prot · G40915 · 1980-12-31 00:00:00 — 1980/81:8om inrättande av ett svenskt skolmuseum i 1980/81:9om förvaringen av vissa boksamlingar 1980/81:1om försöksdjursverksamheten 1980/81:2om kontrollen av hälso- och miljöfarliga varor 1980/81:1om arbetsförmedling för kulturarbetare, m. m. 1980/81:2om datateknikens effekter på sysselsättning och arbetsmiljö 1980/81:1 om ramen för vissa låntill kulturhistoriskt värdefull bostadsbebyggelse (prop. 1980/81:23) 12 §Anmälan av interpellationer '')Anmäldes och bordlades följande interpellationer som ingivits till 1980/81:23av () till justitieministern om utredningen om handeln medhyreslägenheter i : Den pågående utredningen om svartlägenhetshandel i har nått goda resultat. Det hittillsredovisade materialet visar att flera fastighetsägare och mäklare är inblandadei en stor härva av svart lägenhetsförsäljning. De nya och effektivare grepp somhar tagits för att kartlägga och åtgärda den illegala lägenhetshandeln är ocksåav stor betydelse för saneringen av bostadsmarknad. Utredningen om svarta lägenhetsaffärer har handlagts inombedrägeriro-teln hos . Denna ärendehantering avses överflyttastill roteln för ekonomisk brottslighet. Såvitt framgår av tillgängligauppgifter i massmedia skall utbyte av personal ske. De polismän sominom bedrägeriroteln är speciellt tränade i uppgiften att kartläggaskumraskaffärerna i hyresbeståndet skall syssla med andra uppgifter.Självfallet innebär detta en betydande risk för förseningar i det viktigautredningsarbete som pågår och som avser förhållanden inom hyresbeståndet. Från ledande polishåll i har anförts attförändringarna inte medför något avbrott i utredningsarbetet. Mot detta ståruppgifter från lika ansvarigt polisbefäl att den ekonomiska roteln saknarresurser för att bedriva och intensifiera ett fortsatt utredningsarbete. Denlogiska slutsatsen av detta bollande med ärendet mellan rotlarna är att detblir en försämrad handläggning. En sådan utveckling är icke acceptabel.Kartläggningen av den alltmer florerande svarta lägenhetsförsäljningen måsteges hög prioritet. Detta krav kommer också till uttryck i det uttalande som desocialdemokratiska ledamöterna i polisstyrelsen har gjort. Det är dessa farhågor och omständigheterna i övrigt kringärendehanteringen hos som ger frågan andra dimensioner änenbart en förändring i organisationsledet. Uttalanden från polisbefäl på olikanivåer bekräftar också rådande motsättningar i polisens interna hantering avärendet. En sådan debatt skadar polisens anseende. Den utlöser också en misstromot effektiviteten i polisens arbete. Motbakgrund av dessa förhållanden önskar jag fråga justitieministern: Övervägs inom regeringens kansli eller inomrikspolisstyrelsen några organisatoriska åtgärder e. d. som kan bidra fill attgöra utredningarna om svart lägenhetshandel i så effektiva sommöjligt? 1980/81:24 av () till justitieministern omförlust av svenskt medborgarskap i visst fall: Det är mycket vanligt att svenskakvinnor som är gifta med utländska män och bor i mannens land behåller sittsvenska medborgarskap. De gör det därför att de främst känner sig svenska. Deär uppvuxna här, uppfostrade här och förblir trots utomlands svenska isitt tänkesätt. har så sent som godkänt' FN:s konventionom avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor. I konventionens artikel9 står uttryckligt att konventionsstaterna skall ge kvinnor samma rätt som mänatt förvärva, byta eller behålla sitt medborgarskap. Det skall särskiltsäkerställas att varken äktenskap med en utlänning eller makens byte avmedborgarskap under äktenskapet automatiskt skall medföra ändring av hustrunsmedborgarskap, göra henne statslös eller påtvinga henne makens medborgarskap. Konventionen är visserligen ännu inte ratificerad avtillräckligt antal stater, men i och med att har undertecknat den bör ivarje fall vi följa den. I medborgarskapslagen 7 § stadgas att svensktmedborgarskap förloras av den som förvärvar ufländskt medborgarskap efteransökan eller uttryckligt samtycke. har