prot · G409132 · 1980-12-31 00:00:00 — Jagär medveten om att det kan åberopas exempel på människor med goda inkomster-kanske t. o. m. nolltaxerare och skattefuskare - bland dem som åtnjuterbostadsbidrag. Men de hör ändå till undantagen. Och ingenting hindrar förrestenen nolltaxerare som har tre barn från att få det särskilda barnbidrag somföreslås av utskottets majoritet. Denstora gruppen bland de omkring 400 000 hushåll som 1980 erhöll bostadsbidrag ärsådana familjer som har låga inkomster och för vilka bostadsbidragen är avmycket stor betydelse för deras ekonomi. Om de förbättringar av bostadsbidragensom vi föreslagit genomförs, kommer det även barnfamiljer med ett och två barn,vilka drabbas hårt av regeringens åtstramnings- och inflationspolitik, dllgodo. Dårubbar vi inte på familjepolitikens grunder. Då får vi möjlighet att närmaregranska de utredningsförslag som aviserats, innan vi inför något nytt led ifamiljepoHtiken. Med detta inlägg vill jag yrka bifall fill den socialdemokratiskareservation som är fogad till betänkande nr 28 från socialutskottet. Jag kanskeskall fillägga; Hade uttåg ur regeringen kommit några månaderfidigare, är det tänkbart att reservationen varit obehövlig. I så fall hadederas utträde ur regeringen varit ännu mer fördelaktigt för landetsbarnfamiljer. Såbara ett par ord om det särskilda yttrande som vi har avgivit i fråga ombidragsförskotten. Vi har inte ändrat uppfattning om basbeloppet. Vår krifik avbasbeloppsmanipulationen står fast. Men då beslutat att 12Riksdagens protokoll 1980/81:131-132 vidhålla den, enligt vårt förmenande, felaktigaberäkningen av basbeloppet, finns det nu inte något annat att göra för oss änatt gå med på förslaget om de höjda bidragsförskotten. Det är nämligen intebarnfamiljerna som är ansvariga för förändringen - def är den borgerligariksdagsmajoritefen. 127 (): Def familjepolitiska reformarbetet måstedrivas vidare. En god familjepolifik lägger grunden för såväl barnens som devuxnas trygghet. Den är också nödvändig för hela samhälletsvälståndsutveckling. Målet måste vara en helhetssyn på familjepolitiken. Landets ekonomiska svårigheter kräver uppoffringar av ossalla. För att få rätsida på landets ekonomi måste vi både arbeta och spara ossur den ekonomiska krisen. Om medborgarna skall stödja en sådanåtsframningspo-lifik, måste bördorna fördelas rättvist och de sämst ställdagruppernas ekonomiska och sociala trygghet värnas. Def nuvarande familjepolitiska stödet har byggts upp itider med en mycket stark ekonomisk tillväxt, då vi fick ökande resurser atffördela. I huvudsak har stödet till barnfamiljerna blivit rättvist utformat,men i vissa avseenden finns brister som gör atf några grupper barnfamiljer fårleva under mycket svåra omständigheter. När vi nu infe kan räkna med att tillföra familjepolitikenväsentligt ökade resurser, får det inte leda fill aft reformarbetet upphör. I stället måste vi se till att använda tillgängligaresurser på ett så fördelningspolitiskt rättvist sätt som möjligt. En av de största orättvisorna är aft föräldrar som ihemmet vårdar barn i stort sett helt saknar stöd från samhällets sida. Det görde fastän de utför en oerhört vikfig vårdinsats, som också är av stor ekonomiskbetydelse för samhället. Särskilt allvarligt är det därför aff dessa familjeroftast återfinns bland vanliga inkomsttagare som har lågainkomster. Tyvärr finns ingen exakt statistik över i vilka familjer enförälder, oftast kvinnan, är hemma och vårdar barn. Ur befintlig statistik gårdef dock aft få fram vissa tendenser, som visar aff det främst rör sig omfamiljer med många barn i glesbygdsområden och med låga inkomster. Jag kan infe annat än känna besvikelse över att vi fråncenterns sida ensamma får tala för dessa eftersatta gruppers intressen här iriksdagen. har socialdemokrater, moderater ochfolkpartister slagit dövörat till i fråga om förbättringar för barnfamiljer dären förälder vårdar barn i hemmet. Vi har från sida liksom tidigarepresenterat förslag till en utbyggd