prot · G40954 · 1980-12-31 00:00:00 — Nuär min talarfid snart slut, och jag hinner inte gå in på många fler exempel.Låt mig bara nämna en sak. Jag sade redan frän början om skattesystemet för1981 att vi måste ta hänsyn till den enprocentiga höjningen avfolkpensionsavgiften. Men det gäller ändå , medan man kan gå ut medlönekrav som är 3 ä lägre. Skattenpå inkomster, m. m. 5 HANS iHallstahammar (vpk) replik; Får jag inleda med att säga till att vi förutsätter gör årliga revisioner av skatteskalorna i stället för att ha den härindexregleringen. Då kan man på ett bättre sätt ta hänsyn till hur denekonomiska situationen har utvecklats för dem som behöver de störstaskattelättnaderna för att bibehålla en dräglig levnadsnivå. Genom årligaskatterevisioner kan man också komma åt effekter på kommunalskatten, som ju ären djupt orättvis skatt, eftersom den drabbar alla procentuellt lika hårt, hurmycket man än tjänar. i avdrag från skatten för dem som tjänar mellan 30 000och . Jag förstår att man på den borgerliga sidan i skatteutskottetinte alls berör det här förslaget och dess principiella innebörd, dvs. att mani kronor och ören drar bort skatt för dem som ligger i sådana inkomstlägen attde behöver en förstärkning. Det är samma metodik som man brukar hävda att viskall ha när det gäller lönepåslag, dvs. att vi skall räkna i kronor och örenoch inte i procent för att det skall bli riktigt. Med den borgerliga politikentjänar den som har . i inkomst ungefär 3 000 Skattenpå inkomster, m. m. i skattelättnad, medanden som tjänar hälften så mycket, dvs. , och alltså har svårare attklara sig pä sin lön, inte får mer än . När denborgerliga politiken är genomförd har alltså den som tjänar . mer i fickan än den som tjänar . Det tycker jag sägernog. Sedantill frågan om produktionsskatt. Det är märkligt att en person som sitter iskatteutskottet inte har mer reda på sig när det gäller vårt förslag omproduktionsskatt. Det vittnar om att man avstyrkt förslaget och avfört helafrågan om produkfionsskatt utan att ens ha satt sig in i vad det handlar om. Specielltför en centerpartist borde det vara intressant att ta reda pä attproduktionsskatten gör det möjligt att bestämma skatten från olika synpunkter.Man kan beskatta omsättning, råvaror, energiförbrukning osv. Man kan ta hänsyntill produktionens samhälleliga nytta. Det är ett utmärkt sätt att styraproduktionen åt det häll man vill. Om man tillmäter den centerparfistiskapolitiken något värde när det gäller miljöhänsyn, decentralisering och alltvad det är för någonting, skulle produktionsskatten kunna användas som ettstyrmedel i sådana sammanhang. Ovanpådenna skatt kommer den statskommunala enhetsskatten. Den kommer att användasför att utjämna inkomstskillnader. Det är alltså en fördelningspolitisk skatt,som skall användas för att åstadkomma en utjämning. Så är det med den saken. 6 ()replik; sade att indexregleringssystemet under vissa omständigheterkunde vara rimligt. Jag tycker att det är ett visst erkännande, och vi harkanske nu kommit litet närmare verkligheten. Då kan man fråga sig vad det är viegentligen tvistar om. Är utgångspunkten att vi skall utgå från den situationsom uppstått på grund av inflationen eller skall vi ha en indexreglering ochsedan företa vissa justeringar? Nuhar regeringen kritiserats ganska kraftigt för att man jämsides medindexregleringen också har genomfört årliga justeringar. Med inlägg har jag fått en bekräftelse på att regeringen på den punkten harhandlat riktigt. Det har rått onormala förhållanden, som inte kunde förutsesnär man fattade beslutet om indexreglering. Det har uppstått så pass storaförändringar i prissättningen i landet att vi där har motivet till att manjämsides med indexreglerade skatteskalor också är tvingad att göra en ärligjustering av skatteskalorna. Detta beror alltså på vad som skett, framför alltutanför vårt lands gränser. ErikWärnberg är kritisk för att man tar med mer än oljepriset när det gäller attrensa bort vissa saker från