infört en lag som stadgar att enfrämmande kvinna som är gift med en medborgare i det landet måste välja mellanatt bli medborgare i mannens hemland eller lämna landet. Hon måste ocksåuttryckligen förklara sin önskan att förvärva medborgarskap i mannens land. Ioch med att hon förklarar detta kommer hon enligt den svenska lagen ommedborgarskap att förlora sitt medborgarskap i . Flera svenska kvinnorsom är gifta med irakier och bor i landet står nu inför det orimliga valet attantingen lämna sin man och sina barn och det land där de bor eller att offrasitt svenska medborgarskap. finns det i svensk lag icke något förbudmot att vara medborgare i två länder. Jag vill därför fråga justitieministern: Anser justitieministern att dessa kvinnor kan anses haförvärvat utländskt medborgarskap efter ansökan eller uttryckligt samtycke ochdärför skall förlora sitt svenska medborgarskap? Anser justitieministern att en sådan tolkning stämmer medtexten i artikel 9 i konventionen om avskaffande av all slags diskriminering avkvinnor? Om inte, vad avser jusfitieministern att göra för attskydda svenska kvinnors rätt utomlands? 1980/81:25av (vpk) till statsministern om förvaring och upparbetning avkärnkraftsavfall, m. m.: Avtalstexten i det ökändakontraktet mellan Svensk Kärnbränsleförsörjning, SKBF, och det franska bolagetCogéma har kommit till den svenska allmänhetens kännedom. Vad som nuavslöjas besannar och överträffar de värsta farhågor som uttrycktes från kärnkraftsmotståndarnassida under 4 protokoll 1980/81:15-17 Av de jurister, journalister och andra som hittillshunnit titta på materialet finns det ingen som är tveksam om att detta är ettkontrakt som lägger alla nackdelar på den svenska parten. "Cogéma hardikterat villkoren - alla skyldigheter ligger på svensk sida" skriver t.ex. DN . Det är ett omdöme som det är lätt att instämma i redanefter en första flyktig genomgång. De mest anmärkningsvärda punkterna i avtaletär: Cogéma kansända tillbaka de utbrända bränsleelementen utan upparbetning och på SKBF:sbekostnad med hänvisning till tekniska problem. Man kan inte ens kontrolleravad det är för tekniska problem, eftersom avtalet säger att kunden inte fårveta någonting om teknologin. SKBF ärskyldigt att ta emot de delar av själva fabriksanläggningen som blivitradioaktiva när reparationer och nybyggnader måste genomföras. Mängden avsådant avfall som måste tas emot står i direkt proportion till hur mycket SKBFutnyttjat anläggningen. Kostnaderna för detta och likaså betalningen för nyafabriksdelar svarar kunden för. SKBF måste taemot allt radioaktivt avfall som produceras vid upparbetningen av de svenska,utbrända bränsleelementen. Något av detmest anmärkningsvärda är dessutom att Cogéma inte på något sätt är skyldigt attförglasa avfallet innan det återsänds. Detta har varit ett av de stora numrenbland kärnkraftsvännerna i , men det visar sig nu att avfallet kan kommadllbaka i flytande form, om Cogéma inte vill genomföra en förglasning. Omförglasning genomförs skall det ske på kundens bekostnad. Cogéma har rätttill ett svinn på av det plutonium som kan utvinnas vid upparbetningen. Vadmera är, Cogéma kan behålla så mycket plutonium som helst utöver dessa ,bara man betalar för det! Det är detta avtal, som här endast flyktigt redovisats,som ligger till grund för de storstilade försäkringarna från kärnkraftsvännernaom att avfallsproblematiken för det svenska kärnkraftsprogrammet var löst.Avfallet skulle komma tillbaka från Cogéma i små, behändiga, nästan ofarligapaket, som sedan enkelt och lättvindigt skulle förrådställas i några svenskaurbergstunnlar. Kostnaderna var nästan försumbara jämfört med andraenergislags kostnader. Plutoniet som kunde utvinnas från kärnkraftsreaktorernabeskrevs som helt odugligt för vapenframställning. Men det som Cogéma får framvid upparbetningen är plutoniumoxid, direkt användbar till kärnvapenframställning. Detta kontrakt, som har godkänts av regeringen ochanvänts i argumentationen inför folkomröstningen, ger anledning till