vårdnadsersäffning. Vårt krav är att envårdnadsersäftning byggs ut fill att omfatta av ettbarns uppväxt. Vårdnadsersättningen skall utgå med lika belopp till alla ochvara beskaffad. Vi har i vår motion pekat på vissa möjligheter aftfinansiera vårdnadsersättningen utan att behöva satsa nya pengar på reformen.Finansieringen kan ske genom att man för över resurser från bl. a.skattesystemen och bostadsbidraget fill en vårdnadsersättning. Vi har bl. a.pekat på att en viss reducering av förvärvsavdraget kan ge betydande belopp fören vårdnadsersäftning. Även om en sådan finansiering innebär en ekonomiskförsämring för en del barnfamiljer innebär den totalt sett att resursernaslussas över fill de familjer som har det allra sämst ekonomiskt, nämligenbarnfamiljer där det bara finns en inkomst att tillgå. I ett resonemang om familjepolitikens fördelningspolitiskaeffekter måste även flerbarnsfamiljerna nämnas. Tveklöst är det så att denekonomiska situationen försämras ju fler barn det finns i en familj. Även härgäller givetvis att det är allra svårast i de familjer där det bara finns enförvärvsinkomst och där den andra föräldern vårdar egna barn i hemmet. Iskattesystemet tas mycket liten hänsyn fill försörjningsbördan i flerbarnsfamiljer.Därför har def varit en självklar sak för oss i att i vårfamiljepolitiska motion föra fram kravet på särskilt stöd åt flerbarnsfamiljerna. Jag kan med glädje konstatera att regeringen redanhar tillgodosett vår mofion på den punkten genom förslaget om flerbarnstillägg.Därmed har öppnats en vikfig möjlighet att stödja flerbarnsfamiljerna, och detär min förhoppning atf flerbarnstilläggets nivå successivt skall kunna höjasoch omfatta även ungdomar som passerat . Regeringen har med flerbarnstillägget åter kommit med endementi på socialdemokraternas beskyllningar om en orättvis fördelningspolitik.Fler-barnsfillägget, högkostnadsskyddet för läkemedel och sjukvård samt denfortsatta utbyggnaden av pensionstillskotten utgör alla talande exempel på attde sämst ställda grupperna kompenseras för de sparåtgärder som måste sättas in.Centerpartiet utgör nu som fidigare garanten för en socialt rättfärdig politik. Marginalskaften är den polifiska huvudfrågan för dagen.Jag vill passa på atf peka på de samband som finns mellan denna fråga ochbarnfamiljernas ekonomiska villkor. Marginalskatterna behöver sänkas för att vi skall kommaifrån låne- och avdragsraserief och sfimulera arbetsviljan och därmed näringslivetskonkurrenskraft. Den insikten finns hos alla parfier. Däremot är oftastsynsättet snävt anpassat till enbart skattesystemets verkningar. Men denverkliga marginaleffekten syns först sedan man tagit hänsyn tillbostadsbidragen och barnomsorgsavgifterna. Gör man def visar def sig atfbarnfamiljer långt ner i inkomstlägena - också om de inte omfattas av ensänkning av marginalskatten till - har totala marginaleffekter som vidaöverstiger . Av det skälet har vi från sida varit något skeptiskafill den formliga hysteri som en del partier visat prov på imarginalskattefrågan. Enligt min mening är det viktigt att i den fortsattaberedningen av skattefrågorna uppmärksamma vilka åtgärder som kan vidtas föraft det skall löna sig att arbeta också för barnfamiljer med låga inkomster därmesta delen av en löneökning försvinner genom den totala marginaleffekten fillföljd av bortfallande bidrag, höjda avgifter och marginalskatter. Även dessagrupper borde kunna påräkna någon for.m av marginalskattetak. Familjepolitikenmåste bygga på en helhetssyn. denav det ekonomiska stödet måste det ske en satsning på barnomsorg i daghem, ifamiljedaghem eller genom andra lösningar. Vi tror från sida inte atten barnomsorgsform är den enda idealiska, utan barnfamiljerna måste ges frihetatt välja den barnomsorgsform som bäst passar den egna situationen. Ieff trängt ekonomiskt läge för såväl staten som kommunerna är det angeläget atfde medel som satsas på barnomsorgen används på bästa sätt. Kostnaderna förbarnomsorgsutbyggnaden har ökat mycket kraftigt , vilketpåverkat