prot · G409112 · 1980-12-31 00:00:00 — Det är inte särskilt lätt att pröva den här frågan i ettläge då vi vet att vi inte har tillgång till några nya pengar, utan allt måstefinansieras genom omprioriteringar. Men jag delar Hans Alséns och uppfattning att detta är en utomordentligt angelägen sak. Annarsskulle vi inte ha arbetat så pass mycket som vi gjort på departementet meddenna fråga. Om kostnadsansvaret vid arkeologiska undersökningar Anf.9 (): Det är väldigt intressant att höra att maninte legat alldeles stilla utan har gjort överväganden. Nubesannades vad jag förmodade i mitt första inlägg, nämligen att det ärkostnaderna och de allmänna direktiven som har begränsat det hela. I en sådan situation får man tänka sig andra vägar.Utbildningsministern nämnde själv omprioriteringar, en åtgärd som jag varmtskulle vilja rekommendera. När det gäller kostnaderna kan man tänka sig attinom bostadsfinansieringens ram göra vissa lättnader. Jag skulle vilja fråga Om kostnadsansvaret vid arkeologiska undersökningar utbildningsministernom man övervägt att som en delreform tänka sig att få dessa kostnader att ingåi låneunderlaget för bostäder och lokaler. vill jag peka på en effekt som kan bli följdenav att man ingenting gör i det här fallet. Vi kan få samma effekt som den somleder till skattesmitning, nämligen att man upptäcker fynd av olika dignitetmen underlåter att anmäla dem därför att man känner till konsekvenserna, dvs.att man själv får stå för allting. Det skulle i detta avseende underlättabetydligt om vederbörande byggnadsföretag visste att man har möjlighet att fåhjälp med utgrävningen. 10 HANS ALSEN (s); Det här i sig litet lustiga citatet somutbildningsministern bestod oss med rymmer en väldigt könsdiskriminerandetendens. Jag hoppas att utbildningsministern är medveten om det. Jag skullevara försiktig med att sprida denna historia om jag vore iutbildningsministerns kläder. Det förutsätts tydligen att det alltid är mammasom skall grädda pannkakor. Jag tycker att vi har anledning att ändra på det. Kopplat till det här ärendet är det tydligenbudgetministern som skall bestämma allt. Jag anser att det vore önskvärt attregeringen, även om detta ytterst är en ekonomisk fråga, skapar ett underlagsom gör det möjligt för att få del av dessa överväganden. Det ärviktigt att de svårigheter som finns redovisas i sammanhanget. Att det inte skall göras utredningar som leder till nyakostnader är i sig en riktlinje som det är viktigt att man håller på. Men dethindrar ju inte att man arbetar med frågorna i departementet. Det har tydligenskett i större utsträckning än vad som framgår av interpellations- ochfrågesvaret. Det finns här tydligen något av den vita tvättbjörnen, som arbetarom nätterna när den inte syns. Vi hoppas då att detta arbete skall komma fram.Jag tycker att det är ganska rimligt att får del av dessaöverväganden och att de leder till åtgärder i former som kan vara acceptabla urskilda kostnadsbärares synpunkt. Vi kommer inte ifrån att detta är samhällsekonomiskakostnader, som i en eller annan form ändå måste uppstå. Det är inte rimligt attdessa kostnader i varje läge bestrids av ett fåtal hyresgäster som kan bliaktuella i de projekt som vi nu diskuterar. Jag förutsätter att man - jagtycker mig ha kunnat utläsa det av utbildningsministerns svar och av hansinlägg i debatten - avser att redovisa denna fråga i någon form som kan göradet möjligt för att ta del av resultaten. 