prot · G40929 · 1980-12-31 00:00:00 — Frågan gick till centrala förhandlingar,vilka koncernledningen bara har alt stranda och sedan lägga ned och ställa ettfemtiotal anställda ulan arbete. Man kan med rätta fråga sig om detta är ett acceptabeltbeleende från den utlandsslyrda förelagsledningens sida. Visserligen erbjuds deanställda atl flytta till andra delar av landet, men de flesta är bundna påolika sätt till och kan knappast flytta. Förelagets agerande är krasstoch visar att arbelsmiljöfrågor ofta inle går att lösa i samverkan, somarbelsmiljölagen förutsätter, utan är en parisfråga där de två parterna slåremot varandra med motstående intressen. Vad gällerav arbetstagarna valda skyddsombud ger lagen ett visst skydd i Om arbetsmiljön vid visst verkstadsföretag i och medall den säger att skyddsombudet inte får trakasseras eller ges försämradearbetsvillkor som följd av sin verksamhet som skyddsombud. vill jag frågaarbetsmarknadsministern: del inle anledning all ha motsvarandelagstiftning mol omotiverade nedläggningshot, som reses som svar på välmotiverade krav på en arbetsmiljö i enlighet med gällande lag och förordning påsvensk arbetsmarknad? Ett besked på den punkten skulle vara ett litet bättresvar på den fråga som jag ursprungligen har ställt. Jag vill först säga all jag inte kan yttramig om hur en myndighet har handlagt ett enskilt ärende eller hur deförhandlingar som förs mellan parterna avlöper, men jag kan konstatera allyrkesinspektionen i det här fallet har varit mycket aktiv för alt få till stånden bättre arbetsmiljö. Den fråga som Per lar upp är intressant från engenerell utgångspunkt, nämligen hur den konflikt som man nu och då stöter påmellan förbättringar av arbetsmiljön och lönsamheten i ett företag skall lösas.Del kan inle generellt sett vara så atl man gör avsteg från krav påförbättringar i syfte alt undvika risker i arbetsmiljön av det skälet allförelaget har svag lönsamhet. Å andra sidan är det ju också nödvändigt frånsysselsättnings-politiska utgångspunkter att försöka behålla företag som päsikt är eller kan bli lönsamma. Vi kan därför behöva diskuterafrågan om hur man löser konflikter i de enskilda fallen mellan bättrearbetsmiljö och lönsamhet. Vi har till den ändan tillsätten utredning som skallge oss underlag för alt diskutera frågan. I något undanlagsfall har del ocksåhänt atl staten gått in med bidrag för alt klara ut konflikten, men jag villupprepa atl i del aktuella fall, som Per lar upp, harförelagsledningen inte åberopat kravet på bättre arbetsmiljö för beslutet omnedläggning. 38PER (vpk): Del här aktuella företaget anses varaföretagsekonomiskt klart lönsamt. Del anmärkningsvärda är alt man, i varje falli första omgången, före central förhandling, vägrat arbetstagarparten att gå inmed en lönlagarkonsull- vilket arbetstagarparten ansett sig ha full rätt till -för all kontrollera förhållandena. Samhället borde åtminstone kunna stödja deanställda i del fallet, så all de verkligen får en koll på om detta förelag ärlönsamt och kan bära de arbetsmiljöinvesteringar som krävs. Som del sades i svaret hävdar företagsledningen alt delrör sig om en vanlig strukturrationalisering och inle har någonting medarbetsmiljö alt göra. Men i verkligheten har man investerat kanskebara . eller någonting sådant, i mycket marginella åtgärder påarbetsmiljöområdel. skyller man alltså nedläggningsbeslutet på alt del ärett led i en strukturrationalisering. I stället borde man göramiljöförbättringar, när förelaget ändå är företagsekonomiskt lönsamt och säkertskulle kunna leva vidare till. Jag tycker förfarandet är anmärkningsvärt. Jag noterardock alt myndigheterna åtminstone har ögonen på detta problem - alltsåkonflikten mellan å ena sidan kravet på godtagbar arbetsmiljö enlig gällandelag och förordning och å andra sidan förelagens intresse alt hålla sinakostnader så låga som möjligt. I del här fallet skulle företagel helt klart kunna bäradessa kostnader. Del vill man dock inte, för då kommer profilen alt bli någotmindre. Jag