prot · G40985 · 1980-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1980/81:85 Om en järnvägsförbindelse mellan och Kapellskäröver 1 § Anmälan om kompletteringsval till utskott Cenfeipartiets partigrupp har som suppleant i konsfitutionsutskottetunder ledighet anmält hans ersättare . Talmannen förklarade vald till suppleant i () 2 § Justerades protokollet för den 13 innevarande månad. 3§ Svar på interpellation 1980/81:75 om enjärnvägsförbindelse mellan och över har frågat mig om jag är beredd att tillseatt den beslutade utredningen om en järnvägsförbindelse ocksåomfattar möjligheten att fortsätta med en järnvägslinje över , Norrtäljetill färjeläge samt att utredningsarbetet sker i nära samråd medSL, och berörda kommuner. beslut när det gäller flygplatsfrågan iStockholmsregionen innebär bl, a, aft frågan om en järnvägsförbindelse mellanStockholm och skall utredas. Regeringen gav därför i årSJ i uppdrag aft utreda de tekniska och ekonomiska konsekvenserna av en sådanförbindelse. Arbetet skall följas av en särskild opartisk sakkunnig. När det gäller tankar pä att förlänga eneventuell Arlandaförbindelse till vill jag erinra om de principerför SJ:s investeringsverksamhet som upprepade gånger lagt fast ochnyligen förtydligat när man i samband med höstens besparingsproposifion Om en järnvägsförbindelse mellan och över godkänderegeringens förslag fill strukturplan för SJ. Dessa principer innebär bl. a.atf SJ skall satsa pä investeringar som bidrar till aft förbättra ekonomin ijärnvägstrafiken, vilket är helt nödvändigt för aft SJ skall kunna uppnå sittekonomiska rnäl /84 i enlighet rned beslut. Med en sådan inriktning av investeringarna är det bl. a.nödvändigt att satsa pä de delar av SJ;s bannät som kommer att finnas kvarunder överskådlig tid. Def är sorn jag ser det angeläget atf bäde kapacitetenoch den tekniska standarden på dessa banor förbättras, om SJ skall kunnakonkurrera effektivt på transportmarknaden . SJ skall enligt strukturplanen inrikta sin planering på enökning av investeringarna i fast penningvärde under enfemårsperiod. Detta medger atf den övervägande delen av de investeringar SJvill genomföra kommer fill stånd. Ökningstakten är ocksä rimlig med hänsyn tillkraven på SJ:s ekonomi. Enligt SJ:s redovisade utredning om denlångsikfiga invesferingsplaneringen är det infe aktuellt att bygga nägra heltnya järnvägar. Vad som kan bli aktuellt är att bygga ut spårkapacitefen pävissa sträckor, exempelvis genom anläggande av dubbelspär på de mest belastadedelarna och genom niötesspär pä stationerna. Att, sorn är innepä, bygga en järnväg pä en sträcka som enligt SJ:s bedömning saknartillräckligt trafikunderlag skulle innebära att andra lönsamma och för SJ:sservice viktiga investeringar inte kommer till sfånd, Mof bakgrund av vad jag nu sagt är jag inte beredd föreslånågon utvidgning av utredningsuppdraget beträffande en spårförbindelse tillArlanda. 3 (); Jag ber atf fä tacka komniunikationsrninisfern för svaretpå min interpellafion. kringgår litet grand den konkretafrågeställningen genom att i huvudsak uppehålla sig vid allmänna principer förSJ;s investeringsverksamhet. Det är ett konkret problem som jag har tagit uppoch som kan vara värt att övervägas för sig. Det finns ganska uppenbara skäl som talar för aft detskulle kunna vara intressant med en sädan här järnvägssträckning. ärden frän många synpunkter bästa hamnen för vär sjöfart österut, mot ochSovjetunionen, Det finns i den hamnen mycket stora utvecklingsmöjligheter somman skulle kunna ta till vara. Det kan ske genom en ytterligare utbyggnad avfärjetrafiken och därmed lämpligen en minskning av belastningen på Stockholmshamn och skärgärd, där vi vet att färjetrafiken, pä grund avvägsvall och annat, skapar betydande miljöproblem. Man mäste ocksä kunna tänkasig en kraftigt utbyggd lasttrafik över hamn framöver. Det vore alltså naturligt att göra till centrumför vär östinriktade trafik från och frän . förutsättningför detta är naturligtvis atf fär en järnvägsförbindelse, dels