prot · G409118 · 1980-12-31 00:00:00 — Det inkomstprövade tillägget inom studiehjälpen överensstämmernämligen tiU konstruktion och belopp med det statliga bostadsbidraget. Ivår reservation till socialförsäkringsutskottets betänkande nr 23 motsätter vioss detta. Enligt vår mening bör det inte ankomma på regeringen att utanledning från fatta detta beslut. Riksdagenbör således ge regeringen till känna att studiemedel till i fortsättningenskall ingå i inkomstunderlaget för inkomstprövat tillägg. Då uppnås enöverensstämmelse med inkomstprövningsprinciperna för bostadsbidraget ochförhindras att regeringen fattar ett längre gående beslut. Meddetta yrkar jag bifall till den reservation som är fogad till socialförsäkringsutskottetsbetänkande nr 23. Anf.28 (): Med hänvisning till den motivering som anförts i socialförsäkringsutskottetsbetänkande 23 yrkar jag bifall till utskottets hemställan i dess helhet. Anf.29 (vpk): Med hänvisning till den debatt vi hade i föregående ärende och desynpunkter vi framförde där från vpk;s sida, nämligen att vi inte kan accepteraatt studiemedel skall räknas som lön eller inkomst, vill jag bara deklarera attvarken utskottsförslaget eller reservationen på den här punkten tillmötesgårvåra krav. Vpk kommer därför att avstå i den kommande voteringen. Utskottetshemställan bifölls med 146 röster mot 130 för reservationen av m.fl. 18 ledamöter avstod från att rösta. 8 § Svar påinterpeilation 1980/81:110 om den framtida bostadsstandarden har till mig ställt följande fråga: "På vilketsätt skall man, enligt ekonomiministerns mening, åstadkomma en av honom önskadallmän sänkning av bostadsstandarden i landet?" Fråganhar av interpellanten givits en felaktig och tillspetsad formulering för vilkeninget stöd kan hämtas i det anförande som åsyftar. OskarLindkvist berör dessutom i interpellationen sådana allmänt bostadspolitiskaproblem som jag personligen självfallet är beredd att i annat sammanhangdebattera med honom. Dessa ligger dock utanför mitt Nr 118 kompetensområde enligt den arbetsfördelning mellan regeringensledamöter F pH ppn Hen " gäller för besvarande av frågor ochinterpellationer i . in anril 1Q81 hänsynhärtill och till frågans formulering kommer jag i mitt svar att begränsa mig till att i störstakorthet påvisa behovet av en anpassning av den svenska O de 1 f nmtida bostadsstandardentill de resurser som beräknas stå till förfogande. höst dsstnndarden har högre bostadsstandard än flertalet andra länder. sammanhänger med vår högaallmänna standard och med att hushållen vid hög inkomstnivå efterfrågarhög bostadsstandard. har också förstärkts genombetydande subventioner. Det finns alltså ett klart samband mellan utveckHngenpå bostadsområdet och utvecklingen inom andra samhällsområden iett rikt land som . Debalansbrister som sedan en följd av år drabbat den svenska ekonomin måste, sombl. a. redovisas långtidsutredning, komma att leda till atthushållens inkomstutveckling blir svag under en följd av år. Den totala privatakonsumtionen kommer att öka långsamt, vilket får effekt också påbostadskonsumtionen. Dessutom måste rådande statsfinansiella läge komma attpåverka de statliga subventionerna inom bostadssektorn. Detta behöver inte ledatill en sänkning av bostadskonsumtionen som sådan utan till en långsammareökningstakt och en anpassning av konsumtionen och produktionen till deresurser som står till samhällets och medborgarnas förfogande. Detär enligt min mening önskvärt att bostadspolitiken ges en sådan utformning attden boendes valfrihet blir så stor att en individuell anpassning tillhushållens varierande önskemål i största möjliga utsträckning kan äga rum. Därmed,fru talman, har jag sagt allt jag har att säga med anledning av OskarLindkvists säregna interpeilation. Anf.31 (); Jag tackar försvaret. Fördelenmed en interpeilation är bl. a. att det statsråd som frågan gäller måste visaupp sig i kammaren. När nu ställer upp så är framträdandetföranlett av ett bostadstal som han höll inför iStockholm . Jag hade