indexregleringen. Men det är väl ändå så, ErikWärnberg, att oljepriset i mångt och mycket är grundläggande för denprispolitik som tillämpas på energiområdet i övrigt. i säger att det är bättre med årliga ändringar avskatteskalorna. Det är ju sådant som sker genom att man jämsides medindexregleringen också har gjort justeringar av olika slag. Kommunalskatten behandlar vi inte . Det finns väldigtmånga sätt att kompensera kommunerna och lösa problem. Vi har den kommunalekonomiskautredningens förslag, som ju inte bara upptar åtgärder som skulle tillämpasomedelbart utan också en del mera eventuella åtgärder som skulle genomföras påsikt. Denna fråga kan alltså lösas på annat sätt, men det är ju inte den vibehandlar . När det gäller produktionsskatten vill jag upprepa vad jagsade förra gången, att oberoende av utformningen måste svenska folket gemensamtbetala kostnaderna för den. Skatten inkomster, m. m. 7ERIK () replik: senaste inlägg förvärrarytterligare detta med att energipriserna inte skall räknas med. Han säger attoljan är prissättande på sä rasande mycket inom energiområdet, och därför börden andra delen inte räknas med alls. Men oljan är också bestämmande förmassvis av priser på hela plastomrädet och på byggnadssidan, och för en mängdprodukter pä andra områden betyder oljepriset också rätt mycket. Där får detemellertid räknas med. Detta visar att det inte går att ha ett system, där manplockar bort av sådant som är väsentligt när det gällerlevnadskostnaderna, exempelvis på hyresmarknaden. Det går inte att plocka bortdetta från ett indexsystem och ändå få det att fungera. Min kritik emot indexsystemet gick också ut på att det ärett historiskt inflationsvärde som byggs in i skattesystemet. Jag tycker det ärfelaktigt att prisnivån tillbaka i tiden skall vara avgörande för hurskattesystemet skall se ut . Man bör enligt mitt sätt attse lägga skatterna så i dagens besväriiga situation på arbetsmarknaden, attskatterna passar in i det konjunkturläge och det ekonomiska läge som vi harframför oss. Det är därför som det socialdemokratiska förslaget är så oerhörtmycket bättre än det borgerliga förslaget. Det ger mycket, mycket storaskattelättnader i de inkomstlägen där huvudparten av landets heltidsarbetandemänniskor befinner sig. Det ger så stora skattelättnader att man trotsfolkpensionsavgiften kan lägga lönekraven åtminstone under vadregeringsförslaget innebär, och det betyder väldigt mycket för att man skallkunna nå en uppgörelse på arbetsmarknaden. sade att jag egentligen är mera kritisk motindexsystemet än jagar emot själva resultatet av skattesystemet. Nej, det ärjag inte-men det resultat som indexsystemet har skapat genom sin systematiskauppbyggnad leder till ett så allvarligt resultat, att kritik mot systemet ochkritik mot resultatet är ungefär samma sak. Jag villockså säga några ord om 80-85-procentsspärren. menade att om vi nu skall sänka marginalskatternamåste vi också ta hänsyn till löneläget. När gjorde ni det i fråga om80-85-procentsspärren, ? Sänkte ni de höga lönerna när ni infördemarginalskattespärren? Ingalunda - ni gjorde en direkt skattesänkning utanvidare. Det var inte fråga om att anpassa löneläget till marginalskatten. Skatten inkomster, m. m. är ju ändåså att de personer för vilka 80-85-procentsspärren gäller har fått sina lönerfastställda under det nuvarande skattesystemet, och man har tagit hänsyn tilldet. 8 HANS i (vpk) replik: Apropå de årliga ändringarna av ochinnehållet i skattepo litiken säger att vi inte behandlar kommunalskatten här. Det tycker jag är rätt typiskt för hela skattepolifiken. Man bortser när man skall justera skatteskalorna helt från en skatt som är lika hög för alla människor, oavsett hur mycket de tjänar - . Vårt förslag är utformat så, att vi när man kommer ner i . i inkomst - vilket är en mycket liten inkomst - förutsätter sådana skattelättnader att det måste göras en omfördelning från kommunalskatt till statsskatt. Man måste alltså kompensera kommunerna på,något sätt för att