40998 · 1980-12-31 00:00:00 — Vi har kunnat konstateraöstsidans preferens för militära hjälpaktioner i biståndsarbetet och måste fa avståndfrån en övergång till liknande idéer på amerikansk sida. Frånsett den allmännaupprustningseffekt som följer på sådana insatser innebär dessa också att övrigastater i världen får ta på sig en större del av det humanitära och tekniskabistånd som är nödvändigt. Hur skall man i länder som kunna bibehållaen vilja till hjälp åt nödlidande länder, om bägge stormakterna koncentrerarsina insatser till militärt bistånd? gav i sitt anförande en kanske litet välfärgad bild av vad kampen i gäller. Enighet om vad som händer i ElSalvador råder, sade hon. Låt mig i stället formulera def så här: Det råderenighet om folkefs i rätt atf kämpa för demokrati och frihet, ochdet råder enighet om att lösningen måste ske förhandlingsvägen med deltagandeav . Därför gladde det mig när utrikesministern i regeringsdeklarationenuttalade att vår uppgift inte är att primärt ta ställning fill den ena ellerden andra parten ufan att hävda de principer om social rättvisa och polifiskfrihet som vårt eget samhälle bygger på. Jag ställer mig däremot frågande fill den motsättning somkan finnas i utrikesministerns senare i regeringsdeklarationen gjordakonstaterande, aft världens demokratier har att välja sida i den strid som pågårmellan ett rådande fåtalsväldes anspråk och människors krav på aft få merrättvisa. Det är inte - och det är här jag ställer mig tveksam - en kamp mellansovjetstödd Cubakommunism å den ena sidan och en demokrafisk regim å den andrasidan. Uppgifter som har publicerats i åtskilliga av världens fidningar, bl. a.i Le Monde, visar helt tydligt att Cubakommunismen är starkt representerad ikampen i . Varför förnekar utrikesministern def? Visst skickar östsidan vapen till gerillan. Jag behöver barahänvisa till den salvadorianske kommunisfledarens Shafik Handals rapport frånsin resa i , och , då han mottogs av bl. a.partichefen i och fick vietnameserna aft gå med på atf skicka60 ton vapen, atf fraktas från Ho . Vapen har kommit från alla tänkbaraöstländer. hade anlänt från , och trafikenfortsätter. För atf den skall brytas - och det är här den stora enigheten råder-fordras förhandlingar, och sådana måste komma till stånd. Världen får intestillatigande åse hur eft litet land bryts sönder av inre strider, som aldrighade kunnat nä den omfattning de fått utan stormakters inhopp. Upprustning, var den än förekommer, kanaldrig gagna freden. Motsatt gäller atf nedrustning är eft viktigt led ifredssträvandena. Men jag vill gå eft steg längre och säga atf baradiskussioner om nedrustning och rustningskontroll är fredsbevarande. Ingenkommer någonsin att få veta huruvida tolerans när det gäller händelsernai hade varit mindre, om inte den europeiska säkerhefskonferensen i Madridpågått som Solidaritet förde fram sina ökade krav. Kanske värdet t.o. m. så, atf just den pågående konferensen gav styrka åt och hansfackföreningars agerande. I så fall torde inte ha varitförgäves. Utrikes- och handelspolitisk debatt är inte avslutad,och det är inte säkert att den, oberoende av förhållandena i , kommer attha varit förgäves. Det har sett mörkt ut, även om en viss ljusning kan skönjas.Det finns ännu inte något utkast fill slutdokument, fidpunkten för konferensensavslutande är osäker och motsättningarna är fortfarande stora. haremellertid i fått ytterligare ett bevis på värdet av vårt landsalHansfrihet. Diskussion har inletts om möjligheten för neutrala ochalliansfria stater att leda informella kontaktgrupper för att se vad som kangöras mot bakgrund av de nya signaler som kommit från stormakterna. Bresjnevstal vid partikongressen medförde också en ökad akfivitet i . Detryska förslaget om bl. a. ett toppmöte måste ses som ett försök att pådiplomafisk väg lösa de motsättningar som finns och kan naturligtvis tyda på enomsvängning i den sovjetiska strategin. Man får dock infe bortse från denmöjligheten att bakgrunden kan vara dels en