prot · G40934 · 1980-12-31 00:00:00 — behandlas i lagutskottets betänkande nr 3 ett annatvpk-krav, nämligen kravet på en skatt på oinspelade kassetter för attfinansiera ett ökat stöd till musiken, fonogramverksamheten och annan kultur.Den tilltagande hemkopieringen av musikaliska och andra fonogramverk gör dettakrav motiverat. Hemkopieringen minskar ju inkomsterna för såväl musikanternasom bl. a. den icke-kommersiella fonogramindustrin. framhåller lagutskottet,som behandlat frågan ingående, att man inom överväger ensådan avgift, som dels skall komma upphovsrättsinnehavare, dvs. musikanternaoch andra rättighetsinnehavare, till godo, dels utgå som stöd till kulturlivet. Vårt krav i motion 1890 får därför t. v. ansestillgodosett. Vi förutsätter helt enkelt att en avgift på tomkassetterverkligen kommer att införas och innebära att musiklivet får det statliga stöddet är i så stort behov av. I annat fall, herr talman, lär vi få återkomma. 90STEN (): Under den allmänna motionstiden i januariväckte jag tillsammans med och två motionerrörande kopiering av fonogram. Bakgrunden härtill är i korthet följande. Den illegala hanteringen av musik har blivit ett alltstörre problem inom kulturlivet. Denna piratverksamhet har internationellt settett mycket stort omfång och anses i många länder vara det största hotet mot demusikaliska upphovsmännen, de utövande konstnärerna och helagrammofonindustrin. Även den privata hemkopieringen av musikkassetter har nåtten sådan omfattning att branschen - dvs. artisterna, upphovsmännen,fonogrampro-ducenterna m. fl. - känner sig hotad. Piratverksamheten medför, somvi framhåller i motion 1616,' att varken upphovsmän, artister, musiker,förläggare, producenter eller grammofonbolag får någon ersättning för sinainsatser. Den illegala hanteringen har tvingat stora bolag att dra nedproduktionen, och man befarar friställningar. Allt detta leder till attupphovsmän, artister, musiker och andra berörda får allt sämre förutsättningaratt verka och att fonogramföretagen inte kan göra nya inspelningar. Dessutom ärde illegala produkterna av sämre kvalitet. Fortsätter den här utvecklingen, bUrutbudet allt smalare. Och det kommer att i första hand gå ut över den seriösamusiken. Inga grammofonbolag kommer att ha råd att satsa på udda produkter. Iförlängningen kan vi se en total utarmning av den del av kulturlivet sominspelning av fonogram utgör. Utomlands har utvecklingen gått så långt, att det finnsländer som inte längre har någon legal fonogrammarknad. Enligt vad som sägs iett nummer av . Ord och Ton, omsätter piratmarknaden i ca1,. , då jag genomförde ett studiebesök iÖsterrike, fick jag bl. a. höra att den österrikiska polisen hade genomfört razzior i tusentals radioaffärer. Enbart iWien har polisen uppsökt drygt 200 butiker, varvid man beslagtog 8 000kassetter. fann man mängder av s. k. rovpressningar pågrammofonskivor. Även om vi inte har några exakta statisfiska uppgifter förSverige, så kan vi konstatera en rad ingripanden i vårt land, och många teckentyder på att den illegala marknaden växer. Även på videoområdet förefaller detsom om omsättningen av falska kopior ökar. Verksamheten tenderar också attingå i ett större nät av organiserad ekonomisk brottslighet som är svår attkomma åt. De ansvars- och ersättningsregler som finns iupphovsrättslagen menar vi motionärer inte är tillräckliga för atträttsinnehavarna skall ha möjlighet att skydda sig mot det systematiskautnyttjandet och kränkningen av sina rättigheter. Och värst blir detnaturligtvis för alla de småföretag som finns på denna marknad. Mot den här bakgrunden har vi motionärer föreslagit attriksdagen skall hos regeringen initiera en översyn för att förstärka det skyddsom bör tillkomma de rättsinnehavare som har varit delaktiga i framställningenav fonogram och vilkas verksamhet är helt nödvändig för ett fritt kulturliv. Vihar därför ansett det vara lämpligt att