tycker alt förfarandet är anmärkningsvärt. I delta fall har myndigheten fullgjort sittuppdrag, nämligen alt vid upprepade tillfällen kräva atl arbetsmiljön skulleförbättras. Några anspråk från företagets sida, riktade motmyndigheter eller staten, har inle gjorts. Vi har därför inle någon möjlighetatl ingripa för alt hjälpa delta företag i den situation del nu befinner sig i. Jag kan därför bara upprepa svaret, all det inle är pågrund av de krav som ställts om en bättre arbetsmiljö som förelagsledningenavser att fatta beslutet om nedläggning. Besparingar i statsverksamheten, m. m. (omfattningen ochinriktningen av besparingarna) 40 PER ISRAELSSQN (vpk): Jag vill då bara konstatera alt man kan ta enstrukturrationalisering som förevändning för alt låta bli atl göra eninvestering i en godtagbar arbetsmiljö. Del finns ingen klar gräns - omförelaget säger atl det är så, då är del så, och därmed kan man undgåberättigade krav på arbetsmiljön. Samhället har tydligen myckel begränsademöjligheter att göra någonting ål saken i dagens läge. Det finns all anledningall titta på dessa problem framöver, så all delta inle upprepas. 10 § Föredrogs och hänvisades 1980/81:130-133till skalleutskotlel 1980/81:134och 135 fill civilutskoitet 1980/81:136-139fill skatteutskottet 1980/81:140och 141 fill utrikesutskottet 1980/81:142-144till näringsutskottel 11 § Besparingar i statsverksamheten, m. m. (omfattningen och inriktningen av besparingarna) Föredrogs finansutskottets betänkande 1980/81:10 ombesparingar i statsverksamheten, m. m., såvitt avser omfattningen ochinriktningen av besparingarna (prop. 1980/81:20). Utskottets hemställan om att betänkandet skulle företastill avgörande efter endast en bordläggning bifölls av kammaren. Besparingar i statsverksamheten, m. m. (omfattningen ochinriktningen av besparingarna) 41KJELL-OLOF (): Svensk ekonomi går in i en nylågkonjunktur. Signalerna om vikande marknader och sämreproduklionsförulsätlningar är många. Med de fömlsätlningar som gäller kommerindustriproduktionen att sjunka. De totala investeringarna slagnerarpå årets nivå. Bostadsbyggandet fortsätter alt minska. Arbetslösheten väntasbli dubbelt så stor som - en uppgång års genomsnitt på 80 000till minst 160 000. Den samlade tillväxten i ekonomin uppskattas bli mindre än1 %. Del finns två orsaker till denna försämring av vårekonomiska situation. Den ena är alt den internationella konjunkluravmaltningennu slår igenom med full styrka på den svenska industrinsavsättningsmöjligheter. Den andra orsaken är den inflations- ochålslramningspolilik som regeringen för. Inflationen härunder 1980 slagit nya rekord-de senaste 12månaderna har priserna stigit med . En väsenlig del () avprisstegringarna har regeringen och den borgerliga riksdagsmajorileten åstadkommitgenom höjda indirekta skatter. Resultatet blir en kraftig sänkning av reallöneroch levnadsstandard, som försvagar efterfrågan på hemmamarknaderna och görlågkonjunkturen ännu mera kännbar för industri, handel och servicenäringar. Mot den här bakgrunden hade det varit naturligt omregeringen samlat kring ell program för sysselsättning och tillväxt,med offensiva insatser för exempelvis industrins utbyggnad och ell ökatbostadsbyggande. Det hade också tett sig självklart, om regeringen inbjuditinle utan även löntagarna och näringslivet till en gemensamoffensiv mot inflationen för att hålla uppe efterfrågan och för att förstärkavår internationella konkurrenskraft. Detta sker inle. I stället har förelagts förslagom en ytterligare nedskärning av köpkraft och efterfrågan. För denna politik använder man ordet sparande. Del är enutomordentligt vilseledande beteckning. Med sparande torde normall menas sätter av resurser för framliden, som senare kan las fram för atl användastill någonting nyttigt. Men den s. k. sparplanens väsentliga effekt blir allresurser slösas borl till ingen nytta i arbetslöshet, stängda fabriker ochoutnyttjad produktionskapacitet. Visserligen säger sig regeringen också vilja vidta