förhalningsstrategi, dels ett sättatt vinna popularitet, eftersom förslaget står i skarp kontrast fill Reagansfixering vid militära insatser. Säkert ligger i förslaget också eft test påhuruvida Afghanistaninvasionen nu skall kunna anses accepterad. Från svensk sida får vi inte ge upp våra krav på att sovjetiska trupperskall lämna , och jag gladde mig åt att utrikesministern uttryckteden uppfattningen. Invasionen i innebar att den avspänning ivärldspolitiken som kunde skönjas förbyttes i misstroende. Det misstroendet kaninte försvinna genom poHfiska toppmöten, av vilket slag de vara må, om de inteföljs av konkreta åtgärder i Helsingforsdokumentets anda. Sovjethar emellerfid också i antytt vissa eftergifter, som kan ge resultat därnere. Viljan att diskutera möjligheterna fill att utvidga området förförtroendeskapande åtgärder till innebär en eftergift som förutses krävamotprestationer från västsidan. Det är viktigt att regeringen fortsätter aftarbeta för atf de svenska kraven på utvidgning av de s. k. förtroendeskapandeåtgärderna förverkligas. Här finns emellertid en konfliktsituation. närMadridkonferensen går mot sitt avslutande ligger det en fara i att man - inteminst från svensk sida - biter sig så fast vid de möjligheter som en europeisksäkerhetskonferens skulle erbjuda, att man avstår från att se Madridkonferenseni dess historiska sammanhang. Helsingforsdokumentet är ett resultat som ärunikt i det europeiska efterkrigssamarbetet mellan öst och väst. Dokumentetsbetonande av lämpliga rättigheter och samarbete inom många olika områden hargivit det ett för världsfreden omistligt värde. Den förstauppföljningskonferensen i visade tydligt på svårigheterna för staternaatt leva upp till dokumentets målsättning. Slutdokumentet då blev urvattnat ochskapade en pessimism inför värdet av Helsingforsdokumentet. Skulle såMadridmötet inte kunna åstadkomma något över huved taget kommer pessimismen attväxa ytterHgare, och det finns risk för att Helsingforsandan aldrig återkommer. Vifår alltså inte se en europeisk säkerhetskonferens som ett alternafiv fill ettslutdokument - vi måste sträva efter ett både-och. En europeisksäkerhetskonferens kommer, med den utformning som kan skönjas, att bli enutdragen historia och fa år i anspråk. Den kommer Hkväl att ha ett stort värdeoch komplettera de förhandlingar som förs på olika håll om nedrustningoch rusfningskontroll. I tiden närmare ligger emellertid om nedrustning . Den får särskild betydelse motbakgrund av de stigande militärutgifter som förebådas, Herrfalman!Våldet tycks gå segerrikt fram genom världen. En av de allra värsta formerna avvåld är tagande av gisslan. Den utåt lugna ytan i det militärstyrda Pakistanhar brutits av en ny kombination av politiska partier och en serie orolighetersom kulminerade i kapningen av det pakistanska passagerarplanef. Händelsernaspeglar säkert en växande opposition mot landets milifärstyre. Vi kan i Sverigeinte påverka utvecklingen i , Men vi kan klart och högljutt ge uttryckför vår avsky för dem som på något sätt underlättar kaparnas framtida existensoch/eller erbjuder asyl. Kapningen fick ett lyckligt slut för dem som var iplanet. Men den borde inte få ett lyckligt slut för kaparna, bör agerai linje med FN-deklarationen om fördömande av tagande av gisslan och ocksåuttrycka vårt lands fördömande av de länder som far.emot kapare och ger dem enfristad. Under detta anförande övertog andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar, Anf.38 () replik: sade aft det var en väl färgad bild jag gav när jagbeskrev den enighet som råder om . Ja,framhöll att dagens regeringsdeklaration var en av de bästa som hadelämnats från den borgerliga regeringens sida. Jag för min del uttalade atf defsom sägs om i regeringsdeklarationen ställde jag mig helt bakom,och mitt inlägg hade ungefär samma innehåll, även om ordvalet kanske var ettannat. Visocialdemokrater har alltså berömt regeringsdeklarationen. Om vi ser till detnu aktuella avsnittet är det för mig intressant att notera att moderat riksdagsledamot sätter vissa frågetecken och undrar vadutrikesministern menar med följande uttalande: "Vaddet handlar om i är inte en kamp mellan sovjetstödd Cubakommunismpå den ena sidan och en sittande demokratisk regim på den andra. Vad dethandlar om är en kamp mellan ett rådande fåtalsvälde och människornas krav påmera rättvisa. Det är i denna strid världens demokratier har att väljasida." Det här är inte utrikesministernsdokument, ufan det är regeringens dokument. Bakom deklarationen står alltsåäven i regeringen. 