mångafrågor. Det är inte bara så att det rycker undan grunden för all planering somhittills skett när det gäller det svenska kärnkraftsavfallet - det innebärockså att frånsagt sig kontrollen över det plutonium som kan utvinnas urdetta avfall och därmed direkt bidrar till spridningen av kärnvapen. Jag villdärför fråga statsministern: På vilka grunder och med vilka rekommendationergodkändes detta för så dåliga avtal av regeringen ? Hur mycket kommer den planerade upparbetningen av svenskt kärnkraftsavfall vid Cogémaatt kosta svenska staten? Hur skall vihantera och förvara det avfall i flytande form som Cogéma eventuellt kommer attsända tillbaka till oss? Hur skall viförvara det oupparbetade avfall och de delar av maskiner och byggnader somCogéma likaledes kan tänkas sända tillbaka till oss? Skall etablera sig som försäljare av vapenplutonium på världsmarknaden? 1980/81:26 av () till industriministern omÖresundsvarvet: Från olika håll uppges att ettbeslut skulle ha fattats om att lägga ned Öresundsvarvet i . Underåberopande av ett beslut om nedläggning av varvet har MBL-förhandlingar förtsmed de anställda. Med anledning härav vill jag ställa följande frågor tillindustriministern: 1, Vem har fattat ett beslut om nedläggning avÖresundsvarvet och om att inleda MBL-förhandlingar om detta? 2, Vilka åtgärder har industriministern vidtagit och vilkaåtgärder avser industriministern vidta för att följa upp beslut om Öresundsvar vet? 1980/81:27 av () till utrikesministern om den politiska utvecklingen iTurkiet: Militärkuppen i den 12september var ett allvarligt bakslag för demokratin och rättsstatens idé.Bakslaget ter sig ännu allvarligare om de uppgifter talar sant som säger att enöverväldigande majoritet av det turkiska folket hälsat det militäramaktövertagandet med lättnad. De nya makthavarna i ser som sin viktigaste ochmest brådskande uppgift att komma till rätta med terrorismen. Det är förvissoen viktig uppgift. Terrorismen har fört till randen av anarki ochkommit att kräva tusentals människoliv . Det kan emellertid inte vara likgiltigt med vilka metoderden turkiska regeringen nu försöker bemästra situationen. är medlem avEuroparådet och har i den egenskapen tagit på sig förpliktelser att respekteravissa grundläggande fri- och rätfigheter även i nödsituationer som dennuvarande. Redan kuppen i sig och flera åtgärder som vidtagits i samband medden innebär brott mot dessa förpliktelser. Mycket litet är känt om vad som hänt i efterkuppen. Antalet politiska fångar torde emellertid ha ökat kraftigt. Redan förekuppen förelåg misstankar- framförda bl. a. av Amnesty Internafional- atttortyr användes i stor omfattning i i samband med förhör av politiskafångar. Någon anledning att tro att det skett någon förbättring i dethänseendet efter kuppen I vad mån situationen förvärrats är svårtatt veta. Trots terrorism och andra oroligheter hade sedan1972 i praktiken upphört att tillämpa dödsstraffet. Efter militärkuppen har detemellertid skett en ändring härvidlag. hängdes två personer icentralfängelset i , en höger- och en vänsterterrorist. F. n. lär detfinnas åtminstone ett femtiotal personer som har dödsdomar över sig och som nusitter i turkiska fängelser och väntar på besked om domarna skall verkställaseller inte. Mot dennabakgrund anhåller jag att få fråga utrikesministern 1. hur han ser påutvecklingen i efter militärkuppen , 2. hur han ser påmöjligheterna att inom och utanför ram verka för att grundläggandemänskliga fri- och rättigheter respekteras och ett demokratiskt styrelseskicksnarast återinförs i . 