försnabba och bra persontransporter dit, dels och kanske framför allt för att påden vägen klara godstransporter ufan att behöva satsa pä många långtradare, somju nu är en ganska stor belastning. Om man ser den här frågan i perspektivet att def fannsmöjlighet att bygga ut till ett viktigt sjöfartscentrum och envikfig hamn för östtrafiken, så tycker man att det också borde vara möjligt atten sädan här järnväg skulle kunna bli lönsam. Jag är naturligtvis helt på defklara med aft en förutsättning för att man skall bygga järnvägen är att man kanfä rimlig avkastning pä det kapital man lägger ner. Tanken att bygga den här järnvägen fär ocksä ses iperspekfivet att järnvägstrafiken mellan och har lagts ned efteren läng tid av vanskötsel av banan. Det är klart att det blir fråga om mycket storainvesteringar, och man mäste omsorgsfullt bedöma om investeringarna ärekonomiskt försvarbara eller infe. Men projektet är så pass intressant atf defvore väl värt aft undersöka, och dä kanske i def litet större perspekfiv somjag har skisserat. En förutsättning är förmodligen också atf planerna på atfbygga en järnväg till kommer till stånd, vilket naturligtvis inteheller är säkert. Vi får se vad utredningen kommer fram till för resultat. Jag tycker alltså atf kommunikationsministern har avfärdatdenna tanke litet väl lättvindigt. Han hänvisar till SJ;s utredning ochstrukturplan. Men sävift jag förstår gjordes de innan riksdagsbeslutet om attutreda järnvägsförbindelsen till hade fattats. Det gör ju attförutsättningarna har förändrats en hel del innan SJ genomfört sittutredningsarbete. Jag skulle vilja fä verifierat om man kan räkna med afttanken pä en järnväg till över huvud taget har spökat i SJ;sbedömningar. Dessutom säger kommunikationsministern att ett motiv föratt inte bygga denna järnväg är atf SJ bedömer sträckan som olönsam. Jag skullevilja fräga: Vad har SJ gjort för bedömning av lönsamheten på en järnvägslinjefrån via till , och på vilka premisser har i såfall den lönsamhetsbedömningen gjorts? Vilken grund har kommunikationsministernannars för att säga att SJ bedömer att en sädan här sträcka "saknartillräckligt trafikunderlag", som det hette i svaret? Sammanfattningsvis vill jag fräga: Vad har för grund för att hävda att denna järnväg inte skulle vara någontingatt satsa pä? Vad jag framkastade i min interpellafion var helt enkelt att manskulle undersöka denna möjlighet. När man har tillsatt en utredning för aftutreda en järnväg fill , varför då infe fitta pä om detta är någontingatt bygga vidare på, nu eller kanske i eft längre tidsperspektiv? Jag tyckermed förlov sagt att det är väl konservativt att infe ens öppna för möjlighetenaft räkna pä ett sådant här projekt och göra en bedömning av under vilkaförutsättningar def skulle kunna vara värt aft satsa pä. Jag hoppas att det kan finnas utrymme för litet omfänkandepå detta' område och aft man litet mer seriöst studerar eft sådant här alternafiv.En Om en järnvägsförbindelse mellan och Kapellskäröver Om en järnvägsförbindelse mellan och över bieffektav detta skulle naturligtvis vara atf def fick mycket stor ekonomisk betydelseför hela Roslagssektorns utvecklingsmöjligheter. När det gäller färjetrafiken vill jag bara helt kortfattatsäga att jag tror aft vi måste utgå från att de som äker färja skall fill-ellerkommer från - . Intresset för att färdas ätfa, nio eller kanske fiomil med något annat färdmedel för att komma till eller för atf resafrän till tror jag inte är stort. Det visar allinternationell erfarenhet. Jag tror alltså infe särskilt mycket på enutvidgning av färjetrafiken. SJ:s resonemang om ekonomin när def gäller ärbaserat på den trafik som finns där och på den som kan tänkas finnas i enframtid, om man inte beslutar genomföra en total omstrukturering av sjötrafikeni , och någon sådan är ännu inte föreslagen. I fräga om nyanläggning av järnvägar har SJ från börjansagt att det efter vad nian kan bedöma inte finns nägot område i det härlandet där en sädan skulle vara