39 () replik: Låt mig börja med att säga till att visst är detregeringens dokument. Men jag pekade på, oberoende av defta, det ologiska i attutrikesministern i ett fall säger att vår huvuduppgift inte är att ta Utrikes- och handelspolitisk debatt ställning för endera parten och i ett annat fall förfäktaraft vi måste välja sida i en kamp som inte står mellan Cubakommunismen och defria demokrafiska krafterna. I den kamp som förs finns nämligen också eftstarkt inslag av världskommunism. Jag vill på intet sätt säga att jag därmedstöder de amerikanska vapenleveranserna eller de militära insatser som överhuvud taget gjort. Men jag tror, mot bakgrund av den debatt som förts ,att man också måste ge uttryck åt de synpunkter som kommit fram på många håll ivärldspressen och från många som varit i landet i fråga, nämligen atf det inteär en enda stormakt som är invecklad i kampen. har blivit ettcentrum för en kamp mellan två stormakter. Den ena kan benämnas med namn.För den andra kan ordet Cubakommunism vara ett täcknamn, men det innefattar merän landet . De synpunkterna, herr talman, står jag för. 40ERIC (): Def är inte så ofta försvarsutskottetsledamöter begär ordet i den utrikespolitiska debatten. Def är kanskeanmärkningsvärt, eftersom regeringens samlade redovisning av den politiskautvecklingen i världen, bortsett från de deklarationer som lämnats , skerunder rubriken på försvarets huvudtitel. Här redovisas relationerna mellan stormaktsblocken ochspänningsförhållanden och konflikter i olika delar av världen. Här ges ocksåen summarisk bild av verksamheten inom FN - resultaten avnedrustningsförhandlingar, fredsinsafser av olika slag och konferensverksamhetför bl. a. teknisk och ekonomisk samverkan mellan världens nationer. Här beskrivs självfallet också den militärtekniska ochstrategiska utveckling som berör vårt eget land. Anledningen till att detta viktiga avsnitt om regeringensagerande och avsikter sällan blir föremål för debatt här i kammaren torde varaatt deklarationerna under defta avsnitt tillkommer med utrikesdepartementetsnära medverkan och att de som regel är utformade på ett vidsynt ochansvarsfullt sätt och därför sällan ger anledning till tvister. Oklarheter omvad som avses torde sällan uppstå. Anledningen fill att jag nu begärt ordet hör, som OlofPalme antydde, samman med aft regeringen så starkt betonat svenskaförpliktelser när det gäller säkerhetspolitiken i Ncrden. Vi har även i enmotion som väckts från socialdemokrafiskt håll kompletterat den redovisning avden internationella utvecklingen som getts i propositionen. Det finns dockingen anledning, sedan man lyssnat på utrikesministern, atf här närmare gå inpå den delen av vår motion. Däremot finns det fortfarande skäl att i dagensdebatt fa upp frågan om grunderna och målet för den svenska säkerhetspolitiken,som också berörts i motionen, inte minst därför att ledamöter skallfå en bakgrund fill vad som redan är sagt. framhölls det under fjärde huvudtitelnatf grannländerna hade intresse av en fortsatt fast svensk utrikes- ochförsvarspolitik. Def talades då faktiskt också om "våra förpliktelser iNorden". Vi tog inte upp frågan motionsvägenden gången i föresfällningen att uttalandet av misstag blivit mer"förplikfigande" än vad som var avsett. I utskottet blev vi dock överens om aft markera enoförändrad uppfattning om grunderna för vår säkerhetspolifik genom att iutskottefs betänkande fa med det uttalande som statsminister gjorde1977 om en