kommunernas möjligheter aft möta behovet av daghems- ochfritidshemsplatser. Inte minst av rättviseskäl och med tanke på dem som önskarmen ej erhållit daghemsplats är det nödvändigt att befintlig och planerad barnomsorgutnyttjas bättre än vad som är fallet. Därför är def vikfigt attregeringen snabbt kan lägga fram den proposifion om förenklade regler förbarnomsorgen som aviserats. Jag vill också framhålla vikten av aftstatsbidraget fill barnomsorgen blir tätt att tillämpa samt görs neutralt bådenär def gäller olika barnomsorgsformer och när def gäller kommunerna. Jag ber att få yrka bifall fill reservation nr 2, där mitt namn finnsmed, och i övrigt fill utskottets hemsfällan i betänkandet. Anf.128 () replik; Jag vill bara helt stillsamt återföra till den rättadagordningen. Om det är något parfi som har manipulerat i den här frågan, så ärdet centerparfiet. Vad blev def av era vårdnadsbidrag? De var ju def storaslagnummer som ni lurade folk med 1976. Ni har inte uppfyllt ett dugg av det nilovade då. Jag tycker att skall ta det betydligt lugnare ochtala betydligt mindre om andra partiers åsikter i den frågan. Anf.129 () rephk: Jag vill bara erinra om att vi har mött motstånd mot dethär under alla år. Vi lyckades inte genomföra det jag var med iregeringen. Vi började då arbetet med en proposition med förslag fill enutbyggd vårdnadsersättning. Våra krav fanns med i den regeringsförklaring somavgavs när den senaste trepartiregeringen tillträdde 1979, och en utbyggnad har också genomförts. Det torde vara medveten om,även om vi har mött motstånd från och hans partis sida. vill vi arbeta vidare. Men det är ju bara så,att om man skall få gehör för och kunna genomföra ett förslag här i ,så måste det bli åtminstone en rösts övervikt för ett beslut som stöderförslaget. 130 () replik: Jag känner mycket väl till att har varitsocialminister. Han säger att han då började att arbeta på en proposition, menvad blev det av den? Vi vill se resultatet av arbetet, inte bara höra talas omatt ni har påbörjat arbetet med aff skriva en proposition. Anf.131 () replik: Jag sade att vi påbörjade detta, och kanske kommer ihågatt vi under den första trepartiregeringens fid genomförde en utbyggnad avföräldraförsäkringen, i vilken vårdnadsersättningen ingick med en månad. Detändrade man sedan på från socialdemokraternas och den folkpartistiskaregeringens sida, och det blev nio månaders föräldraförsäkring enligt deninkomstrelaterade metoden. Men vi fortsatte med våra krav, och det blev enutbyggnad . Talmannenanmälde att anhållit att fill protokollet få antecknat att haninte ägde rätt fill ytterligare replik. 132 INGA (vpk): I det betänkande från socialutskottet som vi nu diskuterar, nr 28,behandlas två motioner av vänsterparfiet kommunisterna - en motion där vikräver en kraftig planmässig höjning av barnbidraget och en annan mofion där viyrkar avslag på proposifion 118 om flerbarnsstödet. Regeringenspolitik drabbar många barnfamiljer mycket hårt. Ständiga hyreshöjningar ochprisökningar försämrar barnfamiljernas ekonomi. Barnbidragen har visserligenhöjts men kompenserar inte på långt när barnfamiljerna för kostnadsökningarna. Vänsterparfietkommunisterna har krävt att barnbidragen skall höjas mycket mer,så att de uppgår fill av basbeloppet. Genom en knytning fill basbeloppetskulle de också komma att värdesäkras. Det senare är nödvändigt bl. a. medtanke på den snabba inflafionen, som urholkar bidragen.Levnadskostnaderna ökar ständigt, och de höjningar som gjorts av barnbidragenär en ersättning för redan inträffade pris- och hyreshöjningar. I denutsträckning barnfamiljerna får kompensation i form av höjda barnbidrag skerdet alltid långt efter det att levnadskostnaderna har ökat. Det rimliga bordevara att införa värdebeständiga barnbidrag. Vpkföreslår att en planmässig höjning av barnbidragen kommer till stånd, så atfbarnbidraget uppgår till av basbeloppet senast /86. Som ettförsta steg i denna planmässiga ökning bör barnbidraget höjas ,så att det motsvarar av