åstadkomma de skattelätt nader som är nödvändiga för dem som tjänar så litet. Det är ju i detta avseende som den statskommunala enhetsskatten är så överlägsen det system man har . Med nuvarande system kan man ju inte justera hela skalan, utan man får hålla på med justeringar av statsskatten. Det finns ju människor som tjänar så litet att de knappt betalar någon statsskatt, och de kan ju inte få någon kompensation med ett system som bygger pä det borgerliga synsättet. Jag tycker att detta avslöjas rätt tydligt när man ser pådet borgerliga förslaget. Den som tjänar . får enligt det borgerligaförslaget . Den som tjänar något mer än en tiondeldärav, 30 000, får . Höginkomsttagaren blir alltså merän . rikare genom det här förslaget. Och sedan har man mage att säga att kostnaden skallbetalas av svenska folket. Det är ingen homogen grupp. Vilka skall betala avdet svenska folket? Vi sitter inte i samma båt, . Och om vi sitteri samma båt, så är den så lång att man inte ser vem som styr. Det är ju frågaom vem som skall betala de högsta skatterna, och det råder väl inget tvivel omatt den som har en mycket högre inkomst kan betala mer. Varför lasta överbördorna på dem som har det sämre? Jag kan inte förstå vart hartagit vägen. Småfolkets och landsbygdens parti - det där får vi glömma, trorjag. 9STIG JOSEFSON (c) replik; När det gäller frågan om oljekostnaderna ochindexregleringen anser jag att diskussionen blir allt märkligare, med hänsyntill den debatt som vi hade . Då framhölls oljekostnaderna som etttypiskt exempel på vad som påverkade indexregleringen på ett felaktigt sätt. är ytterst kritisk mot att man har tagit bortenergikostnaderna. Jag tycker att detta inte går ihop. Beträffande skillnaden mellan det socialdemokratiskaförslaget och regeringsförslaget vill jag säga att den skillnaden inte är såförfärligt stor. Den är ganska minimal om vi också räknar med de kostnader denenskilde får betala genom den höjning av folkpensionsavgiften som även ingår iförslaget men som inte finns med iden tabell som är framtagen i den socialdemokratiska motionen. ErikWärnberg säger; Sänkte ni lönerna också när ni införde 80-85-procentsregeln?Det gjorde man inte, och det är inte regeringen som har den möjligheten. Ivarje fall har man inte här i vårt land utnyttjat sådana möjligheter. Men jagkan vända på frågan och säga; Skall vi fortsätta och skapa ännu större problemför att komma fram fill en lösning när det gäller denna grupp med mycket högalöner? Var och en begriper att om vi räknar efter vad man får behålla efterskatt, om man har en marginalskatt i närheten av , då finner vi att detblir en lönestegring av betydande omfattning som på olika sätt ökar kostnadernai vårt samhälle. Det kan väl inte vara en önskvärd utveckling. Dä måste viförsöka finna någon form för att lösa detta problem. För att man skall kunnagöra det, för att man skall kunna åstadkomma en verklig sänkning avmarginalskatterna, måste enligt min mening också arbetsmarknadens parter varamed och ta sitt ansvar. Om det gär att åstadkomma detta, löses ju automatisktdet problem som tar upp - att inte kommunalskatten tas ut i sinhelhet i de fall då man går över den spärr som har satts. Det är detta som jagser som det främsta motivet för att försöka rätta fill det hela och hejda denutveckling som har pågått under en följd av är. i utgår från att inflafionen skall skärpa skatten innanvi på nytt tar upp diskussionen om skatten för ett kommande är. Det äregentligen om detta diskussionen står- om man skall utgå från en urrealvärdesynpunkt oförändrad skatteskala eller om man först skall låtainflationen urholka penningvärdet och sedan ta detta som utgångspunkt. Man förhär ett teoretiskt resonemang kring indexregleringen, och jag tror att viskulle kunna anföra betydligt mer sakliga synpunkter. f Skatten på 1981 Talmannenanmälde att i och anhållit att fillprotokollet få antecknat att de inte ägde rätt fill ytterligare repliker. 