i svaret väntat mig en redogörelse överden sänkning av bostadsstandarden som var föredragets budskap. Hur jag än letari svaret kan jag bara plocka ihop tre besked. Det ena är att folk får detsämre. Det andra är att det blir svårare att få bostad. Det tredje är attsubventionerna skall bli lägre. Sedan sköter prismekanismen resten. Detär ju inte ointressant vad landets ekonomiminister har att säga i bostadsfrågan. Referatet från sammankomsten gjorde mig verkHgen nyfi ken. Uppgifterna där har inte dementerats. Därför kan jag inte förstå när han hävdar att frågan har getts en felaktig och tillspetsad formulering eller att, som det nu hette, att interpellationen är säregen. Jag utgår då ifrån att inte har en bostadstes när han framträder 212 inför kvinnor och en annan när han talar tillbefolkningen i övrigt. En tes i anförandet var påståendet,att någon bostadsbrist i egentlig mening inte finns i . Som grund förpåståendet hänvisas till kommuner på skilda håll som har outhyrda lägenheter.Då tycks ha glömt att närmare 200 kommuner har bostadsbrist ivarierande grad. De större kommunerna och tätorterna har, med enstaka undantag,inte bara bostadsbrist i akut mening. Det låga bostadsbyggandet - och tyvärrhar också ombyggnadsverksamheten stagnerat - skapar en hopplös situafion fördet bostadslösa folket. Vilket råd vill ge de unga i exempelvis ?Alla de som söker bostad för studier, för att förvärvsarbeta, för att bildafamilj eller som vill ha en egen lya har ju sina förpliktelser mot samhället.Tänker inte på dessa snabbt tillväxande medborgargrupper närteserna utformas? Nog har väl samhället en plikt att förse sina medborgare meden rejäl bostad. Vi läser i dagens tidningar om den bostadsnöd som på sina hållfinns i landet för pensionärer och handikappade. Vi har hört i dagensbostadsdebatt om det stora behov som ungdomen har. Det står i svaret att det måste ske en anpassning avkonsumtion och produktion - det står faktiskt i den ordningen - till deresurser som står till samhällets förfogande. Var ligger då den nivån? 1980påbörjades i det här landet ca 49 000 bostäder. Många tror att 1981 blir ändåbesvärligare. Vi kanske inte når längre än till 45 000 bostäder inyproduktionen. Det är ingen elak tolkning när jag drar den fullt logiskaslutsatsen att den igångsättningsnivå som har i sina tankarligger ändå lägre. Det är ju så mycket märkligare om en av regeringens mestframtonande ledamöter - tillika partiledare - redan nu har sprungit ifrån dennivå som anges i budgetpropositionen. Det är samtligariksdagsledamöter från moderata samlingspartiet i den här kammaren ställde uppi den mycket hårda kritik som riktades mot den dåvarande folkpartiregeringenför passivitet i just bostadsfrågan. Då låg ändå folkpartiregeringens utspelför på 60 000 bostäder. Går det riktigt illa kommer vi att ha mindreigångsättning än i förhållande till den målsättning som gällde för två ärsedan. Detta är ju rena uppgiveisen. Det är en absurditet att tro att Sverigehar byggt färdigt. Denna negativa trend förstärks i tal. Detskall med andra ord bli värre. Om man vill - vilket dock inte vill- kan man frigöra resurser som används på bostadsmarknaden genom omfördelningav skatter och åtgärder mot uppenbara missbruk av den grundidé som gett upphovtill avdragsrätten i beskattningen. Vi socialdemokrater har ju fått avslag påförslaget om momsbefriélse och om lagerstöd för att få fart påbostadsbyggandet, och vi har blivit avvisade när vi begärt att fådiskutera en programuppläggning för bostadsbyggandet med regeringen. hojtar också åt den kampanj som satt i gång under fältropet Bygg bort krisen. Detär inget bra recept, säger . Att det är nödvändigt att ökabostadsbyggandet har dessutom i skrivelse till regeringen framhållits av l.S proloknll 1980/81:116-118, Om den framtida bostadsstandarden Nr 118 , , . Fredaeen den " otaliga varningar mot ett för lågt och för dyrt bostadsbyggandeskall vi 10 aoril1981 också erinra oss. Hos dessaorganisationer finns ju kontakten med de Där finns