offensivaåtgärder för all öka investeringarna. Men vad hjälper större skattesubventionertill förelagens maskininköp och byggande, om efterfrågan sjunker och de redaninköpta maskinerna bara delvis kan utnyttjas? Och vad hjälper sänkta skatter för aktieägarna, omföretagen inte vågar expandera, skaffa nytt kapital och satsa på framliden? Del råder därför föga tvivel om all som nationkommer atl bli fattigare, alt vår ekonomi kommer atl ytterligare försvagas, omregeringen får genomföra sin politik. Den här regeringen är befolkad av partier och personer somi tidigare skeden, när de befann sig i opposition, ivrigt hävdade atl kamp mol inflationenmåste vara den viktigaste uppgiften för en regering. Del gäller inle minstekonomiministern och hans parti. Ändå har denna regering kommit atl utgöra denvärsta inflalionsregering vi har haft på många årtionden. , på fyraår, har priserna i stigit F. n. har en snabbare inflationän nästan alla våra handelspartners i industriländerna- det är snart baraEngland som överträffar oss. Del torde stå klart för envar att inflationenblivit så allvarlig att den hotar både vår framtida ekonomiska tillväxt och etteffektivt utnyttjande av landels produktiva resurser. Inflationen tillfogardessutom samhällssolidariteten svåra skador genom de stora förmögenhetsvinslerden skapar för den egendomsägaride delen av befolkningen. Vi står också infören ny avtalsrörelse, vars utgång blir utomordentligt viktig för den framtidapris-och kostnadsutvecklingen. Om dessa allvarliga problem förefaller regeringen heltomedveten. 1 stället för att föreslå eller vidta några åtgärder som skulledämpa inflationen, förvärrar man den genom kraftiga höjningar avkonsumtionsbeskattningen och minskat stöd till matpriser och hyror. Trots attregeringens skattepolitik underkänts av samtliga parter påarbetsmarknaden, hävdar man -uppenbarligen mol bättre vetande - all den skulleunderlätta avtalsrörelsen. borgerliga majoritet visar på denna punktpå sätt och vis bättre omdöme än regeringen. Man finner tydligeninflationsproblemet vara så pinsamt och så misskött, all man förbigår helasaken med total lystnad. Orden prisstegringar eller inflation återfinns överhuvud laget inle i majoritelsbeiänkandet. Den politik regeringen och utskollsmajorilelen vill attriksdagen nu skall godkänna gäller formellt ell antal nedskärningar av destatliga utgifterna och ett antal laxe- och avgiftshöjningar. Men i realitetengodtar , om den bifaller propositionen och förslagen imajoritelsbeiänkandet. en inriktning av den ekonomiska politiken som leder tillekonomisk stagnation och arbetslöshet, som den lämnarinflationsproblemet olöst. Den officiella motiveringen för denna inriktning avpolitiken är dess nödvändighet för all minska statens budgetunderskott ochhålla tillbaka den offentliga utgiflsexpansionen. Qm man inte kan hitta pånågot annat all säga om denna målsättning, kan man åtminstone karakterisera densom en total helomvändning i borgerlig ekonomisk politik. Ända från den förstaborgerliga budgeten , då man satsade på underskotlsfinansie-ringoch statlig utlandsupplåning, fram till årets budgetproposition, har denvåldsamma ökningen av budgetunderskottet - -försvarats som nödvändig för all klara sysselsättning och välfärd. Desocialdemokratiska budgetalternativen, med lägre budgetunderskott och mindreutlandsupplåning, har avfärdats just med de argumenten. Efter det all budgetunderskottet harbehandlats som en restpost, den där fick bli vad det blev, har såledesminskningen av budgetunderskottet gjorts till del helt övergripande målet förden ekonomiska politiken. Del måste minskas genom höjda skaller och bantade Besparingar i statsverksamheten, m. m. (omfattningen ochinriktningen av besparingarna) Besparingar i statsverksamheten, m. m. (omfattningen ochinriktningen av besparingarna) utgifter,vilka följderna än blir för sysselsättning och resursutnyttjande. Den socialdemokratiska riksdagsgruppens ställningstagandenhar gjorts från helt andra utgångspunkter. Vi anser atl det