1980/81:28av () till utrikesministern om respekten för grundläggandemänskliga fri- och rättigheter: I ett som plågas avekonomiska och sociala kriser och i krisernas spår av nyfascism, pånyttföddantisemifism och terrorism med rötter både i högerextremism ochvänsterextremism, har grundläggande mänskliga fri- och rättigheter på mångahåll kommit i kläm. I den utvecklingens förlängning kan själva demokratinkomma i fara. I har det demokratiska styrelseskicket redan brutitsamman under trycket av ekonomiska svårigheter och tilltagande våld. För att försvara sig mot terrorismen har flera stater settsig tvungna att införa möjligheter till kontroll av enskilda medborgare ochinskränkningar i deras frihet som är på gränsen till vad en rättsstat kantillåta sig. På sina håll har den gränsen klart överskridits. Antalet människor som sitter i fängelse för politiskabrott ökar snabbt. Enligt rapporter från håller tortyroch andra kränkande metoder på att göra sitt återintåg i fängelserna i länderdär bruket av dessa metoder tidigare försvunnit eller kraftigt minskat.Anklagelser har i det sammanhanget riktats mot både och . sker också en utveckling mot alltmer raffineradetortyrmetoder, under medverkan av läkare och annan medicinsk personal. Den europeiska konventionen om mänskliga rättighetertillåter en ansluten stat att göra undantag från vissa av konventionens reglerom det föreligger en nödsituation som sätter själva samhällsordningen i fara.Undantag kan dock inte i något fall göras från de regler som förbjuder tortyroch andra kränkande behandlingar av fängslade personer. saknar inte möjligheter att hävdakonventionens krav mot en medlemsstat som grovt åsidosätter sina förpliktelser.Processen mot inför kommissionen för mänskliga rättigheter på dengrekiska militärjuntans tid är ett känt exempel på vad kan göraför att hävda respekten för elementära mänskliga rättigheter. Det finns t. o.m. att akfion kom att påskynda militärjuntansfall och alltså bidrog till att demokratin återinfördes i tidigare änsom annars skulle ha skett. Det förefaller som om utrikesministern skulle dela minuppfattning om möjligheter att agera. I ett anförande isamband med skiftet på ordförandeposten i skallhan enligt fidningarna, t. ex. enligt från , hauttalat följande: "blir svagt om vi inte vågar säga ifrån, mendet är inte brist på exekutiva organ som är anledningen, utan brist på mod ochengagemang i frågor som varje europé borde kämpa för." Med utgångspunkt från utrikesministerns egna ord vill jagfråga honom vad han anser att kan och bör göra inom ramen förEuroparådets arbete för att åstadkomma en bättre respekt inom rådets egenmedlemskrets för grundläggande mänskliga fri- och rättigheter. 1980/81:29 av () till jordbruksministern omjordbrukets och trädgårdsnäringens energiförsörjning: Debatten kring energifrågorna är f.n. mycket livlig. Den handlar i första hand om energibesparing samt om hur oljakan ersättas av inhemska förnyelsebara energiformer. I jordbruket, som harriklig tillgång till halm och i många fall till ved samt överskottsvärme fråndjurstallar, är möjhgheten fill sänkt oljeförbrukning större än på många andrahåll. är central myndighet för frågorangående energibesparing. Regionalt har många myndigheter energifrågorna påsitt program. Det gäller t. ex. lantbruksnämnderna, länsbostadsnämnderna ochkommunerna. Lantbruksnämnderna handlägger ansökningar om statsbidrag tillenergibesparande åtgärder inom trädgårdsnäringen. Lantbruksnämnderna, som svarar för den statligarådgivningen i jordbruket, försöker emellertid inom ramen för sina krympanderesurser att även hjälpa jordbrukarna med energifrågorna. Någon personal medsärskild utbildning på detta finns inte på nämnderna. Trots detta har det i denallmänna debatten framförts kritik mot lantbruksverket för passivitet i dettaavseende. Med hänsyn till energifrågornas stora betydelse både förlandet och för den enskilde lantbrukaren vill jag ställa följande frågor tilljordbruksministern: Vilka åtgärderkommer att vidtas för att samordna olika myndigheters arbete med energifrågornainom jordbruket och trädgårdsnäringen? Anserjordbruksministern att lantbruksnämndernas arbete med energifrågorna ärtillräckligt? Om sä inte är fallet, vilka åtgärder avser jordbruksministern attvidta för att förbättra förhållandena? 13 §Meddelande om frågor Meddeladesatt följande frågor framställts 1980/81:58 av () till statsrådet om de homosexuellas villkor inom statsförvaltningen: Vad tänker regeringen göra för atthomosexuella inom statsförvaltningen inte skall ha sämre anställningsvillkor änandra med motsvarande tjänster? 