värdefulla kunskaper som - om inte byggandet Om den framtida ° " '"' ""'"' kommer till användning. Vi förlorar en unikfackmanna-bostadsstandarden '""'P "r det gäller yrkeskåren.Det kommer att ta åratal att ersätta denna gedigna yrkeskunskap och företagarkapacitet. Flera svenska byggföretag har en sysselsättning utomlands,grundad på de lärdomar och den utveckling som verksamheten i har givit. Jag kritiserar självfallet inte denna utomlandsverksamhet- långt ifrån. Men jag kritiserar som i en alltför dogmatisk,kortsiktig bedömning inte upptäcker vilka värdefulla byggnadskapaciteter vi haroch ändå, när antalet bostadslösa ständigt växer, inte har jobb på hemmaplan. Slutligen innehåller svar en mening som jagtycker verkar en smula ålderdomHg. Det sägs att min interpeilation berör sådanaallmänt bostadspolitiska problem som är beredd att diskutera medmig i annat sammanhang. Min omedelbara reaktion är förstås om det finns någonmer lämpad plats att diskutera de här frågorna på än i . På någotunderligt sätt får ekonomiministern ihop detta fill att det ligger utanför hanskompetensområde enligt den arbetsfördelning som finns i regeringen. Jag har -som bekant - inte ställt frågan i tron att är regeringensbostadsminister. Att konsekvenserna av det föredrag på vilket jag byggt mininterpeilation leder till en allmän sänkning av bostadsstandarden i landet gårinte att ta miste på. Självfallet duckar jag inte för en debatt med GöstaBohman i bostadsfrågan, så nog skall vi kunna tillmötesgå det önskemålet vidett för ekonomiministern lämpligt tillfälle. Jag föreställer mig att GöstaBohman längtar till Arbetarekommun för att där få lägga fram sin synpå bostadspolitiken. Jag vill gärna sluta det här inlägget med ettcitat. Enligt skall under gårdagens debatt medOlof i skånska ha sagt följande; "Jagär övertygad om att mina tankar leder rätt. Jag kommer kanske inte att fåuppleva det, men skänk då en varm tanke åt den som tänkte rätt." Vi ärvisserligen många - enligt kanske alltför många - som skallförsöka stoppa både hans tankar och deras följder. Till den lärdom citat brukar gevill jag citera en annan källa: "Ja, fram ock du, som fåtttill börda en, andligtsett, mer blygsam del ock vet,att även du skall skörda vad rätt du tänkt, fast detvar fel." Det är hämtat ur GrönköpingsVeckoblad 1929 i en travesti på . 9 § Svar påinterpeilation 1980/81:114 och fråga 358 om ammoniak-tillverkningen iKvarntorp, m. m. Per har frågat industriministern dels om han är beredd attmedverka till att ammoniakfabriken i kan få fortsätta produceraammoniak, dels om han, om så inte är fallet, är beredd att medverka till attteknisk utrustning och personal används till angelägna alternativa ändamål somt. ex. inom energiforskningen. Per har vidare frågatindustriministern dels om han är beredd att verka för att SMHLs och FOA;sutredningar avvaktas innan börjaruppföras i , dels om han kan tänka sig att högskolan i gesuppgifter i anslutning till SMHLs och FOA;s undersökningar och att erforderligamedel anvisas härför. EivorMarklund har frågat industriministern om vilka åtgärder regeringen kommer attvidta för att säkra självförsörjningen med konstgödsel och om regeringen är bereddatt aktualisera frågan om framställning av kadmiumfri konstgödsel i . Interpellationenoch frågan har överlämnats till mig för besvarande. Jag avser att besvara dem iett sammanhang. Somsvar på Per första fråga vill jag meddela att regeringen gettstatens jordbruksnämnd och överstyrelsen för ekonomiskt försvar i uppdrag attgemensamt undersöka möjHgheterna att träffa överenskommelse med om attupprätthålla produktionskapacitet vid ammoniakfabriken i till utgångenav . Myndigheterna har presenterat en principöverenskommelse omfortsatt drift vid Kvarntorpsfabriken. Regeringen tog i går beslut om att avriksdagen begära medel för ett avtal mellan staten och Supra i huvudsakligöverensstämmelse med principöverenskommelsen. Regeringen avser vidare att låtaundersöka alternativa vägar för hur landets försörjningsberedskap