oförändrad inriktning av vår alliansfria säkerhetspolitik. Dettauttalande stod i god överensstämmelse med vad som uttalats även 1972, dåriksdagen fattade beslut om den mera långsikfiga försvarsplaneringen och då vihade en socialdemokratisk regering. En speciell markering av förpliktelserna iNorden gjordes inte i utskottefs uttalande. Vi socialdemokrater i försvarsutskottet anhöll genomutskottets kansli om atf få del av en promemoria som upprättats avkabinettssekreterare och som i pressen uppgivits innehålla enbeskrivning av hur man i våra närmaste grannländer var oroad över denförsvarspolitiska debatten i och befarade försvagningar i den svenskaförsvarsorganisationen. Vi fick emellerfid från kanslihuset beskedet att dennapromemoria, vars innehåll föreföll vara känt för åtminstone några fidningar,var eft internt arbetsmaterial inom regeringen som icke kunde ställas fillutskottets förfogande. I tidningsintervjuer med generaler i Nafostaberna i Norgeoch har svenska folket emellertid fått besked om att dessa militärermed oro ser på utvecklingen i . När nu regeringen kommit tillbaka med samma deklarationersom har vi från socialdemokratiskt håll funnit det vara motiverat atfett klart besked äntligen lämnas om vad som ligger bakom de nya formuleringarsom har införts. har försvarsutskottet fått en promemoria frånförsvarsdepartementet om vad som är innebörden av det som har skrivits omförpliktelser i . Vi har då fått förklaringen att det endast skulle rörasig om förpliktelser mot oss själva, inte mot några andra. Uppfattningarna om vad som menas med def ena eller detandra ordet kan naturligtvis skifta. Men är det inte så, att ordet förpliktelserbör sparas för andra situationer än dem som det här gäller? sägs def i propositionen, sedan läget ute i världen ochi vårt närområde har beskrivits; "I denna situation måste vi från svensk sida medfasthet uppfylla våra säkerhetspolitiska förpliktelser i . Vi gör dettagenom en konsekvent neutralitetspolitik och genom att upprätthålla ett försvarsom även kan medverka fill fred och stabilitet i det nordiskaområdet." Vad som sagts tidigare och vad som alltjämt bör gälla äratt vårt land i eget intresse valt alliansfrihetens och neutralitetens väg ochatt -vi därför behöver ha ett efter förhållandena starkt totalförsvar. Dettahar vi funnit även vara till gagn för stabiliteten i vår del av världen. Densom läser det som har föreslagits kan ju nästan få föreställningen att mannu vill göra en målsättning av det som fidigare framstått som uttryck förverkningarna av den valda säkerhetspolifiken. 9 protokoll 1980/81:96-98 Utrikes- och handelspolitisk debatt Utrikes- och handelspolitisk debatt har vi som sagt kunnatkonstatera aft vår alliansfria politik och vårt försvar varit fill gagn för ,men därfill har vi lagt en rad andra fördelar som vår alliansfria politikmedför och som bl. a. kan ge oss en speciell uppgift i FN;s fredsbevarandeverksamhet, i arbetet för en vidgad rättsordning i världen. Över huvud tagetkan def ge oss goda möjligheter att medverka till förändringar i deninternationella miljö som kan leda fill en ökad allmän säkerhet. Jag tror att det var mycket välgörande attutrikesministern tog tillfället i akt och gav kammaren ett klart besked om attsäkerhetspolitiken alltjämt har detta mera vidgade perspekfiv och inte fått ensnävare målsättning. Låt mig bara - även om utrikesministern infe är närvarande- rikta följande fråga till honom; Är det rimligt och är det välbetänkt atfförsvarsutskottet icke skall få tillgång fill en handling av den typ som LeifLeiflands promemoria sannolikt utgör? Jag tycker inte att en sådan behandlingav ledamöter av försvarsutskottet kan gagna samförståndet och möjligheternatill gemensamma bedömningar. I detta anförande instämde och (båda 41INGRID () replik; Jag gör inte på nägot sätt anspråk på atf istället för utrikesministern svara på de frågor som ställt. Detkanske ändå finns skäl aft påpeka faran i att man genom ordrytteri skapar enOsäkerhet om inriktningen av den