10 (): Jag skall kommentera våra reservafioner 3 och 4 vid skatteutskottetsbetänkande 16 och tänker börja med frågan om folkpensionärernasskattelättnader. Förfolkpensionärernas beskattning gäller särskilda regler. De vilkas huvudsakligainkomst utgörs av folkpension skall beviljas ett extra avdrag för nedsattskatteförmåga. Bakgrunden till detta, herr talman, är att den borgerligamajoriteten inte kunnat hålla prisökningen under kontroll. Regeringen föresläratt en viss uppjustering av det högsta sido-inkomstbe-loppet skall göras . Till detta ansluter vi socialdemokrater oss. Regeringenföreslår vidare att motsvarande högsta inkomstbelopp vid taxeringsätts till . Vi socialdemokrater finner att en ytterligare uppjusteringav detta belopp är nödvändig. 2Riksdagens protokoll 1980/81:54-55 Skatten inkomster, m. m. Det råder, herr talman, en stor osäkerhet om dels hurprisutvecklingen blir 1981, dels hur pensionen skall bevara sinvärdebeständighet. Det har tidigare för samtliga politiska partier framståttsom ett bindande hederslöfte att pensionärerna skall ha kompensation förinflationen och prisstegringarnas verkningar. Vi socialdemokrater finner ingen anledning att svika dessalöften . För oss är det viktigt att inte försämra för redan utsatta grupper,såsom folkpensionärer. Det är därför som vi vill vänta och se hurprisstegringen blir 1981. Den borgerliga regeringens s. k. besparingar drabbar desvagaste grupperna i vårt samhälle - pensionärerna som varit med om att byggaupp vårt välfärdssamhälle. Det är pensionärernas skattelättnader som vi numåste se över. Det är dessa grupper som främst drabbas. Inga ord ochöverslätande formuleringar om grundtrygghet kan dölja detta ofrånkomligafaktum. beslutade den borgerliga majoriteten här ikammaren om en urholkning av basbeloppet. Det är ett faktum. Utgångspunkten vid fastställande av den nya beloppsgränsenskall dock självfallet vara att folkpensionen inkl. pensionstillskott, liksomhittills, skall vara befriad frän inkomstskatt samt att även i övrigt hänsynskall tas till den begränsade skattekraften hos pensionärer med måttligainkomster. Jag citerar från betänkande 16: "Det förhällandet attett förslag om högsta skattefria sidoinkomst för detta inkomstår måste bygga påantaganden om den framtida prisutvecklingen utgör enligt utskottets mening intenågot skäl för att inte redan nu fastställa storleken av den beloppsgräns somskall gälla för skattefrihet. Ett bifall till s-motionärernas förslag innebäratt beloppsgränsen - om propositionen bifalls - kommer att vara 5 400kr." Det är tydligen inte utskottsmajoritetens vilja atttillförsäkra folkpensionärerna oförändrad köpkraft. Vi ämnaråterkomma senare i denna fråga. Möjligheterna till avdrag för frivilligtperiodiskt understöd har successivt förändrats . är det 5 000kr. i sådant understöd som är avdragsgillt. Vi socialdemokrater anser , i detrådande ekonomiska läget, att avdrag för periodiskt understöd helt skallavskaffas. Andra former av understöd, s. k. legalt periodiskt understöd, dvs. ihuvudsak understöd till makar eller förutvarande maka och minderåriga barn, böremellertid ge rätt till avdrag även i fortsättningen. För detta talar en radomständigheter. De sociala skäl som fidigare kan ha funnits för atttillåta denna typ av avdrag, dvs. för periodiskt understöd, har under årenslopp försvagats till följd av att samhällets åtgärder på det sociala områdetbyggts ut. Vi socialdemokrater värnar om att basbeloppet inte fårurholkas, att levnadsvillkoren för stora grupper, såsom pensionärer,ensamstående föräldrar och lågutbildade, inte får försämras. Jag tänker särskiltpä en bit i sparpropositionen, stödet till studiecirkelverksamheten på 130milj. Listan skulle kunna göras mycket lång. I "gröna faran", alltså sparpropositionen, kanman i varje fall konstatera att vi behöver pengar till statskassan. Varför då inteslopa det periodiska Jag troddefaktiskt att det förslaget skulle vinna gehör hos de borgerliga i utskottet.Men ack nej! Jagförstår inte att man i detta ekonomiska läge har mage att inte biträda