främst vadgäller ammoniak och kvävehaltiga gödselmedel skall vara utformad . Jagvill även hänvisa till regeringens proposition 1980/81:157 om godkännande avavtal mellan och angående handeln med jordbruksvaror. Därframhåller jag att det är utomordentligt värdefullt om under normalaförhållanden ett samarbete kan byggas upp som säkrar försörjningen av ammoniakoch kvävegödselmedel i krissituationer. En särskild arbetsgrupp arbetar f. n.med dessa frågor. Därmed har jag ävenbesvarat första fråga. Somsvar på andra fråga, vilken jag antar avser fosforgödselmedeltillverkat av apatit, vill jag anföra följande. Förbrukningen i avfosforgödselmedel är relativt begränsad. Råvarubehovet tillgodoses till störstadelen genom import av råfosfat. Vid behov kan fosforgödsel tillverkas urinhemsk apatit. Beredskapsläget är sålunda avsevärt bättre vad gällerfosforgödselmedel än beträffande kvävegödselmedel. måste framhållasatt kvävegödselmedel av odlingstekniska skäl inte går att ersätta medfosforgödselmedel. Omammoniak-tillverkningen i , m. m. Om ammoniak-tillverkningen i , m. m. Med hänsyn till vad jag tidigare redovisat är den andrafråga Per ställt inte aktuell. När det gäller Per tredje fråga är situationenden att , , har fått i uppdrag avnaturvårdsverket att utreda miljökonsekvenserna av eventuella driftsstörningarvid SAK AB-anläggning-en. Syftet med utredningen är att klarlägga om det ifråga om beredskap mot brand och liknande händelser behöver vidtas åtgärderutöver dem som redan har planerats. FOA:s utredning, som beräknas vara klartill , är inte avsedd att utgöra underlag för en omprövning avregeringens beslut att , lämna tillstånd att uppföra och drivaanläggningen i . Utredningen kommer i stället att utgöra underlagfrämst för Kumla kommun och när behovet av beredskapsåtgärder mot olyckornärmare prövas. Någon förnyad prövning från regeringens sida avmiljöskyddsfrågorna är alltså inte aktuell. Som svar på Per fjärde fråga om medverkan frånhögskolan i vill jagsäga att det enligt min mening rimligen måste varaFOA :s sak att bedöma vilken vetenskaplig expertis som behövs för uppdraget ochvar denna expertis finns att tillgå. 33PER (vpk): Jag har ställt fyra frågor i mininterpeilation, som riktades till industriministern men som överlämnats tilljordbruksministern för att besvaras. Jag bedömer det som en fördel att denöverlämnats till jordbruksministern, i vart fall i vad gäller mina frågor omSAKAB:s behandlingsanläggning för miljöfarligt avfall. Jag skall kommenterasvaren på mina frågor ett efter ett. Som svar på min första fråga, om ammoniakfabriken iKvarntorp genom ingripande från staten skall ges möjlighet att få fortsättaproducera ammoniak, lämnar jordbruksministern ett positivt besked. Genom att tai anspråk medel som är avsedda för landets ekonomiska försvarsberedskap ställsi utsikt att produktionen skall kunna uppehållas till utgången av år 1982.Detta är naturligtvis bra för de anställda vid fabriken. Det är säkerligenockså bra från beredskapssynpunkt. Men det blir ju ändå bara ett andrum påmindre än . Därför måste användas för att komma fram till meralångsiktiga lösningar. Det får inte bli så igen att de anställda står inför enoviss framtid med ett nedläggningshot över sig som bara ligger några veckorframåt i tiden, som det var . Min följdfråga till jordbruksministern i anslutning tillsvaret på fråga nr 1 i interpellationen blir därför; Kommer tiden fram tillutgången av att användas för att komma fram till en varaktig och långsiktiglösning av frågan om framtiden för ammoniakfabriken i ? På min andra fråga i interpellationen får jag svaret attdet inte är aktuellt att planera för någon annan användning av ammoniakfabrikeni . Min följdfråga blir då: Kan jag tolka detta svar så att det ocksåframåt i tiden kommer att uppehållas ammoniakproduktion i ? Min tredjeoch fjärde fråga i interpellationen gäller något helt annat. nämligenSAKAB:s tilltänkta anläggning för behandling av miljöfarligt avfall. Men allafrågorna har ändå det