prot · G409154 · 1980-12-31 00:00:00 — Eftersom dettanu inte blev utrett i anställningsskyddskommittén, så får vi ta upp den frågani annat sammanhang. AnL 157 (vpk); Jag uppfattar det så att regeringens meningär att om tjänstemän framöver går ut i konflikt, så skall LO-medlemmar ickekunna permitteras. Detta är ett glädjande framsteg, och vi får då hoppas attregeringen arbetar intensivt för det här och att kommittén lägger fram sinaförslag. - Som det har varit nu kan det ju inte fortsätta. Rätten att permittera utan lön är en principfråga, som mansäger att det är arbetsmarknadsparternas sak att handlägga; det är förenat medproblem att trampa in på ett område som är förbehållet parterna. Det är klartatt det är ganska bekvämt för regeringen att inta den inställningen. Men i deflesta fall är det arbetarparten som utsätts för detta, och det är som utnyttjar möjligheterna i lagen till att innehållaintjänad lön. Utgångspunkten måste väl vara den, att vill man ha jämbördigaförhållanden - vilket man / andra faU talar om - så bör man väl se till attarbetarna kan få ut den lön som de har tjänat in. Hur ställer sigarbetsmarknadsministern till denna princip? Jag hoppas att jag får ett Hka positivt svar på den frågansom jag tidigare fått. AnL 158 Arbetsmarknadsministern ; I denna konkreta fråga vill jag svara som jaggjorde förra gången, nämligen att min uppgift här inte är att kvälja dom. Härhar arbetsdomstolen fällt ett utslag. Frågan har dock principiellräckvidd. Den bör tas upp i ett större sammanhang, varvid det bör undersökas omdet för parternas vidkommande alls skall lagstiftas om hur stridsåtgärdernaskall hanteras. har vi varit överens om att det är parterna själva somskall hantera den frågan, och detta är förstahandsutgångspunkten också ifortsättningen. AnL 159LARS-OVE (vpk); När domarna har fällts har man utgått från delagar vi har och som arbetsdomstolen dömer efter. Men det är väl inte omöjligtför en regering och en arbetsmarknadsminister att medverka till att gelagstiftningen det innehållet att arbetsdomstolen inte dömer så ifortsättningen som den gjort i det här fallet. -Det är ju det man efterlyser. Skallman ha en princip som säger att parterna skall vara jämbördiga, måste man välockså leva upp till den principen. Det var den huvudfrågan som jag ville ha ettsvar på, men den frågan glider arbetsmarknadsministern undan. Eller vill man -för det fall att parterna inte kommer överens -medverka till attlagstiftningsvägen gripa in i den här frågan? 11§ Svar på fråga 1980/81:403 om strukturförändringarna inom skogsindustrin har med anledning av ;s ochBillerud ;s erbjudande om förvärv av AB akfierfrågat mig om jag i förväg blev informerad om företagens planer, om jag avseratt vidta åtgärder för att förhindra att strukturförändringar inomskogsindustrin sker på ett slumpartat sätt samt om jag inte anser att det nu ärhög tid att lägga fram en genomarbetad strukturplan för svensk skogsindustri. Jagblev informerad om det planerade förvärvet som det offentliggjordes.I samband därmed blev jag även informerad om att företagen avsåg att begära befrielsefrån realisationsvinstbeskattning för de aktieägare som innehaft sinaIggesundsakfier . Vid prövning av frågan omskattebefrielse, som görs av regeringen, tas hänsyn fill förvärvets allmännaeffekter på industristrukturen. Jaghar i den industripolitiska propositionen (1980/81:130) redogjort för min synpå statens roll i skogsindustrins strukturomvandling. Där sägs att företagenhar det primära ansvaret för branschens utveckling, I det nu aktuella fallethar jag erfarit att och Billerud, bl, a, med hänsyn tillreakfionen från de anställda i , beslutat avvakta resultatet av enintern utredning inom om fördelarna av olika utvecklingsalternativ förföretaget. Det nu aktuella fallet föranleder inte någonförändring i den allmänna inställning till statens roll i skogsindustrinsstrukturella utveckling som har kommit till uttryck i den industripolitiskapropositionen. AnL 