förslagsom skulle innebära 150 miljoner till statskassan. skatteutredning konstaterade att möjligheterna tillskatteflykt genom avdrag för periodiskt understöd utnyttjades i ej obetydligomfattning. Tillgänglig statistik visar dessutom att både andelen inkomsttagaresom har avdrag för periodiskt understöd och det genomsnittliga avdragsbeloppetökar med stigande inkomst. Låtmig ta ett konkret exempel. ger sin mor ett understöd på 5 000kr. Hans marginalskatt är . Hans mors marginalskatt är . Anderssonbetalar sin mors skatt på . skulle ha betalat . Skatteförtjänsten blir alltså . Avde skäl som jag här har redovisat yrkar jag bifall till de socialdemokratiskareservationerna 3 och 4. Skattenpå inkomster, m. m. Anf.11 () replik; citerade några rader ur utskottsbetänkandet. Hade honciterat också följande mening hade bilden blivit en något annan: "Ettbifall fill s-motionärernas förslag innebär att beloppsgränsen -ompropositionen bifalls - kommer att vara . även efter den 1 januari 1981och detta kan medföra ett annat och högre preliminärskatteuttag. Utskottettillstyrker därför bifall till proposifionen och avstyrker motionen 133 i dennadel." Resultatetav ett bifall till socialdemokraternas reservafion skulle bli raka motsatsentill vad påstår. En del pensionärer som inte betalarpreliminärskatt skulle få göra det, och de som redan betalar preliminärskattskulle få betala en högre. Regeringenhar visat sin omsorg om folkpensionärerna genom att justera det fria belopp somskall tillämpas vid taxering och genom att redan nu fastställa ettbelopp som skall ge större utrymme för befrielse från preliminärskatt. Skulledet visa sig att preliminärskatten inte blir den riktiga finns givetvismöjlighet att justera den. Men jag anser att det är fel att i detta skede inteange detta, sä att man redan via preliminärskattesedeln kan hålla undan dengrupp av pensionärer som enligt vad vi är överens om inte skall betalapreUminärskatt. När det gäller det periodiska understödet varriksdagen enig om en framställningen om ett förslag för att begränsa deperiodiska understöden till ett per är och bidragsgivare. Det förslag som harlagts fram i propositionen överensstämmer helt med den begäran somskatteutskottet gjorde . Jag kan inte finna någon anledning till attriksdagen nu skulle frångå vad man själv begärde. 12 () replik; Vad vi socialdemokrater sagt i motion 133 är att vi måste veta hurprisutvecklingen blir . Skattenpå inkomster, m. m. det, så att vi kantillförsäkra pensionärerna en oförändrad standard? Sedanvill jag återigen göra kammarens ledamöter uppmärksamma på att 1972 årsskatteutredning konstaterade att det var högavlönade som utnyttjade avdragetför periodiskt understöd. Anf.13 () replik; Vad vi här diskuterar är ju vilket avdrag som skall fillämpas förfolkpensionärerna . Det socialdemokratiska förslaget innebär att mankommer att ta ut mera av folkpensionärerna fram fill ett beslut. Jag kan inteförstå att det på något sätt skulle gagna folkpensionärerna. Jag hardärför svårt att förstå ståndpunkt. Närdet gäller det periodiska understödet finner jag det märkligt att här åberopaen skatteutredning som lagt fram sitt förslag och heltförbigå vad socialdemokraterna själva varit med om attuttala. Anf.14 () replik: Jag vill slutligen bara konstatera att när vi socialdemokrater läggerfram konkreta förslag om hur statskassan skall få in pengar, då säger man nejgång på gång från borgerligheten. Talmannenanmälde att anhållit att till protokollet få antecknat att haninte ägde rätt till ytterligare replik. 