11Utbildningsministern : Herr talman! Manskall aldrig berättanågon historia i kammaren, för alltid är det någon som missförstår poängen. Mendet är en sak för sig. Alla de argument som och Hans Alsénhar framfört har jag, enligt min mening, framfört mer utförligt och väl såintelligent som de två frågeställarna, men det har ändå inte hjälpt.Självfallet skall vi återkommatill frågan och även redovisa för vad resonemangen kan leda till. Jagkan barasägaatt jag delar uppfattningen att vi i längden inte bara kan avvisafrågan därför att staten inte kan ikläda sig nya åtaganden. De faktiskaproblemen existerar ju, och måste någon bära kostnaderna. Enligt minmening bör inom en inte alltför avlägsen framtid få möjlighet att taställning till efter vilka principer det skall kunna ske. 12 HANS (): Utbildningsministern och vi som ställt fråganhar tydligen samma inriktning. Vi beklagar självfallet samtliga att regeringeni övrigt icke är mottaglig för intelligenta argument. Vi får kanske hitta andraframöver för att föra denna sak vidare. Men t. v. hoppas vi påutbildningsministern och hans kollega i . Vi tror att detfinns vissa möjligheter den vägen. 13 (): En positiv effekt har vi alla fall nått medden här interpellations- och frågedebatten, och det är att vi kunnat konstateraatt även utbildningsministern är mycket positiv till denna fråga. Det var ettav syftena. Vi kanske kan förvänta oss att det kommer något förslag framöver.Det blir i så fall ett förslag som kommer att behandlas med all den positivaopinionsyttring som vi här är mäktiga. Jag vill avslutningsvis önskautbildningsministern välkommen med ett sådant förslag i kammaren. Om ändrade regler rörande sjukpenninggrundande inkomst 4§ Svarpå interpeilation 1980/81:104 om ändrade regler rörande sjukpenninggrundandeinkomst har frågat mig, mot bakgrundav den praxis som f. n. gäller vid beräkning av sjukpenninggrundande inkomstför egna företagare, om jag är beredd att bidra till att lagen om allmänförsäkring skyndsamt ändras, så att den förväntade arbetsinkomsten föregenföretagare även registreras som sjukpenninggrundande inkomst. fastställer en försäkradssjukpenninggrundande inkomst på grundval av uppgifter om hans eller hennesförväntade inkomst framåt. Uppgifterna om den beräknade inkomsten fårkassan av den försäkrade själv, av den försäkrades arbetsgivare eller genomandra för kassan kända förhållanden, t. ex. pensionsgrundande inkomst ellertaxerad inkomst. 1 detta sammanhang görs viss skillnad mellan inkomst avanställning och inkomst av annat förvärvsarbete än anställning. Den senareinkomsten, som avser arbete för egen räkning, får enligt bestämmelserna i lagenom allmän försäkring inte beräknas till högre belopp än som motsvarar skäligavlöning för liknande arbete för annans räkning. Det innebär alltså att den sjukpenninggrundandeinkomsten för en egenföretagare normalt inte bör Om ändrade regler rörande sjukpenninggrundande inkomst överstigaden inkomst som en anställd med samma arbetsuppgifter har. Denna princip närdet gäller att beräkna sjukpenningen för egenföretagare har funnits lång tidföre nuvarande, lagstiftning. Den bakomliggande principen är att sjukpenning endastskall kompensera inkomst av egen arbetsinsats. En egenföretagares inkomster kani många fall innehålla andra rörelseanknutna avkastningar, som inte är beroendeav hans arbetsinsats och som därför inte skall läggas till grund för beräkningav sjukpenninggrundande inkomst. Den nuvarande bestämmelsen i lagen om allmänförsäkring som jag här beskrivit skall således inte påverka den allmänna regelnom att sjukpenning skall grundas på inkomst av arbete. Avgörande ärårsinkomsten av eget arbete med bortseende från rörelseanknutna avkastningaro. bestämdes en egenföretagaressjukförsäkringsavgift med ledning av den inkomst för vilken han faktiskt varförsäkrad. Reglerna härom ändrades emellertid så att egenföretagaren fr. o. betalar sjukförsäkringsavgift på grundval av taxeringen ochoberoende av den fastställda sjukpenninggrundande inkomsten. Detta förhållandehar medverkat till att frågan särskilt uppmärksammats . 