161 (): Jag ber attfå tacka industriministern för svaret. Detär egentligen, mot bakgrund av vad som hänt i fallet , förvånande attindustriministern inte är beredd att vidta några som helst åtgärder för attförhindra en upprepning. Det visar hur maktlöst samhället egentligen är närkapitalet utifrån sina egna snäva ekonomiska utgångspunkter strukturerar densvenska skogsindustrin utan hänsyn till vare sig samhället, de anställda ellerberörda kommuner. Detär egentligen ett skrämmande skådespel som har pågått ochutspelats inför öppen ridå om makten över , Trots detta Om strukturförändringarna inom skogsindustrin sägerindustriministern att det är företagen som har det primära ansvaret förbranschutvecklingen. Sedan är det inte riktigt som industriministern säger attStora Kopparberg avvaktar med den här affären med hänsyn till reaktionen frånde anställda i , Redan på ett tidigt stadium sade de anställda nej tillfusionen. Men trots detta startade maktkampen om mellan StoraKopparberg och SE-banken å ena sidan och MoDo och å den andra.Under kort tid bytte av aktiestock på 3,5 miljoner aktier ägare. verkar det som om MoDo avgått som segrare. Det är motden bakgrunden som har dragit sig tillbaka. Men MoDo haravgått som segrare till ett mycket högt pris. Man har köpt aktier tillöverkurser, som nästan varit svindlande. Detta har naturligtvis berikatenskilda, framför allt större aktieägare. Men är det många småaktieägare som med fullt fog kan känna sig lurade. Det här aktualiserar naturligtvis en översyn av bl, a, desvenska börsreglerna. Men om nu den här affären hade genomförts vet man överhuvud taget inte vilka konsekvenser detta hade fått för eller förstrukturen inom skogsnäringen över huvud taget i , Man vet inteheller vilka konsekvenser MoDo;s ökande inflytande kommer att få för deanställda i . Det här är, som jag ser det, helt oacceptabelt. Det är mot den bakgrunden som jag menar att det är såviktigt att vi får en strukturplan för hur skogsnäringen skall se ut i vårtland. Vad som hänt i fallet berör en region med 150 000 människor. Motden bakgrunden är det egentligen skrämmande att industriministerns svar andasen sådan uppgivenhet. tycker att det är skrämmande attvi inte ingripit i en fråga som inte är någon reell fråga, eftersom företagenju har tagit tillbaka sitt erbjudande eller i varje fall avvaktar den internautredning som skall ske i regi. Det är förvisso mycket att säga i den här affären. Men somOlle Östrand själv antydde finns det anledning att förvänta sig att deansvariga börsmyndigheterna ser över den etiska delen av affären. Det har jagingen anledning att kommentera här - det må ankomma på börsstyrelsen att taställning i sådana frågor. Ur regeringens synpunkt är det självfallet så att fråganinte längre är aktuell, eftersom företaget inte har för avsikt att sökabefrielse från realisationsvinstbeskattning, något som är den formellaanledningen för regeringen att ta upp en fråga av den här karaktären tillbehandling. Sedan kommer in på frågan om en övergripandestrukturplan för skogsindustrin. Det är en fråga som ofta diskuteras här ikammaren. Lika litet i det här fallet som i något annat sammanhang är detbefogat att regeringen sätter sig i företagsstyrelsernas ställe och bestämmeröver hur företagen skall agera. Det är inte politikernas ansvar och det är inte regeringensansvar att bestämma hur företagen rent affärsmässigt skall sköta Nr 154 Den uppgiften åvilar företagen, som ocksåhar att ta ansvaret jv/Iåndaeen den för sitt agerande, jj gg AnL 163OLLE ÖSTRAND (s): Visserligen är den här enskilda affären överspeladmen principen kvarstår; Skall det gå till på det här sättet vid företagsförvärv i , att företag, enskilda, ekonomiska maktgrupper utan hänsynfill vare sig de anställda, samhället eller de berörda kommunerna strukturerarom den svenska skogsindustrin? Den här gången gällde det i Gävleborgslän, kan det gälla en annan del av landet, där sådana härstrukturförändringar kan få