gemensamt att de rör industripolitiska frågor iKvarntorpsområdet i . De två anläggningarna kommer ju, om regeringenframhärdar i sitt lokaliseringsbeslut, att bli grannar inom detta område ute påNärkeslätten. Min tredje fråga gäller om skall avvakta deutredningar som FOA, , och skall göra innanbygget i sätts i gång. Här har jag fått ett helt negativt svar. Manutgår tydligen från att de resultat dessa utredningar leder till inte undernågra förhållanden kan komma att innebära att beslutet om lokalisering tillNorrtorp kan ifrågasättas. FOA;s utredning skall, sägs det i svaret, bara rörasig om att skapa underlag för beredskapsåtgärder mot eventuella olyckor i denfärdiga anläggningen. Jag får också det för mig överraskande beskedet att FOA;sutredning skall vara klar till . Från experthåll har man annarsantytt att en haveriutredning skulle komma att ta betydligt , kanskeett år. utredningen av på . Det ställer jag migfrågande till. Det är helt överflödigt för mig att påpeka förjordbruksministern vilken reaktion det blivit mot regeringens beslut attlokalisera för behandling av miljöfarligt avfall tillNorrtorp. Den reaktionen har ju både jordbruksministern och jag samtidigtupplevt på nära håll vid informationsmöte i hus tidigarei år. En så hård reaktion som då framkom möter vi inte . Men det ärnog en styrka för demokratin här i landet att missnöjet från"gräsrötterna" kan få ett utlopp också gentemot ett ansvarigtstatsråd. Grovt kan man säga att kritiken har två grunder, den ena grunden äratt man vet, eller åtminstone tror sig veta, att en verklig fara hotar. Denandra grunden till kritiken är att man upplever sig hotad av en fara. Jag troratt det är det sistnämnda som det är svårast att gå till mötes. Jag tror attdet är att begära för mycket om man begär att alla skall känna sig lugna. Menvad som rimligen kan begäras är att man övertygande och på vetenskapligagrunder skall visa att det fattade beslutet är försvarligt -också i det fallatt ett haveri inträffar i behandlingsanläggningen. Effekterna av normaldriftenverkade ju också de tekniskt intresserade kritikerna i stort sett haaccepterat. Det framgick i varje fall vid det tidigare nämnda mötet. Jag har redan nämnt att reaktionen blev hård motlokaliseringsbeslutet. Men får jag lov att erkänna attjordbruksministern ganska så skickligt sökt neutralisera den värsta, och då iförsta hand den sakanknutna, kritiken. Professor har engagerats om bl. FOA har engagerats för att utreda effekterna av ett haveri.Särskilt det sistnämnda medgivandet har setts som en viktig eftergift. Nukommer min följdfråga till fråga 3 i interpellationen: Får FOA:s utredning denomfattning och det innehåll som väl alla förutsatte då jordbruksministernutlovade utredningen vid mötet i ? Slutligen min fråga 4. Här svaras att det får ankomma påFOA om högskolan i skall engageras. Jag hade för min del hänvisat tillSMHLs Om ammoniak-tillverkningen i , m. m. Omammoniak-tillverkningen i , m. m. undersökning, men om dennämns det ingenting i svaret. Den skulle ju, om jag fattat saken rätt, gällakartiäggning av läget i fråga om mark, vatten och luft runt Norrtorp. Attfastiägga det utgångsläget före starten av ;s anläggning är viktigt bl. a.för att man skall kunna visa om effekter på miljön i fortsättningen beror pådenna anläggning eller ej. Eventuella skadeståndsmål kan bli avhängiga av dennakartläggning. Minföljdfråga till fråga 4 är: Blir det alls någon undersökning av den omgivandemiljön runt Norrtorp, och av vem skall den i så fall utföras? 