lönsam. Att SJ utreder frågan om enjärnvägsförbindelse mellan och är enbart beroende pä attriksdagen har älagf SJ att göra det. Jag kan försäkra att tankenatt utreda den frågan annars inte skulle ha kommit upp i någon järnvägsmanshjärna med hänsyn till de kostnader och de tänkbara intäkter som det kan rörasig om. SJ:s bedömningar när det gäller är alltsåbaserade på dagens trafik, och utsikterna atf förränta uppemot 200 milj. kr. idagens Kapell-skärsfrafik är inte särskilt ljusa, speciellt inte mot bakgrundav aft staten redan nedlagt oerhört många på den väg uf tillKapellskär som finns. Att ha tvä parallella, nyanlagda transportsystem idet här landet, där vi kämpar för aft hälla i varje krona, låter sigtyvärr infe göras. S (): Vad kommunikafionsministern sade förstärkerdet intryck jag fick redan av interpellationssvaret, att ställningstagandetbygger pä ett väldigt snävt tänkande. Def är alltså bedömningarna av dagenstrafik pä som ligger fill grund för resonemanget atf det inte skullelöna sig med en järnvägsförbindelse mellan och . Men enanledning till aft dagens trafik pä är så pass begränsad ärnaturligtvis kommunikafionsförufsäffningarna, bl, a, def faktum att det intefinns någon järnväg dit. Därmed är man inne i ett präktigt cirkelresonemang:Trafiken pä är begränsad eftersom det inte finns nägon järnväg, ocheftersom trafiken på är så begränsad lönar det sig inte att bygganägon järnväg. Alltså kornmer trafiken pä att fortsätta att vara såbegränsad att def inte lönar sig att bygga någon järnväg. Det är ju infe genom att resonera så man skapar nyamöjligheter vare sig pä kommunikationsområdet eller pä nägot annat område. nytänkandeskulle vara mofiveraf här, ocksä av den anledningen attutvecklingsmöjligheterna för hamn är begränsade. Jag vet atf ömmar väldigt mycket förresenärernas bekvämlighet i olika avseenden, men jag vägar ändå tro aft de kantänka sig att åka färja till och ta tåget därifrån. Det är intenågot oöverkomligt besvär, och man gör dessutom en tidsvinst. Det går snabbareatt ta båten från till och tåg från tillStockholm än att ta båten ända in till , och att vinna tid brukar juvara angeläget i andra sammanhang. Det är med andra ord inte sä självklart attdet - som säger - är fördelaktigare för resenärerna att ta båtenända in till . Däremot vet vi att färjetrafiken in mof Stockholmskapar betydande olägenheter i med sönderslagna bryggor,erodering av stränder och annat. Egentligen skulle man därför behöva införamycket stora hastighefsrestriktioner för färjorna in till , vilketskulle innebära ytterligare tidsutdräkt för resenärerna. Jag är nu infe uteefter atf stoppa möjligheterna till färjefrafik in till , men jag troratt de framtida utvecklingsmöjligheterna snarare finns i trafiken pä Kapellskärän i trafiken pä . Jag konstaterar att grunden för negafivahållning är väldigt svag. Man har alltså inte sett pä nägra som helstufvecklingsförufsättningar när det gäller utan baserat sig på dentrafik som finns . Att se på framtidsfrågor på det sättet tycker jag somsagt är mer än lovligt konservativt. Och självfallet är ett järnvägsbygge tillKapellskär en framtidsfråga och inte någonting som kan genomföras över en natt.Def är framtidsbedömningar som skall vara avgörande för om man tycker aft deffaär någonting att satsa på. För de framtidsbedömningarna behövs en utredning.Det finns redan en utredning som sysslar med frågan om järnvägstrafik inom defhär området. Varför då inte ta med frågan om en järnvägsförbindelse tillKapellskär och studera def hela i ett större perspektiv? Om en järnvägsförbindelse mellan och KapeUskäröver Det är möjligt att jag är konservativ. I varje fall harjag i detta fall något så när baserat mitt ställningstagande på de kronor ochören som skall fram när det gäller sådana här byggen. Det blir i vilket fallsom helst obekvämare och dyrare, om man skall åka tåg och båt i stället för attåka bäf hela vägen. Enligt alla gjorda undersökningar anser passagerarna atfdef förhäller sig sä. Men def skall vi inte orda