väldigt stora konsekvenser för hela kommuner ochhela regioner. Därför måste det vara en förstahandsuppgift för enindustriminister att se till att han får ett helt annat inflytande över frågorav detta slag. Det måste väl sammanfalla med samhällets intentioner att dedemokratiskt valda organen får ett helt annat inflytande på strukturfrågor överhuvud taget inom svensk industri, Har tänkt över sin propå? Deninnebär ju att vi skulle ha en annan form av samhällsekonomi i det här landet,en centralstyrd planhushållningsekonomi. Det vore mycket bekvämt förföretagsledningarna och styrelserna, därför att allt ansvar skulle lyftas överpå politikerna. Det vore naturligtvis angenämt från många synpunkter, men jagtror att vi skall betacka oss för den typen av industriell verksamhet, av näringsverksamhet.Från effektivitetssynpunkt och för ansvarsfördelningen i samhället skulle denvara en parodi på rationell organisation, AnL 165 (); Det är inte fråga om att vi skall införanågot annat samhällsekonomiskt system i värt land. Vad det är fråga om är attdemokratiskt valda organ skall få inflytande över vad som händer i de olikaregionerna i vårt land. Det är väl ändå regering och riksdag som har detyttersta ansvaret för näringspolitiken, för industripolitiken och för regionalpolitiken.Samhället har ju det yttersta ansvaret för att människorna har ett arbete.Skall vi utöva det ansvaret, måste vi också skaffa oss inflytande över dennatyp av fusioner. Om ersättningsindustrier inom kommun 12§ Svar på fråga 1980/81:407 om ersättningsindustrier inom kommun i har frågat mig om jagär beredd att vidta åtgärder så aft ersättningsindustrier kan skapas i Hoforskommun. Bakgrunden till frågan är att kommunens dominerande arbetsgivare, Om ersättningsindustrier inom kommun ,informerat om planer på åtgärder för att minska personalen med ca 200tjänstemän . Företaget arbetar i en bransch med mycket hård konkurrens,där kravet på att överleva förutsätter fortlöpande rationaliseringar. Det är dåväsentligt att alla berörda parter tar sitt ansvar för att medverka till attskapa ny sysselsättning för övertalig personal. Enligt vad jag erfarit harkommunen och företaget bildat ett bolag som med stöd från länsmyndigheternainitierar och stöder nya företag och projekt som kan etableras i kommunen.Härigenom har viss ny sysselsättning skapats i . Detta har dock hittillsinte varit tillräckligt för att kompensera minskningen av sysselsättningen vidstålverket. En ansökan från kommun om stöd till ett kommunaltindustrihus bereds f. n. i . kommun tillhör stödområde3. Årets riksdagsbeslut om regionalpolitiken (prop. 1980/81:100 och 1980/81:67,AU 1980/81:23, rskr 1980/81:233) innebär, att regeringen har fått fullmakt atti vissa fall lämna stöd till kommunala industrilokaler även om kommunen inteligger inom stödområde 4 samt att temporärt lämna ett förstärkt stöd till ennivå som motsvarar stödområde 4. har särskilt angivit ett behov avsådana insatser i kommuner i Bergslagen med strukturproblem inom stålindustrinoch gruvnäringen. kommun har f. n, svåra problem. Med hänsyn till attsysselsättningen i kommunen har minskat under en följd av år och väntasfortsätta att minska är jag för min del beredd att se positivt på frågor omstöd enligt gällande regler till industrilokaler och andra angelägna projekt.Med ett sådant vidgat stöd bedömer jag att möjligheterna att åstadkommalösningar på sysselsättningsproblemen i kommun kan öka. AnL 167OLLE.WESTBERG i (s): Jag ber att få tacka industriministern försvaret på min fråga, som jag finner vara det mest positiva som getts fränindustriministern under de år vi uppvaktat honom om ökat statligt stöd tillHofors kommun för sysselsättningsbefrämjande åtgärder. Som framgår av min fråga och som också industriministernnämner kommer 200 jobb att försvinna ytterligare i kommun. Jag vill geen liten bakgrund till den oro vi hyser i kommunen för framtiden. Ser man till utvecklingen finner man attSKF minskat antalet anställda