1 direktiven för sjukpenningkommittén ingår uppgiften attse över såväl reglerna för egna företagares sjukpenningförsäkring somavgiftsreglerna, varvid även de av interpellanten diskuterade frågorna kommeratt behandlas. Jag är inte beredd att föregripa kommitténs arbete i dessafrågor. Anf.15 (): Jag ber att fåtacka socialministern för svaret. Svaret består av en genomgång av redan kända fakta hurförsäkringskassan fastställer en försäkrads sjukpenninggrundande inkomst.Socialministern redovisar att det i detta sammanhang görs viss skillnad mellaninkomst av anställning och inkomst av annat förvärvsarbete än anställning, dvs.egna företagares inkomster. Det är precis detta som min fråga gäller-nämligen det föregenföretagarna otroligt diskriminerande förhållandet att den sjukpenninggrundandeinkomsten skall baseras på skälig avlöning för liknande arbete som utförs avanställd. Då vill jag fråga: Vad är skälig ersättning? Är det sammaersättning som anställda med 40 timmars arbetsvecka har? Anställda som jobbarmycket extra får ju också - helt naturligt - högre sjukpenninggrundande inkomstän den som bara konsekvent jobbar . Men om han äregenföretagare får han inte ersättning för de här extra arbetsinsatserna, ifallhan skulle bli sjuk. Får jag då fråga socialministern: det inte just dennaextra arbetsinsats som vi skall premiera? har flera av socialministernsregeringskolleger här i sagt att vi har ett för litet nyföretagande ivårt land och att nyföretagandet måste stimuleras. Kan man säga att det ärstimulerande av nyföretagandet, när man ser hur reglerna för sjukförsäkringentillämpas? Ta som exempel en lantbrukare, en enbilsåkeriägare, en företagare ihantverks- branschen.Vilken stimulans ges dem till en extra arbetsinsats? Skulle de bli sjukaupptäcker de att deras extra arbetsinsats inte har något värde utan i ställetblir en belastning. Vi kan exempelvis se på en yrkeskategori. Åkerinäringen ivårt land består till av enmansföretagare. Detta är alltså en bransch därdet finns ovanligt många egenföretagaie i förhållande till det totala antaletanställda inom branschen. Men för alla dessa egenföretagare blir detTransportarbetareförbundet som i princip bestämmer vilken sjukpenninggrundandeinkomst som egenföretagaren skall få. Om medelinkomsten för personer anslutnatill är . , så blir ocksåegenföretagarens sjukpenninggrundande inkomst , oavsett om någon avdessa företagare har en taxerad beskattningsbar inkomst på . Menstatsmakterna skäms inte ett dugg för att ta ut sociala avgifter grundade på100 000-kronorsinkomsten. Med vanlig rättspraxis som utgångspunkt borde ettdylikt förfaringssätt kallas för stöld. Den lägre inkomsten borde i vissa fall berättiga tillbostadsbidrag. Men då gäller naturiigtvis den högre inkomsten, den taxerade.Var finns logiken i detta? Även om uppger attmedelinkomsten är . för dem som är anslutna till förbundet, så ärnaturligtvis den som är anställd och tjänar . berättigad tillsjukpenning grundad på 100 000-kronorsinkomsten. Ingen löntagare accepterarnågot annat och skall självfallet inte göra det heller. I sitt svar säger socialministern följande: "Dennaprincip när det gäller att beräkna sjukpenningen för egenföretagare har funnitslång tid före nuvarande lagstiftning." Jag tycker det är närmast genant för statsrådet attanvända sig av ett sådant försvar. Det påminner om första klass i småskolan,där i och för sig erkänner för läraren att han har kastat sten, men sägeratt det har också gjort. Därför att en tidigare socialdemokratisk regering förde endiskriminerande politik gentemot egenföretagarna, så är det inte nödvändigtatt en borgerlig regering fortsätter med samma diskriminering och därtillanvänder ett försvar som det här åberopade. Svagt, säger jag, för att varahovsam. Som jag inledningsvis påpekade är socialministerns svar påmin interpeilation inte något svar utan en redovisning av gällandebestämmelser. Det avslutas med sex rader om att i sjukpenningkommitténsdirektiv ingår uppgiften att se över gällande regler för egenföretagarnassjukpenningförmåner. Socialministern säger sig sålunda inte vara beredd tillett ställningstagande som föregriper utredningen. Jag är medveten om den praxis som gäller i , inte föregriper sittande utredningar. Men detta är en situation där man kanfundera över om inte ansvarigt statsråd borde ingripa - av flera skäl, bl. a.att sjukpenningkommittén har arbetat . Enligt vad som harframskymtat i pressen är sjukpenningkommittén