34 (vpk); Jag vill tacka jordbruksministern för svaret på min fråga, som jagegentligen hade riktat till statsrådet . Med honom har jag tidigare vidflera tillfällen debatterat det här med svensk framställning av konstgödsel,och därför ansåg jag det inte nödvändigt att vara så detaljrik i frågan. Eftersomdet är jordbruksministern som fått i uppdrag att svara på frågan och eftersomhan i sitt svar antyder en viss tveksamhet om vad min fråga egentligen gäller,så skall jag försöka nu klargöra bakgrunden till frågan. Jaghar alltså uppmärksammat de risker för vår självförsörjning som jag uppfattaratt affären med Norsk Hydro och Supra kan medföra. Att man borde syna affärenäven ur andra synpunkter än självförsörjningssynpunkt framgår väl också av attnäringsfrihetsombudsmannen enligt tidningsuppgifter anser att det finnsanledning att granska affären. Men vi kan nu hålla oss till självförsörjningen. Enplanering för nationell självförsörjning med konstgödsel är enligt vår meningberoende av inhemska tillgångar på råvaror. I finns alla de råvarorsom behövs. Kadmiumfri fosfor kan fås ur apatit, som man exporterar tillNorsk Hydro. Apatit finns i malmfältsgruvorna, och en tillverkning avfosforsyra skulle höja värdet på den järnmalm som där bryts och göra denlättare att sälja pä världsmarknaden. importeras all fosforråvara för densvenska konstgödselproduktionen, och den importen för in kadmiumhaltigtråfosfat. Jordbruksministern vet naturligtvis mycket bättre än jag att kadmiumackumuleras i jorden och att detta innebär ett hot mot den jordbruksjord som används. Kaliumgår att få ur glimmern i Aitek, och då får man råvara föraluminiumtillverkning. Båda de produkterna importeras . Ammoniakkan tillverkas ur inhemska torvråvaror, något som mitt län också är rikt på. Omdet i en krissituation skulle bli så, att kol- och oljetillförseln stryps, harju även detta stor betydelse ur självförsörjningssynpunkt. importerasråvarorna för kväveproduktionen. Statsrådethänvisar i detta sammanhang till att en arbetsgrupp följer de här frågorna. Jagskulle då vilja veta; Tar den arbetsgruppen hänsyn också till de farhågor somen samverkan mellan väckt även hosnäringsfrihetsombudsmannen? Somläget nu är hotas tillverkningen av att totalt monopoliseras och av att flyttasutanför landets gränser. Nog måste väl detta innebära risk för att landetslivsmedelsförsörjning lämnas helt utan beredskap och i händerna påmultinationella företag som är utanför alla möjligheter till styrning? Enregeringsmedlem måste väl vidare uppmärksamma att det som håller på att skekan innebära ett hot mot jobben på flera orter. Per IsraeJsson har nämnt ortersom ligger honom närmast, och det jag, som företrädare för ett län som enligtsamstämmiga uttalanden i onsdagens regionalpolitiska debatt har de störstaproblemen, främst vill påtala är att om man låter den nu påbörjade utvecklingengå vidare, så lämnar man också en påtaglig möjlighet till industriellutveckling i oprövad. - Jag har som sagt riktat min fråga till NilsÅsling, så det kan inte hjälpas om jordbruksministern tycker att jag går in påsådant som inte så att säga tillhör hans bord. Norrbottensbehov av industrisatsningar styr i hög grad mitt agerande i den här frågan. Menäven bortsett från detta måste det väl konstateras att det finns anledning attse upp med vad som sker, om Norsk Hydro tar över aktier i . Ärverkligen en sådan monopolsituation någonting som jordbruksministern finnerönskvärt, även sett till endast de intressen som han företräder? Får man somcenterpartistisk jordbruksminister verkligen vara så flat gentemotmonopolintressena som jordbruksministern har varit i det vaga svar jag harfått? Jag undrar om bönder godtar det. Vpk godtar det inte. Anf.35 (); Med anledning av det svar som jordbruksministern lämnat påinterpellationen av Per angående den industriella verksamheten iKvarntorp vill jag säga att jag i stort sett delar de åsikter som PerIsraelsson här har fört fram. Jag vill dock anföra ytterligare några synpunktermed anledning av jordbruksministerns svar. Jagvill först och främst uttrycka min tillfredsställelse över att regeringen -ävenom det skedde sent omsider - lyckades genom avtal med Supra få fill stånd enfortsatt ammoniakproduktion vid Kvarntorpsfabriken. Att nu denna tillverkningkan fortsätta åtminstone fram t. o. m. utgången av 1982 innebär att man får detrådrum som behövs för att man skall kunna göra de nödvändiga bedömningarna närdet gäller en fortsatt inhemsk framställning av ammoniak.