den sittande upphovsrättsutredningenuppmanas se över dessa ansvars- och ersättningsregler. Jag har också noteratatt jusfitieministern uttalade sig i den riktningen. När vi nu tar del av lagutskottets betänkande, kan vi tillvår tillfredsställelse konstatera, att utskottet på denna punkt tillmötesgårvår önskan. Av utskottets hemställan framgår att skall begära attmotionen jämte utskottets betänkande i denna del skall överlämnas fillupphovsrättsutredningen. Vi är också glada för utskottets omsorgsfullabehandling av detta ärende, då man bl. a. berett ett flertal remissinstansertillfälle att inkomma med yttranden över motionen 1616. Vi noterar också attremissinstanserna genomgående har tillstyrkt motionen. I motionen 1617 har vi tagit upp frågan om den omfattandekassettkopieringen. såldes i närmare 30 miljonerblankkassetter och endast ca 4 miljoner färdiginspelade. Den välkändeABBA-producenten, , som sitter i styrelsen för IFPI, vilket ärett internationellt organ som tillvaratar artisters, musikers och producentersintressen, framhöll i ett tidningsuttalande bl. a. följande. "Att människor spelar in sina egna skivor påkassettband för att t. ex. ha i bilen är helt i sin ordning. Men när man bildarklubbar och lämnar ut skivor för masskopiering, är det direkt stöld och enolaglig handling. gjorde man mycket körarrangemang somman sålde. Men de kopieras av obetänksamma körledare. går det inte att fåtag på nya körarrangemang. Samma kan komma att hända inom musikbranschen. Detgäller allt från pop till klassisk musik." Ytterligare ett problem har dykt upp, framhåller StikkanAndersson. Discjockeyer kopierar sina gratisskivor och gör en discomix som desäljer vidare. Vi vet, anser som talesman för branschen, attdet är många som sysslar med detta: "Det är upprörande att de som är endel av musikbranschen sågar av den gren de sitter på." Kopiering av fonogram, m. m. Detär tråkigt att konstatera att en kvällstidning uppmanadesina läsare att kopiera. Förstår inte berörda journalister det klart olämpligai att ge sådana råd? Problemenmed den s. k. hemkopieringen har gett upphov till en ihållande debatt.Diskussioner har pågått , och man har varit inne på om det ärmöjligt att införa någon typ av avgift på oinspelade kassetter för att på detsättet kompensera upphovsmännen, artisterna och grammofonindustrin för deuteblivna intäkterna. Bland de förslag som förekommit har varit att försegrammofonskivor med en "störsignal" som fångas in av tonhuvudet påkassettbandspelaren i samband med kopieringen av en grammofonskiva. Dethar påpekats för mig att man på sina håll har ifrågasatt meningen med vårmotion nr 1617. Jag vill därför begagna detta fillfälle att precisera vårasynpunkter, så att eventuella missuppfattningar kan undanröjas. Närvi skrev vår mofion hade vi erfarit att man inom övervägdeett förslag om införande av kassettavgift. Vi ansåg då, att om regeringeriskulle välja denna väg för att åtgärda problemet, ville vi i vår motion göraden bestämda markeringen att den tänkta avgiften - om den införs - skalltillfalla de rättsinnehavare som förlorar på heminspelningen, dvs. upphovsmän,utövande konstnärer och fonogramframställare. Vihar också noterat, vilket också utskottet gör i sitt betänkande, attkulturrådet anser det rimligt att upphovsmän och artister får ersättning fördet ekonomiska avbräck de vållas genom kopieringen. Även på denna punkt uttalarutskottet sitt stöd för denna principiella uppfattning, och anser medhänvisning till vad som i övrigt anförts i betänkandet, att det genommotionerna aktualiserade spörsmålet bör få en tillfredsställande lösning somtillgodoser såväl de rent upphovsrättsliga som de mera allmänt kulturpolitiskaintressena. Detblir därför ett värdefullt uttalande som nu kommer att göra. Jag kandå uttala den förhoppningen, att regeringen tar fasta på desynpunkter som har redovisats i lagutskottets betänkande nr 3 och sökerpåskynda de åtgärder som man överväger för att komma till rätta med de problemsom vi har tagit upp i våra motioner. I detta anförande instämde () ochBertil (). betänkande 1980/81:7 om palestinska befriel-seorganisationen(PLO). 