djupt oense om hur förslagenskall se ut. Det är därför jag har tagit upp frågan nu - det hastar Om ändrade regler rörande sjuk-penninggnmdande inkomst Om ändrade regler rörande sjukpenninggrundande inkomst nämligenmed ett avgörande. Som jag har sagt i min interpeilation kanske det inte behövsså många parlamentariska utredningar för att rätta till djupgående orättvisor. Skall regeringens satsningar i andra sammanhang vad gällernyföretagande lyckas, måste dessa djupa orättvisor snabbt rättas till. En klartuttalad positiv inställning från det ansvariga statsrådets sida skulle geregeringen goodwill ute bland dem som blir orättvist behandlade och ge demett hopp om att deras sjukpenning skulle kunna rättas till. Jag återkommer till att svaret närmast är en uppräkning avvad som gäller. Jag vill sammanfattningsvis avsluta med att frågasocialministern: socialministern uppfattningen att det sätt på vilket detnu avgörs hur stor sjukpenningen blir för en egenföretagare är djupt orättvist?Delar socialministern uppfattningen att nuvarande system inte stimulerar tillnyföretagande, såsom regeringen hade hoppats skulle ske? Anser socialministernden ordningen vara bra, att ett fackförbund avgör sjukpenningens storlek för engrupp egenföretagare? När kan vi hoppas på ett förslag från socialministernvilket undanröjer nuvarande orättvisor? säger sig vara medveten om denpraxis som innebär att ett ansvarigt statsråd inte föregriper en sittandeutredning. Därmed har han alltså själv svarat på en del av de frågor han harställt. Därutöver vill jag tillägga att det förhållandet att dennafråga utreds grundar sig på att regeringen, som har givit direktiven, anser attde förhållanden som existerar inte är tillfredsställande - annars skulle fråganinte behöva utredas. Då skulle man ju veta hur man skall hantera frågan ochskulle inte behöva ändra något. Man utreder ju inte en fråga om man anser attförhållandena är tillfredsställande. Det är naturligtvis svårt att bedöma arbetsinkomsten fören egenföretagare utifrån de utgångspunkter som relaterades i mitt svar. Attjag i mitt svar beskrev det historiska skeendet beror på att jag tycker det ärrätt viktigt att få detta till protokollet, för det ger en helhetsbild av vadsom har legat bakorh den situation vi har . Jag vill därutöver säga att fast en utredning pågår iärendet är det så att man inom sjukförsäkringens ram ägnar denna frågauppmärksamhet. Praxis hade tidigare, som jag sade, utvecklats så att kassornasbedömning innebar en jämförelse med vad som ungefärligen motsvarade inkomstenför en anställd. Men har man faktiskt försökt att tränga djuparein i de här problemen när det gäller de enskilda fallen, för att på så sättkunna ta hänsyn till egenföretagares arbetsinsats som sträcker sig utövernormal arbetstid. Jag delar uppfattning, att egenföretagareinom olika yrkeskategorier i många fall har en mycket längre arbetstid än vadsom kan anses vara en normal arbetstid. Svårigheten för kassorna har varit att bestämma hur stordel av inkomsten som är grundad på förvärvsarbete och vad som är att hänföratill andra intäkter. Jag tror att vi är eniga om, och jag, att sjukpenningenskall grunda sig på den faktiska arbetsinkomst man har. Det gäller alltså attkunna definiera hur stor denna arbetsinkomst är. Jag har nämnt att praxis på det här området ärriktigt entydig, och ombudsenhet, som bl. a. har tilluppgift att verka för praxisbildning och enhetlighet i tillämpningen avreglerna inom socialförsäkringen, har uppmärksamheten riktad på området ocharbetar f. n. på att skapa klarhet i dessa frågor utifrån de utgångspunkter,som jag har nämnt, redan medan utredningsarbetet pågår. Själva utredningen fårdå komma med ytterligare klarlägganden av hur den här frågan skall skötas förframtiden. Jag är alltså enig med om attegenföretagarna gör ett ofta oegennyttigt arbete och att deras arbetstid intesällan är mycket längre än många andras. Men det gäller i det här sammanhangetsom i många andra att vi måste ha regler som är