basbeloppet, vilket innebär ett barnbidrag på . per barn och år. Iproposition 118 föreslås åtgärder som fortsätter regeringensnedskär-ningspolifik på det ekonomiska och sociala området. Huvuddelen avåtgärderna är direkt riktad mot löntagarnas och barnfamiljernas levnadsstandard.Dessa åtgärder kommer som påbröd fill en central avtalsuppgörelse som fastställeren fortsatt reallönesänkning, till kraftigt stegrade livsmedelspriser och tillhöjda hyror. Dethar talats om nödvändigheten att göra nedskärningar på olika områden. Denedskärningar som man bedömer som nödvändiga skall göras på ett helt annat sätt.De skall göras bland de stora förmögenhetsägarna och de höga inkomsttagarna,grupper som gynnats av den borgerliga regeringens polifik. Barnfamiljernaoch låginkomstgrupperna skall inte behöva drabbas av ytterligare försämring av sitt redanbesvärliga läge därför att den borgerliga majoriteten slösar på andra områden. I proposition 118 föreslås ett särskilt stöd till familjermed tre eller fler barn för att kompensera dem för de minskademafsubventionerna. Stödet anknyts till def allmänna barnbidraget på så sätt atfytterligare ett fjärdedels barnbidrag utgår fill familjer med tre barn och medett halvt barnbidrag för varje ytterligare barn i familjen. Det råder ingen tvekan om atf den ekonomiskasituationen för flerbarnsfamiljer är svår och än mer kommer atf försämras av deborttagna mafsubventionerna. Men samma förhållande gäller barnfamiljer överhuvud taget. Regeringens förslag bryter principen att de allmänna barnbidragenskall utgå med ett generellt belopp för varje barn. Vi från vänsterparfietkommunisterna anser def vara felaktigt att bryta denna princip. Vi upprepar istället vårt förslag om en successiv höjning av de allmänna barnbidragen, såatf de 1985/86 uppgår fill av basbeloppet. Med dettavill jag yrka bifall fill vpk-motion 2038. 133 (): I tider av knappa ekonomiska resurser är defväsentligt atf det stöd ät utsatta grupper som def finns utrymme för verkligenstyrs fill dem som bäst behöver det. Det har länge stått klart attbarnfamiljer, i synnerhet flerbarnsfamiljer, hör till dem som har defbesvärligt. Det gamla tregenerafionerssamhällef är upplöst, familjen har bliviten mindre enhet och mera sårbar. Fördelningen mellan makar av ansvarsbördan dådet gäller hemarbete och barnomsorg är fortfarande mycket ojämlik, och iövervägande antalet familjer bär kvinnan det största ansvaret. Antaletenföräldersfa-miljer har ökat. Ökade levnadskostnader slår hårdare, om det ärflera som skall leva på en inkomst. Flera utredningar arbetar f. n. medproblemen kring barnfamiljernas situation, bl. a. den familjeekonomiskakommittén. har att granskabarnfamiljernas - i synnerhet flerbarnsfamiljernas - ekonomiska situafion ochgöra en översyn av vilka effekter de olika familjepolitiska stödformerna har.Framför allt skall flerbarnsfamiljernas situation kartläggas, liksom de tröskel-och marginaleffekter som gällande regler, infe minst i fråga om skatter ochbostadsbidrag, ger upphov fill. Kommittén skall också se över avdragsreglernai skattesystemet och undersöka i vad mån de kan ersättas med regler som bättrefillgodoser i synnerhet flerbarnsfamiljernas behov. Den familjepolitiska kommittén har i en rapport visat endel kalla siffror som understryker vad man länge haft på känn: Omsorgen omflera barn är svår att kombinera med heltidsarbete för båda föräldrarna.Familjens inkomst sjunker med stigande barnantal. En skarp knick finns mellantvå och fre barn. I familjer med flera barn, av vilket något är iförskoleåldern, blir det i praktiken ofta så att en av föräldrarna ägnar störredelen av sin tid åt arbete i hemmet. Ingen barnomsorg av aldrig så godkvalitet kan klara den ökade arbetsbörda som det innebär aft familjen består avfem eller sex personer.Skattesystemet missgynnar i hög grad familjer med en inkomsttagare. Familjermed endast en försörjare får ligga i de verkliga höginkomsf-lägena för att överhuvud taget komma upp till existensminimum, om det finns flera barn