15 Förste vicetalmannen (): Jag tänker i mitt inlägg främst koncentera mig påmarginalskattefrågorna, men först några ord till . Dehögsta inkomsttagarna kan lättare klara inflationen därför att de alltid fårnågra kronor över, sade . Om jag förstår rätt,skulle personer med låga och vanliga inkomster kompenseras för inflationen,däremot inte de som har högre inkomster därför att de skulle ha bättremöjligheter att skydda sig mot inflationens verkningar. Nuföreligger inte något sådant automatiskt samband mellan inkomst och förmåga attskydda sig mot inflationen. framhöll jag i en debatt med ErikWärnberg att två barnlösa makar båda kan ha låg inkomst, t. ex. . var,men ändå ha betydligt större skattekraft och betydligt större förmåga attskydda sig mot inflationen än en flerbarnsfamilj med en enda, relativt höginkomst på låt oss säga . Debarnlösa inkomsttagarna ligger i det här fallet överexistensminiminivån, medan däremot flerbarnsfamiljen, trots en på papperet höginkomst, inte ens når upp till existensminimum, om det finns fler än tre barn ifamiljen. Man kan därför inte sätta likhetstecken mellan inkomst ochskatteförmåga och hävda att det skulle vara särskilt socialt och rättvist attskydda vissa inkomsttagare mot inflationens verkningar, däremot inte andra. Indexregleringen är därförnödvändig för att säkerställa att det är Skatten inkomster, m. m. riksdagen- medvetet - och inte inflationen - slumpmässigt - som skall Nr 54 beslutaom skattetryckets höjd och fördelning. Vi sitter med facit för 1970-talet. Vikan se att industriproduktionen i stigit med bara 1,1 %per år mot - mer än det tredubbla - inom i övrigt. Vi kan ocksåkonstatera att vår bruttonationalprodukt ökat med mot 3,3 %inom . Det är ingen tvekan om att våra alltför högamarginalskatter bär en stor del av skulden för detta, genom att motverka extraarbetsinsatser och hederlig företagsamhet, genom att ha lett till en omfattandesvart sektor och genom att ha tvingat upp lönekraven, ökat inflationen ochallvarligt försämrat vår konkurrensförmåga. Hade utvecklingen i varit likasnabb som inom , skulle vår bruttonationalprodukt vara nära 60miljarder kronor högre än vad den är. motsvarar helaoljenotan och ungefär lika mycket till. Arbetshämmande skattesatser lönar sigdåligt - för den enskilde, för hederlig företagsamhet, för statens,landstingens och kommunernas skattekistor, för landet i dess helhet. Hur hardet då blivit så här? Den socialdemokratiska skattepolitiken under 1970-taletsbörjan kännetecknades av återkommande anpassningar av skatteskalorna tillinflationen, men bara i lägre inkomstlägen. Detta medförde att marginalskattenför vanliga industriarbetare steg från 50 fill . Hur höga deskulle ha varit med fortsatt socialdemokratisk skattepolifik vet vi inte. Vi vet däremot att trepartiregeringen på några är lyckadessänka marginalskatterna för vanliga inkomsttagare till . Bortserman från kommunalskatterna, uppgår sänkningen av marginalskatterna till mellan6 och i de inkomstlägen där stora LO- och TCO-grupper befinner sig. Det är viktigt att den utvecklingen fortsätter, även omman i årets skatteproposifion nödgats begränsa sig till mycket små sänkningar.Ett angeläget krav måste vara att ingen i vanliga inkomstlägen skall behövabetala mer än hälften av en inkomstökning i skatt och att marginalskattetaketsänks så att också de med goda inkomster får behålla . av en extrahundralapp. Vi finner det naturligt att sådana skattejusteringar samordnas medavtalsuppgörelserna. Den socialdemokrafiska skattepolifiken under 1970-taletstidigare är ledde således till allt högre och mer arbetshämmande skattesatser ivanliga och högre inkomstlägen. Marginalskatterna var ointressanta, fick viofta höra. Därför var det med uppriktig glädje man i är kunde lyssna på nyatongångar ifrån socialdemokraternas kansli, även om man kunde rikta kritik motden tekniska utformningen av dessa förslag. I diskussionsrapporten skallskatterna ändras? som presenterades av socialdemokraterna,är en av de viktigaste punkterna en rejäl sänkning av marginalskatterna. Skattenpå inkomster, m. m. Under1970-talet har allt fler vanliga inkomsttagare drabbats av högamarginalskatter, konstaterar rapporten. Det beror delvis pä de snabba pris-ochlönestegringarna . Detta,herr talman, är ett hederligt konstaterande. Socialdemokraterna erkännersåledes själva att deras årliga skatteomläggningar inte varit tillräckliga föratt förhindra marginalskattehöjningar för vanliga inkomsttagare.