om här. När det gäller hamnen i rör det sig om vad jagskulle vilja kalla för ett typexempel pä vad inte längre har råd med.Först beslutade , som egentligen inte har nägot ansvarför haninfrägor, att bygga en hamn. Det här är ju infe den enda hamnen iregionen. Det finns en hamn i , en i och en i Södertälje.Nyligen såg jag aft kommunalmännen i ville satsa på en annan hamn änjust . Beträffande rör det sig inte heller om särskiltmänga sysselsättningstillfällen. Om en järnvägsförbindelse mellan och över Jo, först beslutar man sig för atf bygga enhamn för . Defta medför följdinvesteringar för en annansamhällelig intressent, nämligen staten, som mäsfe bygga en väg för mängamiljoner kronor. Sedan står då en ledamot av riksdag upp och säger;Ja, skälet till att hamnen inte går så bra är ju atf det bara finns en väg ochingen järnväg. Sedan kommer då ocks;' kravet på atf man skall bygga en järnväg.Så staten skall alltså, därför atf man av sysselsättningsskäl eller möjligen avregionalpolitiska skäl bygger hamnen i ett av mest tätbefolkadeområden rned de minsta sysselsätfningspolitiska problemen, bygga en väg ochdessutom en järnväg för , som tidigaresamhälleliga investeringar i , och kommer atfförräntas sämre. Vi har kanske haft råd, , och det är kanskekonservativt att säga atf vi infe har råd - men def är i varje fall klokt. 7 (); Jag vet ju aft UlfAdelsohn har ett förflutet som borgarråd i , vilket möjligen kanpåverka hans synsätt. Men jag vill påpeka, atf även om är glestbefolkat, hör inte och Roslagen till mest tätbefolkadeområden. Möjligen gäller detta , om man räknar med alla stockholmaresom då bor där. Men normalt är def ett utpräglat glesbefolkat område. Jag villbara lämna den upplysningen till kommunikationsministern. Sedan vill jag påminna om vad jag har föreslagit i mininterpellafion. Det gäller infe att vi skall kasta ut en mängd miljoner avregionalpolitiska eller andra skäl, utan att man när man utreder den här fråganser efter om det infe skulle kunna vara lönsamt atf bygga en järnväg fillKapellskär, om man räknar med atf bygga ut hamnen och ge den en mera avgörandebetydelse för vår trafik österut. Vi kan naturligtvis ha en allmän diskussion omförutsättningarna för att ge den här hamnen en nyckelroll i vår framtidatrafik. Härvidlag finns det delade meningar. Jag vet atf man i Stockholmsstadshus, där vistades, ansåg atf man inte bordesatsa pä utan pä hamn. Inte längt därifrån, ilandstinget, menade man att man inte borde satsa pä hamn ufan påKapellskär i stället. Här sfär alltså mening mot mening. Hade ett landstingsrådvarit kommunikationsminister, hade han kanske haft ett annat synsätt, vad vetjag? Jag vill inte själv framstå som någon expert när detgäller bedömningarna. Jag vet bara att def finns de som anser aft ioch för sig borde ha goda utvecklingsmöjligheter. Vägen har naturligtvis klart förbättrat Kapellskärsförutsättningar. En järnväg skulle kunna förbättra dem ytterligare. Men jagmenar inte att man skall bygga järnvägen, om man inte kan visa att det är enlönsam affär att göra det. Vad jag vänder mig emot är infe atf en mängd betänkligheter mot den här järnvägen, det må stå honom fritt.Vad jag vänder mig emot är att man inte ens är beredd att se päförutsättningarna, att man avfärdar tanken, innan man ens har utrett frågan,trots att det pägär en utredningsom gäller just byggandet av järnväg i det här området, varvid den sträckningsom jag nämnt bara utgör en liten del. Jag tycker alltså att det är mer än lovligt konservativtatt inte ens vilja se på förutsättningarna utan avfärda det hela, innan rnanens har tagit fram fakta och sett på de framtida utvecklingsmöjligheterna iområdet. 