med drygt 600 sedan 1975.1 huvudsak har dettaskett på den kollektiva sidan. Ser man till situationen för dagen finner man attden nedåtgående trenden fortsätter, emedan antalet anställda under innevarandeår fortsatt att sjunka med ca 60 personer. Om nu ytterligare 200 anställda påtjänstemannasidan skulle försvinna, så kommer detta att skapa mycket besvärandeproblem för den redan hårt utsatta kommunen. En nedgång med 200 anställda ärkanske ingen stor fråga för en industriminister i dagens Industrisverige, menjag vill försäkra att det för ett brukssamhälle som är ett direkt hotmot den kommunala ekonomin och servicen. Jag villnämna att kommunens bostadsstiftelse f. n. har ca 200 tomma lägenheter som kostarkommunen och staten stora pengar. Enligt gjorda beräkningar kommer antalettomma lägenheter att tredubblas , om befolkningsutvecklingenfortsätter som den gjort . Enligtmin mening måste ett mer aktivt statligt stöd till, i alla avseenden, för attstoppa den negativa trenden. Kommunen tål ej någon ytterligare nedgång ibefolkningen, eftersom antalet invånare har minskat med ca 2 500 eller 15,6 %sedan 1970. Ser man till de tre fyra , så kommer man fram till attbefolkningsminskningen var bland de högsta i riket. var denkommun som minskade mest av alla kommuner procentuellt sett. Genomen av länets tidningar har industriministern delvis gått in och besvarat minfråga, vilket jag också ber att få tacka för. Han ger där rådet att kommunenskall göra en lokal mobilisering för att komma med nya affärsidéer. Jagvill försäkra industriministern att kommunen har gjort stora ansträngningarunder årens lopp för att skapa nya sysselsättningar. Många miljoner harinvesterats i nya industrihus, liksom att stora summor har anslagits för olikasysselsättningsbefrämjande åtgärder, bl, a, för drift av industrihus,ekonomiska stödåtgärder för småindustrin i form av borgensåtaganden och i vissafall även direkta lån. Industriministernhar tidigare gjort uttalanden om att företagen måste ta sitt sociala ansvar påutsatta orter. Jag vill därför fråga industriministern om han harsamma mening. Om så är fallet, anser han då att även SKF bör ta ansvar för attskapa ersättningssysselsättning för den minskning man nu planerar inomföretaget? AnL168 Industriministern : , Jag vill försäkra i att jag står kvar vid minståndpunkt att företag bör, inom ramen för sina resurser, ta ett socialt ansvari samband med omstruktureringar. Det gäller alltså även i fallet . Jagföreställer mig att när det gäller att skaffa alternativ sysselsättning tillfriställd arbetskraft bör SKF kunna lämna ett gott bidrag. Omsysselsättningen vid AB Thermia-Verken i 13 § Svar på fråga1980/81:408 om sysselsättningen vid AB Thermia-Verken i AnL 169 IndustriministernNILS ÅSLING: har frågat arbetsmarknadsministern vilka åtgärder hanämnar vidta med anledning av svårigheterna vid Thermia-Verken. Arbetetinom regeringen är så fördelat att det är jag som skall svara på frågan. Thermia-Verkeni , som ligger inom stödområde 3, ingår i det börsnoterade företagetPharos, som fill ägs av . Thermia-Verken har med framgångsatsat på tillverkning av värmepumpar för 10Riksdagens protokod 1980/81:153-154 Omsysselsättningen vid AB Thermia-Verken i Underde har 130 personer nyanställts, och f. n. sysselsätts ca400 personer. Under början av innevarande år har emellertid försäljningendrastiskt minskat. Orderingången är nu inte större än av vad den varmotsvarande period . Företagsledningen har därför sett sig nödsakadatt varsla 100 anställda om friställning i syfte att anpassaproduktionskapaciteten till efterfrågan. Ettpar av anledningarna till den minskade efterfrågan är enligt vad jag erfaritfrån företagsledningen det kärva läget på kreditmarknaden och de statligabestämmelserna om lån och bidrag fill den här typen av investeringar. Riksdagenhar emellertid bemyndigat regeringen (prop, 1980/ 81:133, CU1980/81:37, rskr 1980/81:384) att ändra villkoren för energispar-stödet i syfteatt