möjliga att tillämpa och somuppfattas såsom riktiga även av omvärlden. Därför arbetar sjukpenningkommitténmed det här. har kommitténs ledamöter varit strängt upptagna med attta fram de förslag som regeringen beställt när det gäller arbetsgivarinträdeoch därmed sammanhängande frågor. Kommittén avlämnar sitt betänkande inom kortoch kommer sedan att ta itu med frågor av den här karaktären, som jag nyssnämnde. Jag hoppas att kommittén skyndsamt skall kunna komma fram till resultatpå området. Om ändrade regler rörande sjukpenninggrundande inkomst Anf.17 (); Bedömningarna på detta område, säger socialministern, ärsvåra att göra. Det finns naturligtvis olika sätt. Man kan ju göra beräkningenpå föregående års inkomst. Det behöver inte vara bluffsiffror, när man vet hurstor föregående års inkomst varit och man kan förvänta att inkomsten förvederbörande blir ungefär densamma, med de generella påslag som även andra påarbetsmarknaden får. Det finns alltså vägar att gå. Socialministern talade om den sittande utredningen. Jagpåpekade i mitt tidigare inlägg att man kanske med litet fantasi och suntförnuft skulle kunna komma fram till någonting som är rättvist, utan att detbehöver utredas. Vi har en förmåga här i landet, och framför allt kanske iriksdagen, att väcka förslag på punkter där vi är ense. Det tycks vi vara pådenna punkt - vi anser att det här är en diskriminering. Men har vialltså en förmåga att vilja dra i väg frågorna till byråkratiska utredningar,som därtill sitter länge, kanske alltför länge - det finns avskräckandeexempel. Medan detta sker får man alltså den effekt som jag ville påvisa, inte stimulerar egenföretagandet i vårt land. Vi vet ju att det blirbesvärligheter på många olika områden, och situationen kompliceras av att om enegenföretagare blir sjuk har han inte den förmån som alla andra har. i taxerad inkomst får ju räkna denna inkomst somsjukpenninggrundande och erhåller ersättning därefter, men är jagegenföretagare mäts ersättningen med utgångspunkt från inkomsten för anställdai samma bransch. Jag tog exemplet med egenföretagarna i åkeribranschen,eftersom de är en så stor bit egenföretagare. Att deras inkomst bHr störreberor oftast inte på 2 protokoll 1980/81:112-113 Omändrade regler rörande sjukpenninggrundande inkomst att de har mer betalt itimmen än den som är anställd som chaufför, utan det beror på att de lägger nedmycket av sin fritid på att sköta bilen, underhålla den och själva göra en heldel arbete - , och kvällar. Detta är,tycker jag, någonting som skall premieras och inte bestraffas. Det kan vara enfördel att man har grejor som fungerar väl när man skall ut itrafiken, för att nu fortsätta med det aktuella exemplet. Det här anser jag ären inkomst av rörelsen totalt sett, och det ger alltså pengar som beskattas. Jagefterlyser fortfarande ett svar från socialministern när det gäller dettasynsätt - hur man kan fortsätta att ta ut sociala avgifter på den taxeradebeskattningsbara inkomsten men inte är beredd att ge någonting igen, om detskulle bli tal om ersättning från sjukförsäkringen. Utbildningsministernberättade en historia här och sade, att om alla andra vill men inte mamma, såblir det ingen pannkaka till middag. Jagefterlyser också en vilja från socialministerns sida. Kanske det ansvarigastatsrådet skulle kunna påverka sina kolleger genom att uttala en vilja somgäller inställningen i den här frågan. Jagmenar alltså att ett stort antal extra timmars arbetsinsatser inte skallbestraffas. Om det skall ske en annorlunda bedömning så skall arbetetpremieras. Och jag efterlyser fortfarande socialministerns egen syn på de härfrågorna och hur snabbt ett förslag kan komma. 