är slöseri medprodukfiva resurser, om människor berövas rätten till arbete. Qm vårthuvudproblem är alt vi producerar för litet, löser vi inte det problemet genomall producera ännu mindre. Vi anser alltså alt den ekonomiska politiken också ifortsällningen skall inriktas på full sysselsättning och ökad produktion. Den politik vi föreslår syftar inle till någon generellstimulans för ekonomin genom en återgång till de senaste årens mycket expansivafinanspolitik. Vi har i våra motioner föreslagit en rad åtgärder för all hållatillbaka ytterligare ökningar av statsupplåningen. Men vad vi vänder oss mot ären sådan åtstramning av finanspolitiken och nedskärning av efterfrågan all landetråkar in i ekonomisk stagnation och ökad arbetslöshet. De stimulanser viföreslår gäller investeringarna, forsknings- och utvecklingsarbetet inäringslivet samt bostadsbyggandet. I bedömningen av vilken ekonomisk politik som bör förasmåste också ingå de stora skallehöjningar som regeringen drev igenom iseptember. Vi ansåg redan då atl regeringspolitiken var fel - att den skullekomma all fördjupa och försvåra lågkonjunkturen. Vi föreslog en alternativ vägalt lösa våra balansproblem, bl. a. genom ett system med importdeposilioner. är dessa skaltehöjningar ett faktum. Men det måste slåsfast, atl regeringen allvarligt vilseledde . Då hävdademan atl skaltehöjningar krävdes, inte för all minska budgetunderskollet, utanför atl dämpa en överhettning som regeringen, ensam av alla, såg framför sig påarbetsmarknaden. försöker inte ens regeringen hävda annat än atlkonjunkluravmaltningen i var i full gång och atllägel snabbi kommer alt försämras . Det ter sig därför med vårautgångspunkter helt nödvändigt att den ekonomiska politiken nu inriktas på altfrämja tillväxt och sysselsättning och inte att ytterligare försvåra dem. Vi har ytterligare ett viktigt skäl för att avvisa denpolitik som regeringen slår för. Del grundläggande balansproblemet i densvenska ekonomin är underskottet i utrikeshandeln. En ny period av ekonomiskstagnation och industriell tillbakagång skulle direkt minska möjligheterna attpå sikt lösa del problemet. I en utdragen lågkonjunktur skulle fler förelagtvingas slå igen än vad som redan sker och många andra inskränka driften.Industrins investeringar väntas stagnera igen efter den korta uppgången i år.Resultatet blir all den svenska ekonomin slår sämre med mindreproduktionsförmåga . I nästa konjunkturuppgång riskerar vi en ännusnabbare ökning av importen, som industrin har sämre möjligheter attutnyttja världsmarknadens tillväxt. Med andra ord - underskottet iutrikeshandeln ökar ytterligare. Därmed befinner sig ekonomin i en nedåtgåendespiral, där sjunkande produktionsförmåga föder nya krav på nedskärning avköpkraft och levnadsstandard osv., och detta utan att någonsin leda tillbalans. I själva verket har redan gåtl igenom del förstavarvet i denna nedåtgående spiral. förmågan,något som ledde till starkt ökade underskott 1979-1980, när konjunkturen blevbättre. Del har blivit motiveringen för en ny omgång av åtstramning. Delmåste sägas vara allvarligt atl regeringen och riksdags-majoriteten inle lärtmer av sina egna misstag. Den politik socialdemokratin förordar inriktar sig på atlkraftigt ta ner inflationslakten, atl genom offensiva insatser värna den fullasysselsättningen och industriell utveckling och att slåvakt om en rättvis fördelning. Vi vill göra kampen mst inflationen till en huvudfråga iden ekonomiska politiken. Ett första steg i en sådan politik är att skapa godaförutsättningar för nästa avtalsrörelse. Skatteomläggningen måste göradel möjligt för löntagarna alt bibehålla sina reallöner även med låga nominellalönehöjningar. Därför föreslår vi atl indexregleringen slopas och ersätts meden sänkning av inkomstskatten, som är något större men framför allt bättrefördelad efter bärkraft. Dessutom bör malprissubventionerna fortsätta pånuvarande nivå och åtgärder vidtas för att hålla nere hyrorna i nybyggdalägenheter. För att de här förslagen