underlätta konvertering fill sådana energikällor som bedöms kunna blilönsamma på någon sikt. Den nödvändiga stimulansen avses kunna uppnås genomutformningen av ränte- och amorteringsvillkoren. Inom bostadsdepartementetpågår arbete med förordningar om detta som avses träda i kraft . Genomanvändning av sedvanliga arbetsmarknads- och regionalpolitiska medel bör detenligt min mening finnas möjligheter att bereda ny sysselsättning åt personersom kommer att friställas vid Thermia-Verken, Företrädare för Pharos harupplyst om att man f, n, undersöker möjligheterna att erbjuda arbetstillfälleninom , AnL 170 KARL-ERICNORRBY (c): Jag villtacka industriministern för svaret på min fråga. Anledningentill frågan är det varsel om friställningar som har utfärdats vidThermia-Verken i . Att jag ställde frågan till arbetsmarknadsministernberodde dels på varslet om friställningar av 70 kollektivanställda och 30tjänstemän, dels på att energifrågorna handläggs av samma statsråd. Här är detinte, herr talman, fråga om friställning av arbetskraft vid ett företag somframställer produkter som saknar marknad, det är i stället fråga om ett företagsom framställer en produkt som har och kommer att ha en mycket viktig funktioni våra strävanden att spara energi, att spara olja. Framgångarnaunder har för företaget varit stora, och harproduktionen av ytjordvärme fördubblats år . Det är under det senastehalvåret som svårigheterna har uppstått med en kraftigt minskad orderingång,som har lett fram till dagens läge, , som är Thermia-Verkensmoderföretag, har satsat betydande summor på utvecklingen av ytjordvärmen,Thermia är ledande tillverkare i branschen. Genom speciell utbildningär också fillgången på yrkeskunnig arbetskraft god. Det vore synd om dennaförsvann från företaget. Anledningen till företagets svårigheter är faktorersom företaget inte råder över. Det har framhålHts, att om man bara kundeöverbrygga den svacka som råder f, n, inom byggsektorn, borde det åter öppnasig möjligheter för avsättning av värmepumpar och ytjordvärme. Dethöga ränteläget, svårigheter att låna pengar m, m, spelar säkert in när detgäller för den enskilde att ta ställning till satsningar på detta område. Kunde man undanröja dessahinder, skulle man återställa den tidigare rådande efterfrågan påenergisparande värmeanläggningar. Jagnoterar därför med tillfredsställelse industriministerns svar, där det sägs attdet inom pågår arbete för att få till stånd ändringar ilåneregler m, m. när det gäller investeringar i dylika anläggningar. Jagförutsätter också att industriministern är beredd att medverka med deregionalpolitiska stödåtgärder som står till regeringens förfogande. Det harjag också fått klart uttalat i svaret från industriministern. Jagvill avslutningsvis tacka för det, som jag ser det, positiva svaret på minfråga om sysselsättningen vid Thermia-Verken i . Omutvecklingen inom Vänerskog, m. m. Jag vill också komplettera mitt svar med att säga att jag inte är såpessimistisk beträffande Thermia-Verkens framtid som det kanske verkade av mittsvar. Företagsledningenhar ett åtgärdsprogram under arbete som innebär att man breddarproduktprogrammet, man tidigarelägger investeringar i pro-duktutveckhng och manbygger ut marknadsföringen utanför , Det bör kunna gesysselsättningseffekter . Jagvill också tillägga att räntebidraget nu tagits bort i energisparstödet till dennatyp av investeringar, men genom mer förmånliga ränte- och amorteringsvillkorkan nettot ändå bli positivt för den som investerar i värmepumpar.Det bör påverka marknadsutvecklingen för tillverkare av värmepumpar. Beträffandevillkoren pågår f, n, i överläggningar i den frågan, AnL 172 (): Jag tackar industriministern för detta förtydligande och tillägg. Somjag ser det är det betydelsefullt att de åtgärder som är på gång inombostadsdepartementet verkligen möjhgt kommer att så att säga sättas isjön, så att det inte blir av ovisshet. Enligt min mening böråtgärderna vidtas , så att de får den effekt som vi alla eftersträvar. 