svenska säkerhetspolitiken som är onödig. Def står i budgetpropositionen, försvarsdelen, aft våragrannländers intresse av en fortsatt fast svensk utrikes- och försvarspolitik,inriktad på att vidmakthålla stabiliteten i det nordiska området, framstår somoförändrat högt. Och def gör det. Jag vill bara säga något om vad som händeunder , då mycket kraftigt arbetade för ettnordiskt försvarsförbund, som skulle stå neutralt och alliansfritt såsom enstark och balanserande faktor i den då gryende makfutvecklingen mellan öst ochväst. Det gick i stöpet, sedan och ansett sig bättre garderadegenom aft ansluta sig till NATO. Man tvivlade också på i vad mån vi hademöjlighet aft vara en acceptabel försvarsmakt i det här samarbetet. De hänsyntill som togs i utformandet av den nordiskasäkerhetspolitiken gör atf man säkert från skulle i den socialdemokratiskaregeringens agerande kunna hitta ord som förpliktelse, hänsyn, åtagande osv. Jag roade mig med aft slå upp ordet förpliktelse i enordbok. Förpliktelse är lika med skyldighet. Jag tror atf det vore felaktigtaft inte säga att vi har en skyldighet när det gäller bevarandet av vårsärställning i den nordiska säkerhetspolitiken. I propositionen har man heltenkelt satt in en synonym för "skyldighet". Jag tycker att man kanerinra litet om ära, skyldighet och Det må kallas förpliktelse eller infe - jag trorändå aft och jag är fullständigt eniga om att någon förändring iden svenska säkerhetspolitiken inte ligger i ordet i fräga. Men vi är många somuppfatfar det som ett misstänkliggörande från socialdemokraternas sida aftvilja skönja en sådan förändring. 42 () replik-Herr talman! Jag ber attfä konstatera, liksom gjorde tidigare, aft har behov av att markera en annan ståndpunkt i den här frågan än densom framkom i utrikesministerns anförande. Vi får naturligtvis vänja oss vidatt sedan gammalt har en speciell uppfattning när det gäller densvenska säkerhetspolitiken och mycket kraftigare än andra partier betonar detmilitära försvarets roll i detta sammanhang. Den rollen skall inteundanskymmas, men jag tror att de insatser som på olika sätt görs ifredsbevarande syfte är långt viktigare för utvecklingen i världen. Dessa skymsundan när man försöker göra eft slags övergripande mål av def som trots alltbara är en del i vär säkerhetspolitik. Def här är infe aft söka strid, men ända sedan det senasteförsvarsbeslutet fattades har det varit svårt att av försvarsministern få enskrivning när def gäller säkerhetspolitiken som motsvarat vad visocialdemokrater önskat och vad som stått i överensstämmelse med den politiksom fördes tidigare. Jag vill bara konstatera aft det var mycketvälgörande aft utrikesministern för sin del så kraftfullt slöt upp kring denuppfattning som vi hävdar på den här punkten. Utrikes- och handelspolitisk debatt 43INGRID () replik; Vi har i det här landet en moderatförsvarminisfer. Försvarsministern har undertecknat budgetpropositionen, ochvad jag vet har inget av regeringspartierna tagit avstånd från den formuleringsom där är framförd. Jag kan inte heller se att jag på något sätt svikerförsvarsministern genom att jag fullt biträder vad där står. Någon hänsyftning på militära åtgärder kanjag inte erinra mig att jag gjorde i min replik till . Jag pekadebara på vad som står i budgetpropositionen, försvarshuvudtiteln, och jagerinrade om hur man från socialdemokratisk sida resonerade närdef gällde aft tala om skyldigheter gentemot våra grannländer, viljan atf byggaupp en nordisk försvarsallians osv. Defta var alltså eff citat om vad som händeunder den socialdemokratiska regeringens tid för länge sedan. Jag vidhöll - och det står jag fast vid - att def är avutomordenligt stort värde att def råder enighet om utformningen av vårsäkerhetspolitik här i . Jag säger def en gång till till ,och jag hoppas att inte tar def som ett skäl fill aft pådyvlamig yttranden som jag inte har fällt. Utrikes- och handelspolitisk debatt 44 () repHk: Jag kan inte se att man på det här sättet kanutesluta det militära