i familjen. På grundval av denna rapport från familjeekonomiskakommittén har regeringen i samband med utarbetandet av propositionen omekonomisk-pohtiska åtgärder föreslagit ett särskilt stöd tillflerbarnsfamiljer, ett stöd som selektivt gynnar denna utsatta grupp. Genom attgöra barnbidragen progressiva kan man även i ett stafsfinansiellf trängt lägeåstadkomma en välbehövlig förbättring av stödet till barnfamiljerna. På grundav att dessa är förhållandevis få kan stödet bli märkbart - även om defnaturligtvis helst skulle ha varit större. När man då, som socialdemokraternagör i sin reservation, i stället föreslår att de extra miljoner som satsasskall läggas på bostadsbidragen, framgår det att man inte förstått vad som varmeningen eller helt enkelt inte vill ställa upp på aff ge en förstärkning justtill den mest utsatta gruppen. Att fördela stödet på debostadsbidragsberättigade ger ett mycket mindre stöd per familj, bidrar fillatt konservera de tröskeleffekter man vill komma ifrån och gör att mångaflerbarnsfamiljer, som i verkligheten infeens når existensminimum, blirutanförstärkning, medan enbarnsfamiljer med en skaffemässigt mera gynnsamfördelning av föräldrarnas inkomster i stället får förstärkningen. Def ärnettoinkomsten man skall leva på, och fem äter mer än tre! Atf hänvisa till att familjeekonomiska kommitténsutredningsarbete först skall avvaktas - en uppfattning som ocksåutskotfsmajoriteten f. ö. hävdar -håller inte på denna punkt, eftersomkommittén just i denna del lagt fram sin delrapport, som är enkel ochlättillgänglig och innehåller kalla fakta, vilka knappast kan förändras av enremissbehandling. I betänkandet understryker utskottsmajoriteten - som påövriga punkter innefattar även socialdemokraterna - att kommittén bör arbetasnabbt, och inget hindrar att den lägger fram delbefänkanden. Då bör ju helleringet hindra aft regering och riksdag på grundval av sådana delrapporter fatfarerforderliga och snabba beslut. Med all den vördnad jag i övrigt känner för utskottetsordförande kan jag inte förstå hans argumentering på denna punkt. Jag förstårhonom inte heller när han antyder att han lättare skulle ha kunnat sväljaförslaget om inte hade varit med om att lägga fram det. Skallförslaget inte bedömas efter sitt innehåll? Vid betänkandet finns också fogad en centerreservation.Utskottets centerpartister reserverar sig för en utbyggnad avföräldraförsäkringen fill 18 månader. Utskottsmajoriteten, som alltså i dennafråga utom moderater och folkparfister omfattar även de socialdemokrafiskaledamöterna, har inte kunnat instämma i reservanternas tvärsäkerhet i fråga omdet rikfiga i att i ett mycket ansträngt ekonomiskt läge, utan att avvaktafamiljeekonomiska kommitténs kartläggning, binda så stora resurser ensidigt ien utbyggnad av föräldraförsäkringen. Det rimmar inte heller särskilt väl medden helhetssyn som efterlyser. Reservafionenär dessutom dunkel på ett par punkter. föräldraförsäkringenskall byggas ut fill att omfatta av ett barnsuppväxttid. Skall man alltså frångå den princip som vi nu har, att en del avförsäkringsförmånerna skall kunna sparas och fördelas i småpor-fioner upp tillbarnets åttonde år? Def är visserligen, som också och i två moderata mofioner framhåller, väsentligt att öka barnfamiljernasvalfrihet vad gäller barnomsorg och förvärvsarbete, men så länge inte en samladavvägning av f. ex. förändringar i skattesystemet eller fördelning av detstatliga stödet till barnomsorgen har gjorts, förefaller det som om även deeenterpartistiska motionärerna och reservanterna bättre skulle nå sitt målgenom en anslutning till utskottsmajoritetens förslag. Man bör här avvaktaytterligare beslutsunderlag. Att innan detta föreligger och i nuvarande trängdaekonomiska läge binda så stora resurser ensidigt i en utbyggnad avföräldraförsäkringen kan slå tillbaka just på valfriheten. Dessutom sitter ensärskild utredning med uppgift att se över föräldraförsäkringen och utredaledighetslagar ur den enskildes liksom ur administrativa och