14 § Svar på fråga1980/81:409 om utvecklingen inom Vänerskog, m. m. AnL 173 IndustriministernNILS ÅSLING: har frågat mig dels om jag är beredd att lämna riksdageninformation om den aktuella utvecklingen inom Vänerskog och om det pågår förhandlingarbeträffande den framtida verksamheten i , dels om jag är bereddatt medverka till att aktuella planer när det gäller Rasco och Brukkan förverkHgas. Vänerskog inställde sinabetalningar , och den 23 Om utvecklingen inom Vänerskog, m. m. december1980 enades staten och de större kreditgivarna om att genomföra ett s, k,underhandsackord, som innebar att Vänerskogskoncernen avlastades 398 milj, kr,i skulder samt tillfördes nytt rörelsekapital, I den av Vänerskog framlagdarekonstruktionsplanen ingick även planer på att vissa förändringar inomkoncernens industrier skulle genomföras. Av dessa planer har hittillsförverkligats att har blivit delägt bolag, som Vänerskog ägertillsammans med , och att har sålts. Beträffande övriga delar av rekonstruktionsplanen, somavser förändringar på industrisidan, pågår förhandlingar mellan Vänerskog ochflera intressenter. Innan resultatet av förhandlingsarbetet föreligger saknasdet anledning för mig att kommentera hur eventuella lösningar kan komma att seut. AnL 174GUNNAR (); Jag vill tacka industriministern för svaretpå de frågor som jag har ställt. Det var kanske inte så mycket till svar, mendet ger mig ändå anledning att något utveckla problemen. Först några ord om , Industriministern vetlika väl som jag ätt Vänerskog inte är i stånd att utföra några som helstinvesteringar i Bäckhammar. Det måste i så fall ske tillsammans med någonpartner, och man ser sig om efter en sådan. Om det skulle visa sig nödvändigtmed någon form av fusionering, måste, som jag ser det, en partner ha ettintresse av fortsatt produktion i Bäckhammar. Det får inte vara en partner varsintresse kanske mer knyts till den råvaruresurs som finns i regionen. Deanställda - de är 430 personer - frågar sig nu; Är de företag som nämns isammanhanget rätt eller fel partner? Jag skulle gärna vilja vidarebefordra denfrågan till industriministern och höra hans bedömning. För de anställda ochKristinehamns kommun är det naturligtvis livsviktigt att de 430 jobben iBäckhammar kan bestå. Så några ord om . harutvecklingen varit den att två helt olika företag uppträtt som intressentertill Rasco och Bruk. För Rascos del innebär det i praktiken attåtminstone en del av de 60 arbetstillfällen som finns där har räddats. Men denstora biten i är Bruk, där omkring 220 personer äranställda. Den 22 juH läggs bruket ner, om ingen uppgörelse har träffatsdessförinnan. Därför vill jag ställa två följdfrågor till statsrådet; Är kravet påstaten från den tänkte köparen av Bruk av den storleksordningen attindustriministern kan tänka sig att säga ja? Finns det, närnu avtalet förlängts en månad, utsikter att hela denna affär som rör bruket kanslutföras i mitten av den här månaden? Jag vill i detta sammanhang stryka under att det är mycketviktigt att man inom departementet undersöker bärkraften i den nya köparensplaner för framtiden, inte minst med tanke på de anställda; de är inte betjäntaav någon kortvarig lösning. Men vi får också vara medvetna om att de anställda,deras familjer och hela kommunen inte kan leva i ovisshet hur länge som helst.Går den planerade affären istöpet, då stängs fabriksportarna , och då blir 220 personer utanarbete, Jag kan försäkra att det engagemang som vi iindustridepartementet har haft för att försöka föra dessa affärer i hamn ocksåinnebär att vi undersöker, som säger, bärkraften - dvs, denekonomiska realismen - i de tänkbara alternativa projekten. Det tillhör ju våruppgift i den mån staten blir engagerad med ekonomiska åtaganden i dettasammanhang. Sedanvill jag rent principiellt säga att jag tycker att det är fel att föra debattensom för den - dvs, att ta upp förhandlingsangelägenheter här ikammaren eller i pressen.