skall kunna förenas med en lugn pris- ochlöneutveckling är del nödvändigt atl införa ett allmänt prisstopp i början avnästa år. Vi föreslår också all indexregleringar på andra områdengranskas med hänsyn till sina inflationsdrivande effekter, på byggnadsområdetoch i jordbrukels prisreglering. Vi anser vidare alt reavinslskallen skallskärpas och en del avdragsmöjligheler i beskattningen tas bort, som gynnarspekulation och kreditköp. vill vi införa bättre skattevillkor försmåspararna. Slutligen säger vi nej till regeringens förslag om sänkt skatt föraktieägare, något som enligt vår mening är direkt utmanande i ell läge dåövriga folkgrupper avkrävs återhållsamhet. Med en sådan inriktning av politiken borde det varamöjligt alt halvera prisslegringstaklen , dvs. gå ner frånen prisstegring på till . Detta är också regeringens prognos för1981, men den ler sig tyvärr helt orealistisk, eftersom man inle redovisarnågon åtgärd som på allvar skulle vända den nuvarande inflationsutvecklingen.En dämpning av inflationen skulle också lägga en god grund för en merabalanserad tillväxt . De offensiva insatser vi föreslår gäller främst områdenanäringspolitik, forskning och utveckling, bostadsbyggande och energipolitik. atl struktur- och utvecklingsfonden nu äntligen inrättasmed ett grundkapital på , att ges ökade resurser på drygt 200milj. för investeringar i bättre vagnpark och ökad säkerhet, atl fem utvecklingsbolag inrättas inom områdenatransportsystem, hjälpmedel inom utbildningsområdet, medicinsk teknik,miljövårdsleknik och energiteknik. Del är f. ö. anmärkningsvärt all tre av dehär ulvecklingsbo- Besparingar i statsverksamheten, m. m. (omfattningen ochinriktningen av besparingarna) Besparingar i statsverksamheten, m. m. (omfattningen ochinriktningen av besparingarna) lagenredan är beslutade av , ulan all del lett till någon aktivitet frånregeringens sida. Vi föreslår också en rad åtgärder för alt stimulerabostadsbyggandet, som kommer all redovisa . När del gäller energipolitiken kräver vi allfolkomröslningsbeslulel genomförs också i den del som handlar om all sparaolja. Vi importerar olja för nära . Varje lon olja vikan spara är en direkt avlastning på vår utlandsskuld. Insatser för all minskavårt oljeberoende är därför del effektivaste sättet atl förbättra balansen ivår utrikeshandel, I linje 2:s avvecklingsplan sägs atl kärnkraften skallutnyttjas för alt minska oljeförbrukningen. Detta kan ske genom att merelektricitet används både i industrins produktionsprocesser och för all värmaupp bosläder. Vi har ett överskott på elkraft som en följd av denlångsamma industriella tillväxten. Detta elöverskotl beskriver olikaföreträdare för som en olycka för landet, vilken måsteavlägsnas genom alt vi gör oss av med själva kraftkällan, dvs. kärnkraftverken.Ingenting kan vara mera felaktigt. Elöverskottet skulle i själva verket kunnaspara ell par miljoner lon olja ål landet, rädda levnadsstandard ochsysselsättning. Över huvud laget är det få statliga insatser som skulle geså god samhällsekonomisk avkastning som åtgärder för att spara olja. Därför ärden bestående handlingsförlamningen i energifrågan hos regeringen denverkliga olyckan för landet. Del är symptomatiskt atl den enda energipoli-tiskaåtgärd de borgerliga partierna i finansutskottet vågat beröra i sitt belänkandeär de redan beslutade skattehöjningarna. Om vad som i övrigt skall ske ienergipolitiken har man ingenting atl säga. Regeringen och dess eflersägare ifinansutskottet försöker hävda att den s. k. besparingspropositionen inle baraär ett led i en genomtänkt stabiliseringspolilik utan också ett uttryckförderas omsorg om de svaga. Man betygsätter flitigt sig själv som företrädareför en socialt medveten fördelningspolitik. Tyvärr har propositionens konkreta förslag inga av dessakvaliteter. Förslagen är sällan väl genomtänkta, och de riktar alltför ofta sinudd just mot de svagaste i samhället. De borgerliga partierna exercerar heltenkelt sina gamla fördomar om samhällsverksamheten som enbart en tärande del avfolkhushållel, en verksamhet som tar resurser från andra och mera angelägnaområden. Det gäller inte minst deras syn på kommunernas roll i vårtsamhällsbygge. Dessutom har man tagit chansen atl gå till attack mol vissa avvåra grundläggande trygghetssystem. 