18 SocialministernKARIN SÖDER; Jag vill upprepa vad jag sade i mitt tidigare inlägg: Fastän enutredning pågår har ombudsenhet tagit tag i denna frågaför att utveckla en ny praxis, där man tar hänsyn till just de omständighetersom tar upp. Dettaär väl ett svar så gott som något på frågan om huruvida man vidtar åtgärderskyndsamt eller ej. Detta arbete pågår alltså som utredningen jobbarmed den långsiktiga lösningen. Det är ett tecken på vilja att åstadkomma störrerättvisa. Dessaförhållanden avspeglar också min personliga syn på frågan. Det är viktigt attvärt sjukförsäkringssystem uppfattas som så rättvist som möjligt, och då är detviktigt att hela arbetsinkomsten tas i beaktande. 19 (); sägersocialministern att arbetet skall ske skyndsamt. Då har jag en mycket kort,enkel fråga: När kan vi förvänta oss ett förslag från socialministern? 5 § Svar på fråga 1980/81:328 om loktillverkningen vidNOHAB i har frågat mig vilka åtgärder regeringenär beredd att skyndsamt vidta för att göra det möjligt för lokbyggnadsavdel-ningenvid NOHAB i att leva vidare. NOHAB:s problem när det gäller loktillverkningen beror iförsta hand på att den svenska marknaden för diesellok är för liten och attföretaget har problem att sälja sina produkter utomlands. Exporten av lok harinte utvecklats i enlighet med de planer som redovisades för bara något årsedan. SJ har utan undantag beställt sina diesellokhos NOHAB och därmed också bidragit till att hålla verksamheten i gång. SJmåste dock göra sina beställningar på kommersiella grunder med hänsyn till dekrav som staten har på verkets ekonomi och kan därför inte anpassa sinalokbeställningar till NOHAB:s krav på kontinuitet i dess produktion. Dessaförhållanden tillsammans med exportproblemen har medfört att NOHAB haft svårt att fullt utnyttja sin kapacitet när det gäller att bygga lok. Läget vid företaget har förbättrats genom enbeställning från SJ på ombyggnad av äldre motorvagnar för 30 milj. kr. Ienlighet med tidigare planer - jag understryker det - kommer SJ ocksåatt ta upp förhandlingar med NOHAB om en beställning av ytterligare 18diesellok av typ T44 som SJ har option på. Om ett avtal träffas kommer lokenatt tillverkas för leverans . Den härbeställningen skulle alltså innebära att loktillverkningen kan fortsätta iytterligare . På det sättet skulle företagsledningen vid NOHAB fånödvändig tid för att ytterligare bearbeta exportmarknaden. SJ avser också att i enlighet med sin tioårigainvesteringsplan köpa fler diesellok efter den nu aktuella beställningen. Jagräknar med att NOHAB även då skall ha goda möjligheter att konkurrera ombeställningarna. Om loktillverkningen vid NOHAB i 21BERTIL (): Investeringsverksamheten vid SJ sköts numeraså planlöst och improviserat att utöver skadorna på järnvägens egen ekonomi nuockså svensk industri drabbas, som har haft anledning att räkna med enkontinuitet i SJ:s planering för framtiden. Det finns många skrämmande exempel att anföra på detförfall som f. n. präglar SJ:s verksamhet. Underskott i miljardklassen har skapatoreda i ekonomin, och improviserade satsningar utan noggrann planläggning harlett till kaos i trafikföringen. Till detta finns det anledning att återkommanär skall diskutera järnvägspolitiken i dess helhet. Den fråga jag nu ställt om loktillverkningen vid NOHAB:sfabriker i illustrerar på ett nästan övertydligt sätt bristerna iSJ:s investeringsverksamhet. Om loktillverkningen vid NOHAB i En tidigare planerad beställning avdiesellok har SJ inte längre pengar till. En kontinuerlig beställning av lok ärbra för SJ och bra för industrin. Det har man också varit heltöverens om. NOHAB, som är den enda svenska tillverkaren av dieselelektriskalok, behöver kontinuitet i beställningarna för att kunna behålla kvalificeradpersonal och för att ha en grund för sin verksamhet i , från vilken mankan bygga vidare på satsningar för export. Beställningens uteblivande slår nu mycket hårt. Detinnebär att företagets lokbyggnadsavdelning hotas - i varje fall till vissadelar- av nedläggning. Om en nedläggning sker skulle en viktig industriellkompetens försvinna, vilket skulle göra oss importberoende på ännu ett område,där vi borde ha förutsättningar att i stället exportera svenska produkter. Detär känt att det finns svårigheter på exportmarknaden f. n., inte bara för NOHAButan också för andra.