samhällsekonomiskasynpunkter. Finansieringen tar man också näsfan lika lätt på som vpkgör när det gäller sina krav på generella kraftiga barnbidragshöjningar. Manhar dock rätt att ställa större krav på samhällsekonomisk realism avcenterpartiet, som dessutom åtminstone än så länge svarar försocialdepartementet. Reservanterna avvisar finansieringsfrågan genom att talaom en omfördelning av resurserna. Skall man ta medel från utbyggnaden av denkommunala barnomsorgen? Eller varifrån skall man ta medlen? Det är heller ingasmå summor som det rör sig om. Man har anledning misstänka aft här endasthar velat göra en publikfriande markering, kanske lika publikfriande som när enannan centerpartist i ett TV-program presenterade förste vice talmannenIngegerd familjepolitiska förslag som sitt eget. Innerst inne måsteman ju veta att ett bättre utredningsunderlag måste fram innan vi verkligen vetvar ytterligare resurser ger bäst utdelning i ökad valfrihet. En sådanmarkering är dock anmärkningsvärd från def parti som inneharsocialministerposfen. Jag vill därför be att precisera sig. Såskall vi ha't. Men var skall vi ta't? anslöt sig för restencenterpartisterna till utskottets yttrande som då var enhälligt. Det låter på som om ensam har kämpat förbarnfamiljernas sak. Jag ber, herr talman, att få yrka bifall tillsocialutskottets hemställan på samtliga punkter. 134GÖRAN () replik: Jag kan i långa stycken instämma i vad AnitaBråkenhielm sade. Men jag tycker uppriktigt sagt att hon själv var som encenterpartist, när hon i det ena fallet sade att man måste vänta på utredningarsom pågår och i det andra fallet, där vi har begärt atf man skall vänta påutredningen, sade att där behövs inga utredningar. Det är ett litet dåligtunderlag för ställningstagande. Jag villcitera vad som står på s. 6 i socialutskottets betänkande: "Kommittén skall, som ovan angefts, göra en översynav det ekonomiska stödet till barnfamiljerna med särskild inriktning påflerbarnsfamiljernas situation. Kommittén skall göra en kardäggning avbarnfamiljernas ekonomiska situation. Den bör undersöka vilken effekt denuvarande direkta och indirekta familjepolidska stödformerna har för olikatyper av familjer i olika inkomstlägen." Det är ju den saken som vi villha kartlagd. Vi förstår mycket väl att flerbarnsfamiljerna behöver stöd, menhade det varit så förfärligt farhgt om de hade fått vänta med att fådet? Man hade då kunnat utreda ordentligt, invänta remissvar och därefter fattabeslut. 135RUNE () replik: Av anförande framgickklart fre saker. För det första: har inte läst vare sigmotionen eller reservationen. För det andra: har klartdeklarerat inställning till vårdnadsersättningen. Man vill heltenkelt inte ha den. För det tredje: De utredningar som finns sysslar inte medfrågan om vårdnadsersättning. Det är ju detta vi har sagt: Landefs mycket ansträngdaekonomiska läge gör att stark återhållsamhet måste gälla för nya reformer.Därför måste vi också göra omfördelningar även på detta område. Och därför,, har vi anvisat vägar som man skulle kunna använda för aftfinansiera en vårdnadsersättning i en ny etapp, såatf vi kan komma upp till sammanlagt 18 månader. Sedan säger att def är felaktigt aftbinda så sfora resurser i detta. Vill man verkligen göra någonting för attskapa bättre rättvisa och större möjligheter, ja, då måste man också våga talaom och föreslå omfördelningar. Detta menar vi allvar med. Jag tycker att borde hålla sig för godatt komma med sådana här beskyllningar om publikfrieri. Varför har dåmoderaterna själva väckt en mofion av detta slag? Och varför har varit intresserad av att ansluta sig till en motion som harväckt? 136 () replik: Jag vill först säga till aftjag ju har instämt i atf def är bra atf ha ett gott beslutsunderlag. Skillnadenmellan biten om ett extra stöd till flerbarnsfamiljerna och resten av komplexetär att här föreligger dock en delrapport från den familjeekonomiska kommittén.Den finns redovisad i proposifionen, och jag tycker att den är så enkel och sålättfattlig.