4 § Svar på interpellation 1980/81:79 om åtgärder för attförbättra vissa av SJ nyanskaffade motorvagnar, m. m. har frågat mig dels om jag har för avsiktaft göra SJ-ledningen uppmärksam på vikten av att allvarligt beakta den berördapersonalens synpunkter vid upphandling av nykonstruerad rullande materiel,dels om jag snabbt tänker förbättra SJ;s nya niotorvagn Yl i enlighet medpersonalens uttalade förslag. Ledningen för är självfallet införståddrned aft problemen med den nya motorvagnen skall lösas sä snabbt som niöjligt.De brister som finns åtgärdas nu också av SJ i nära samarbete med berördpersonal i den män vagnens grundkonstruktion medger det och kostnaderna förändringarna bedöms vara rimliga. Personalen har uppenbarligen ansett sig fåtillräckliga garanfier för detta genom aft vända sig fill SJ och infe fill mig.Detta är ocksä naturligt eftersom både SJ-ledningen och verkets personal harintresse av en väl fungerande vagnpark. Det ligger helt inom SJ:s beslutsområde att inom ramen försitt ekonomiska ansvar beställa rullande materiel i den omfattning och av den kvalitet som man anser nödvändig för att trafikbehoven skall kunna fillgodoses och SJ:s ekonomi förbättras. SJ, som beträffande Yl gjort en beställning som uppenbarligen inte varit helt lyckad, får fa konsekvenserna av defta och kompensera merkostnaderna för reparationer och underhåll genom besparingar på annat häll. Enligt den strukturplan för SJ som nyligenbeslutatom skall SJ:s ekonomiska mål uppnäs /84. Detta kräver bl. a.att den rullande materiel som SJ beställer, redan frän början är anpassad tillde krav som kunder och personal har rätt att ställa. Jag förutsätter därför attSJ fortsättningsvis vid planeringen av nya lok- och vagntyper lämnar sädanakravspecifikationer och följer upp arbetet hos leverantörerna pä sådant sättatt den här typen av problem kan minimeras. För de vagn- och loktyper som nuutvecklas och projekteras har efter vad jag erfarit SJ ett nära samarbete medberörd personal. Om åtgärder för aU förbättra vissa av SJ nyanskaffademotorvagnar, m. m. 9 (vpk): Jag tackar kommunikafionsministern försvaret. Frågan gäller i första hand SJ;s nya niotorvagn Yl - en av Fiatlevererad dieselmoforvagn. Efter hand skall 100 sädana ersätta utslitnamotsvarigheter som i huvudsak framförs på frafiksvaga linjer. Om åtgärder för att förbättra vissa av SJ nyanskaffademotorvagnar, m. m. Att dessa vagnar används pä trafiksvaga linjer innebär attresenärerna ofta skall färdas länga sträckor och med dem. Det flnnsmänga brister pä vagnarna. Jag skall här påtala några. Ventilationen är praktiskt taget obefintlig. Jag kan nämnahur den är anordnad - det är helt enkelt en vanlig skjutventil som nian öppnaroch stänger orn man sä att säga vill ändra på luftdraget. Vidare: Passagerarna sitter trångt. Och eftersom väggarnablir fuktiga och def bildas is pä fönstren, kan def mycket välhända att man t. o. m. får uppleva att kläder blir fuktiga och att def blir ispä dem när de hänger infill fönstret. Vid sträng kyla kan frarn- och backreglaget inte läggasorn frän förarhytten, utan föraren fär försöka krypa under tåget och medhandkraft justera reglaget. Inte sällan händer det atf kylsystemet går sönderoch att nian tvingas köra med bara en motor. Genom snö i insuget sättsfläktsysfemet ur drift. Där finns ytterligare en rad brister som förorsakarökat slitage, kraftiga driftstörningar och ökade kostnader för SJ. Såväl kommunikationsministern som SJ:s ledning synes nuvara på det klara med problemen och skall söka avhjälpa bristerna i den mänvagnens grundkonstruktion medger defta, som def sägs i svaret. Det är väl bra,men låt mig erinra om att def var personalen som fick stöta pä, redovisa allabrister och kräva åtgärder. Att man nu försöker göra något åt dessa brister ärfaktiskt eff alternativ fill att skrota vagnen, som dock under gynnsammaförhållanden kan fungera. Men det blir säkerligen dyrbara ändringar. Den ur politisk synpunkt intressanta frågan är i vad måndet nu inträffade är uttryck för ett i princip felaktigt tillvägagångssätt.Först och främst har hela denna upphandling kännetecknats av dälig planering,och den har skett under brådska. En långsiktig fast planering hade rimligengjort det möjligt för svensk verkstadsindustri och svenska konstruktörer att fäfram denna motorvagn. är inget u-land på detta område; tvärtom. Provkörningen