försvaret när man betonar roll beträffandesäkerhetspolifiken i , Vi har nog den uppfattningen atf ändå ären betydande tillgång just militärt i det sammanhanget, vilket har betydelsenär det gäller def nordiska samarbetet, bortsett från att vi är alliansfria, valde att säga: Defta har ni sagt förut.Jag skall be att plocka fram en enda handling där detta begreppsom nu har förts in använts. Det finns inte! Tvärtom har det under fidigaresocialdemokratiska försvarsministrar varit en god sed att man hänvisat till dedeklarationer som gjorts vid ingången av en ny period i försvarsplaneringen, Iutskottsbetänkandena har erinrats om vad som sagts - man har inte gettsig in på atf göra några nya formuleringar. Jag tycker nog aft def är rimligtatt presenterar mig def material hon talar om, Def kannaturligtvis inte ske , men jag skulle vara facksam för aft få def. vice falmannen anmälde aft anhållitatf till protokollet få antecknat atf hon inte ägde rätt till ytterligarereplik. 45OSWALD (vpk): Def är ju populärt atf fala om supermakterutan åtskillnad och också aft kräva att de skall ta sittgemensamma ansvar för världens affärer. Det är en bekväm attityd, för dåslipper man undan besväret och obehaget atf tränga bakom de allmänna ochsvepande omdömen om de två stormakternas eller maktblockens agerande, omdömensom i västvärldens nyhetsmedia och därmed också här i brukarpresenteras som kända fakta. Det är också bekvämt ur den synpunkten att man dåslipper ifrån att redogöra för mindre makters, t, o, m, de minstas, agerande påden internationella arenan. Jag avser att här uppehålla mig vid kampen om råvarornaoch vilken inverkan den får i olika internationella sammanhang, Def berör ocksåi högsta grad vårt land och dess handels- och industripolitik på bådeimport-och exporfsidan. Därmed är det också sagt att våra ekonomiska problem imycket stor omfattning är avhängiga av hur råvarupolitiken styrs, hurexploatering och prissättning går till. Hur är det då med världens produktion och konsumtion avvikfiga strategiska råvaror? De industrialiserade, kapitalistiska länderna,, och , förbrukar av alla världens mineralervarje år och utvinner själva , importerar hälften av den oljadef förbrukar och utvinner således av sin egen konsumtion,och importerar i det närmaste all den olja de förbrukar. Debidrar således inte med någon egen produktion. Också när det gäller andra viktiga råvaror, t, ex,pappersmassa, fextilfib-rer och livsmedelsråvaror, är de industrialiserade,kapitalistiska ekonomierna storkonsumenter. Det gäller infe minstprofeinimport i form av fodermedel till de svin, broilers och nötkreatur somföds upp för aft den lilla del av mänskligheten som bor i dessa länder skall kunnaleva med en livsmedelsstandard som är helt otänkbar för den stora massan avjordens befolkning. Den stora utplundraren i de här sammanhangen är , USAär desperat beroende av att ha kontroll över och kunna utnyttjaråvarutillgångar av alla slag utanför sitt eget territorium. Skulle USAavstängas från dessa möjligheter skulle ekonomin i detta lovprisade land rasasamman . Detta vet såväl de styrande i som statsledningaroch regeringar i den övriga västvärlden, också den . Men iden allmänna debatten och de officiella analyserna falas det tyst eller nämnsingenting alls om deffa för alla välbekanta faktum. tillåts atf bedriva utplundring på alla sätt; deftillåts också exportera sina ekonomiska problem till bl. a. genomett ohämmat utbud av dollar utan aft någon reser några nämnvärda protester. USAhar av världens befolkning. Denna befolkning, eller rättare sagt deövre skikten av denna befolkning, tillgodogör sig av hela världensfillgångar . Detta kan göra genom militärt våld och interventioneller genom hot om sådana åtgärder om infe får som det vill. Def ärimperialismen i dess mest osminkade form, och om detta har den svenskaregeringen i likhet med andra regeringar i väst ingenting att säga. Men det borde den ha. För vad är detsom ligger bakom våldet och morden i , i , i Guatemalaoch tidigare i ?