1980/81:59 av () till statsministernom innebörden av det kommunala vetot i visst fall: Det kommunala vetot skall gällaockså för anläggningar för slutförvaring av utbränt kärnbränsle, harstatsminister enligt massmedia deklarerat vid encenteruppvaktning angående i . Statsrådet har tidigare slagit fast att detkommunala vetot inte gäller i sådana fall. Eftersom två regeringsmedlemmar har deklarerat helt skildauppfattningar i denna fråga, är det av stort intresse att få veta vilkenuppfattning regeringen har. Jag berdärför att få fråga statsministern: Gäller det kommunala vetot för en eventuell anläggning förslutförvaring av utbränt kärnbränsle i ? 1980/81:60 av (vpk) tillkommunikationsministern om planerad automatisering av SMHLs väderobservationer: I SMHLs anslagsframställan /82 önskar man medel för en påbörjan av en automatisering av detväderstationsnät som man har. Den utredning som ligger till grund fördenna del i framställan kallas PROMIS. En automatisering enligt PROMIS-modellinnebär att 90 bemannade väderstationer som ger vettig sysselsättning åtnärmare 180 personer kommer att läggas ner. I stället skall 300automatstationer sättas upp. Förslaget måste betecknas som vettlöst urregionalpolitisk och sysselsätt-ningspolitisk synpunkt. Även ur meteorologisksynpunkt har emellertid förslaget starkt kritiserats. Avser kommunikationsministern att säga nej till förslagetatt ersätta de nuvarande väderobservatörerna med automater? 1980/81:61 av () till industriministern omsammansättningen av utvecklingsbolagens styrelser i ochVästerbottens län: Enligt pressmeddelande frånindustridepartementet har regeringen givit klartecken för överföring av medeltill de två nya utvecklingsbolagen i och . Enligtsamma meddelande har bolagens styrelser fått en regional förankring. Tillstyrelseledamöter i har utsetts tio namngivna män, fill ledamöteri har utsetts nio män och en kvinna. Samfidigt är det allmänt bekantatt arbetsmarknadssituationen för kvinnor är sämre i glesbygdslänen än ilandet i övrigt. Anser industriministern att de regionalt - och manligt -förankrade styrelserna speglar den jämställdhetssyn regeringen säger sig arbetaför? Om inte: Vad ämnar industriministern göra för attföreträdare för glesbygdslänens kvinnor skall få något inflytande iutvecklingsbolagen? 1980/81:62 av (vpk) fill statsministern omabortlagstiftningen: När den nuvarande abortlagen antogs1974 innebar det en milstolpe för den svenska kvinnorörelsen. Därmed hade denprogressiva kvinnorörelsen och andra radikala krafter av hårdkamp och trots hårdnackat motstånd från reaktionen vunnit en mycket viktigseger. På grund av de synnerligen motsägelsefulla och oklarauttalanden som statsministern gjort om abortlagsfiftningen under de senastedagarna krävs ett klarläggande från regeringens sida, om den är för attbibehålla abortlagstiftningen i dess nuvarande form eller om man planerar attförsöka inskränka kvinnornas rättigheter genom att föreslå en ny lagstiftning. Mot dennabakgrund vill jag ställa följande fråga till statsministern: Anser statsministern att abortlagen skall ligga fast i sinnuvarande utformning? 1980/81:63av (vpk) fill statsrådet om ökad fillgång påkompetent personal för mammografi: I dör omkring 1 400kvinnor i bröstcancer, den vanligaste dödsorsaken . Risken attfå bröstcancer har fördubblats . Dödligheten är avhängig av hur tidigt bröstcancernupptäcks. finns ingen tillförlitligare metod för tidigupptäckt av brösttumörer än mammografi. För undersökningen krävs kompetentpersonal, och det finns inte i tillräcklig omfattning. Det är brist påröntgenläkare och röntgenassistenter. Jag villdärför fråga hälso- och sjukvårdsministern: I vilken takt kommer behovet av kompetent personal förmammografi att tillgodoses? 