1 de avsnitten är regeringsförslaget direktreaktionärt. Det allvarligaste och mest uppseendeväckande exemplet ärförslaget om en ny metod för att justera basbeloppet med hänsyn tillprisutvecklingen. För del första ger regeringen en direkt vilseledandebeskrivning av vad man föreslår. Statsministern påstår sålunda att del skullevara "oljeprissleg-ringar och höjda indirekta skaller" som intelängre skall ingå i värdesäkringen. Men av andra uttalanden i propositionenframgår all det är alla slag av energiprishöjningar, dessutom alla höjningar avtullar och förändringar av subventioner,som utesluts ur basbeloppels prisindex. Statsministern påstår vidare all man i propositionen intealls gjort något som försämrar villkoren för de mest utsatta grupperna, t. ex.de handikappade. Också den uppgiften från statsministern är direktvilseledande. Just för de handikappade har värdesäkringen av basbeloppet denallra största betydelse. Intrycket av att regeringen försöker lura både riksdagenoch allmänheten förstärks av alt det i propositionen inle finns någon som helstansats ätt redovisa effekterna av den nya ordningen, snarare en strävan atldölja dem. Man har valt en metod för urholkning av värdesäkringen,som innebär alt energipriserna i index låses vid nivån . Det ledertill atl varje höjning av energipriserna kommer alt sänkalevnadsstandarden för de människor vilkas inkomst avgörs av basbeloppelsförändringar. Tillsammans med effekterna av höjda indirekta skatter, sänktasubventioner etc. kan delta leda till myckel kännbara minskningar av pensioneroch andra basbeloppsbaserade förmåner. Över en tioårsperiod kan del bli frågaom sänkningar med av pensionernas realvärde. Om delta finns inte en rad i propositionen. Man diskuterarinte ens olika alternativ för värdesäkringens teknik, ännu mindre de skildaeffekterna. För del andra har regeringen inle alls klart för sig hurpass vidsträckta konsekvenser den föreslagna försämringen av värdesäkringenfår. Ekonomiministern säger att den i första hand torde påverka folkpensioner,ATP-pensioner, delpensioner, studiemedel och bidragsförskott. Det är i och försig myckel, men som vi visar i vår motion drabbar förändringen av basbeloppetett långt större antal förmåner, från rättshjälpen till handikappersättningenoch yrkesskadelivränlorna. har i ett remissyttrande tillsocialförsäkringsutskoltet pekat på ytterligare ett tiotal områden därbasbeloppet spelar en avgörande roll. Dessutom har regeringen helt missal atlbasbeloppet kommit atl spela en viktig roll även utanför lagstiftningen, imånga försäkringsavtal och i en rad andra privata avtal. I en rättsstat bordedel vara helt uteslutet all hux flux ändrar innehållet icivilrällsliga avtal på del här slumpartade sättet. Men trots alla osanningar och undanglidanden i denna proposition,råder del inget tvivel om en sak: Målet för den här aktionen är pensionärerna iallmänhet och ATP-pensionärerna i synnerhet. Deras villkor skall försämras,och en av grundvalarna i ATP-syslemels konstruktion skall brytas upp. Statsministerns motivering för atl göra detta är av detslag som vi numera vant oss vid från - man vet inle om hanmedvetet ljuger eller bara är okunnig om del rätta förhållandet. nämligen atl pensionärerna i del här landet under 1970-talel fått envåldsam standardhöjning, medan löntagarnas reallöner stigit endast blygsamt.Del senare är sant, men del förra saknar all täckning. Del inteberättar, eller inte känner till, är alt den helt övervägande delen avpensionärskollektivels ökade realinkomst under 1970-lalet beror på dels alt Besparingar i Statsverksamheten, m. m. (omfattningen ochinriktningen av besparingarna) Besparingar i statsverksamheten, m. m. (omfattningen ochinriktningen av besparingarna)