av vagnen skedde nägra perioder 1975 och1976. Vinterprovet förefogs under närapå "italienska"' förhållanden:ingen kyla atf tala om och brist pä snö, inget ordentligt prov någon längresträcka i verkligt snöväder. Inte heller provades vagnen under multipelkörning- dvs. med flera vagnar inkopplade - eftersom endast en vagn var inlånad.Personalen visste av erfarenhet att snön virvlar ochdriver upp kraffigt framför efterföljande vagnar och fastnar i underredet. Manvisste också hur def brukar gä med kylningen när fläktarna packas igen och niansedan vid gång i moflut behöver kraftig motorkylning, eftersom man då tar utstörre effekt av motorn. Detta och mera fill påtalades av en motorvagnsfö-raresom själv upprättade ett protokoll. Han ställde frågan, om det med tanke pådriftsäkerhet och energiåtgång kunde anses vara förnuftigt att ha motorer,kylare och alla andra vitala delar liggande oskyddade för kyla och snö undervagnen. Plogkonstruktionen kritiserades såsom felakfig med tanke påförhållandena i värt lands norra delar. Pä ett mycket tidigt stadium avupphandlingen framfördes kritik mot stolindelningen i kupén som är mycketobekväm vid långa resor. Utrymmet för benen är för litet, och fåtöljerna är inte detminsta ställbara. Avsikten hade enligt provförarna varit - och det sadesocksä av SJ:s ansvariga - atf ordna eft sanimanträde efter vinterprovet ifebruari 1976 för utvärdering av proven tillsammans med förarna. Dettasanimanträde kom aldrig till stånd trots påstötningar. Vad gäller sfolindelning, bristande resgodsutryrnrnen rn.rn. påtalades missförhållandena också via trafikdistriktsnämnden av SJ:sledning i . svarade chefen för fraflkavdelningen: "Motorvägnarna kommer atf användas för mycketvarierande trafik alltifrån långväga trafik i en del norrlandståg fill mycketkorfväga trafik. För aft inte ha olika typer vilket försämrar användningen harbeslutats att inredningen när det gäller bl. a. soffdelningen skall varaungefär densamma som i turistbussar eller . Härigenom har def ansetts möjligt att erbjuda en standard som är fullt jämförbar med den hoskonkurrerande landsvägsbussar och få rimlig driftekonorni trots högaanskaffningskostnader. När det gäller godsutrynimet undersöker man orn man genombortfagning av ett anfal soffor på en del fordon skall kunna skapa eft ökatgodsutrymme utan att ändra huvudkonstrukfionen. Avsikten är inte att mannormalf skall köra med någon godsvagn för att klara godstransporter. Eftersomfordonen enligt beställningen skall ha normala stöt- och draginräftningar ärdet dock möjligt att i enstaka fall förflytta en godsvagn med enmotorvagn." I en annan skrivelse framhöll centrala maskinavdelningenvid SJ: "Sitfplatsdelningen är infe i första hand en kostnadsfråga utan enprincipfråga." Det gäller tydligen principen att SJ inte skall ha bättreutrymmes-standard än busskonkurrenten. De resenärer som reser frånexempelvis till , en sträcka , och därvid känner sigsom en flaska i en ölback - för att citera en resenär - har dock liten tröst ihänvisningen till denna SJ-ledningens princip. Hur gär def för resten medresekomforten när SJ saknar busskonkurrens? Skall då SJ-resenärerna vara nöjdamed en ståplats? Sädana principer är värdelösa. Det finns andra linjer, där SJ har verklig konkurrens avlängfärdsbussar men där denna princip inte tycks gälla. Där har tågetuppenbarligen en högre sitfkomfort än vad landsvägsbussen har. Men principenskall tydligen gälla i de glesbygder uppe i som det ofta är fråga om. Jag anser mig kunna göra följande påstående.Ansvariga inom SJ:s ledning tog inte tillräcklig hänsyn till personalens påmångårig erfarenhet grundade kunskaper då denna upphandling skedde. Andraexempel visar att detta inte är en tillfällighet - ett olycksfall som kanrättas till, varefter man går vidare. SJ-ledningen har en tradition att geminsta möjliga informafion om sina planer. Eftersom information i sin turinitierar diskussion, blir följden av utebliven information att mänga nyttigasynpunkter inte kommer fram.