1980/81:64av () till budgetministern om tillsättande av en utredning omutgiftsskatt: Förre budgetministern lovade att tillsätta en utredning med uppdragatt närmare granska den s. k. progressiva utgiftsskatten. uttaladehan: Det finns så mycket värdefullt och intressant i tanken på en progressivutgiftsskatt att vi verkligen bör undersöka detta alternativ närmare. Jag vill mot bakgrund av att utgiftsskattcn den senastetiden fått förnyad aktualitet i den offentliga debatten peka på att det är avstörsta betydelse att den tillsatta utredningen får direktiv att göra enallsidig belysning av utgiftsskattens såväl fördelar som problem. ensidigt inriktas på problemen utan att fördelarnabelyses, får inte det breda underlag som behövs för en rättvistotalbedömning av utgiftsskatten. Jag vill därför fråga den nye budgetministern han är beredd att tillsätta den utlovade utredningen om utgiftsskattoch om han är beredd att ge den sådana direktiv att utgiftsskatten blirallsidigt belyst. 1980/81:65 av i (vpk) tilljordbruksministern om kommersialiseringen inom idrotten: Idrottens kommersialisering med bl.a. övergångssummor samt köp och försäljning av spelare medför osunda inslag iidrotten. har ett "ettårsfall" uppmärksammats därför att detrör en ungdom. En 15-årig flicka har förbjudits att spela fotboll under ett årpå grund av att klubbarna inte kunnat komma överens om övergångsvillkoren isamband med att hon velat byta förening. Ett förbud mot att delta i sin favoritidrott under ett årkan vara helt ödeläggande för en ungdom som både personligt och idrottsligt ärunder utveckling. Mot bakgrund av händelsen vill jag ställa följande frågatill jordbruksministern: Vad tänker jordbruksministern göraför att förhindra att kommersialiseringen inom idrotten får effekter - som debeskrivna - allt längre ned i åldrarna? 1980/81:66av (vpk) till industriministern om ökad satsning på Norrbottensexportindustri: Efter 80-katastrofen harde politiskt ansvariga i kanslihuset stått handlingsförlamade införnorrbottningarnas krav på utveckling och industrialisering av vårt mestråvarurika län. Regeringarna har varit mer intresserade av att ta hänsyn tillstorbolagens behov av råvaror, elenergi och jakt efter kortsiktiga profiter än fill människors rätttill arbete och tryggad framtid i sin hembygd. I dagarnaavslöjas det i pressen att en jätteorder håller på att gå förlorad. Det gäller500 järnvägsräls, som måste köpa utifrån för utbyggnadenav sitt järnvägsnät. Ordern skulle kunna ge arbete, när om någraår startar egen rälstillverkning. De privata ägarintressena inom villemellertid sätta käppar i hjulen och få koncernen att nobba ordern. Motbakgrund av det anförda vill jag fråga industriministern: initiafivtänker industriministern ta i det omnämnda ärendet, och hur serindustriministern på den nu uppkomna möjligheten till en mer differentieradexportmarknad? 1980/81:67av (vpk) till industriministern om arbetarkooperativ: i med60 anställda hotas nu av nedläggning, vilket är ett hårt slag för kommunen. Detmärkliga är att företaget har prima verkstadslokaler, god efterfrågan pågjuteriprodukter och en skicklig arbetarstam. De företag som är kunder hotas avproduktionsstörningar på grund av brist på sådana komponenter somLättmetallverket normalt levererar. anställda har förklaratsig beredda att i någon form av arbetarkooperativ överta företaget sedan andralösningar av ägarfrågan misslyckats. Vid ett besök jag gjorde på verkstaden den27 uppgavs med stor besvikelse att industridepartementet motsattsig en sådan lösning. Jag villdärför fråga industriministern: Vilken är den praktiska innebörden av industriministernspositiva uttalande om arbetarkooperativ vid den allmänpolitiska debatten den 15oktober 1980? 1980/81:68 av () till statsrådet om utformningen av viss kampanjtidning mot våldet i skolan: I kampanjen mot våldet i skolaningår en tidning avsedd att spridas i årskurserna 48. I denna tidning återges dagspressartiklar där elever frånEskilstuna, med namn och bilder, får "exemplifiera" våldet. Med en sådan utformning borde tidningen över huvud tagetinte ha fått spridas, men det torde nu vara för sent att stoppa den.