91 (vpk): Den palesfinska befrielseorganisafionen PLO vänder sig fill statenSverige och vädjar om erkännande av sin nation och dess rätt till PLOknyter starka förhoppningar till svenskt stöd just därför att man vet attSverige tradifionellt är ett alliansfritt land och att har ettinternationellt anseende som förkämpe för förtryckta folk i världen. Palesfiniernahar vädjat till omvärlden alltsedan de i stor omfattning började fördrivas frånsina bostäder och sin jord . En stor del av detpalesfinska folket bor i flykfingläger - finns det fortfarande62 sådana läger, varav det största hyser en halv miljon människor. De lever ifattigdom och lidande, i svält och sjukdomar, de utsätts för angreppoch bombanfall. De väntade och vädjade förgäves innan de 1967 restesig i en nationell revolution och började använda våld fill sitt försvar. Detvar då som PLO, den nationella palesfinska befrielseorganisationen tillkom, ochdå var inte förtryckets försvarare sena att stämpla PLO som enterroristorganisation. För oss som är litet äldre eller har läst vår samtids historia är detinte något nytt att ockupanter inför omvärlden betecknar aktivt motstånd somterrorism. När våra grannländer i väst, och , hölls ockuperade avtyska trupper 1940-1945 var det ingen fredlig ockupation, även om Hitlerregimenkallade det för beskydd. Det förekom avrättningar efter summariska rättegångarinför tysk militärdomstol, människor hämtades , norska och danskamedborgare fördes till koncentrafionslä-ger. Dettaär vad som drabbar de arabiska palestinierna sedan började ockuperaderas land. I och förekom också bombattentat frånmotståndsrörelsernas sida. Dedanska och norska frihetskämpar som gjorde attentat mot ockupationsmaktenkallades också terrorister. Men de svenskar som inte var smittade av nazismenjublade, om än i tysthet, över alla lyckade attacker mot de tyska ockupanterna. dröjer fortfarande en negativ syn på den palestinska befrielserörelsen i den svenska opinionen. finns ett egendomligt"rättvisetänkande" kvar i utrikesutskottets resonemang i den härfrågan. Man vill fillerkänna palestinierna legitima nationella rättigheter, menställer och i samma andetag kravet på palestinierna att erkännastaten . I annat fall vill den inte gå från ord fillhandling och akfivt verka för nationella oberoende. Ibetänkandet sägs nu att en fredlig lösning inte kan nås utan att detpalestinska folkets legitima nationella rättigheter erkänns av alla parter, ochatt det palestinska folket ges möjlighet att självt delta i utformningen av sinframtid. Och så kommer då det märkliga tillägget: krävs ettmotsvarande erkännande från palesfinsk sida av rätt att existera. Denarabiska minoriteten i staten förtrycks av ett hundratal särlagar, somgör icke-judar till andra klassens invånare i landet. I hägnet av sådanlagstiftning konfiskeras palestiniers jord och diskrimineras palestinskaarbetare inom arbetslivet, palestinsk ungdom utestängs från undervisning m.m. Utanför leverhundratusenden av palestinier som har drivits bort ifrån sitt land. Det är djupt orättvist om vi svenskar skall sitta här i vår bekvämatrygghet och ålägga ett folk, som har utsatts för så mycket lidande, att försin framtida fred och sitt högst eventuella erkännande som nation, snarastmöjligt erkänna den stat som förtrycker och fördriver detta folk. Dessutomkommer kravet på ett palesfinskt erkännande av ofrånkomligen i en logiskkonflikt med utrikesutskottets resonemang om PLO:s ställning som detpalestinska folkets enda legitima representant. För vilket palestinskt organskall annars erkänna staten om inte den breda samlingsregering som detpalestinska folkets parlamentariska församling, Palesfinska nationalrådet,enigt har utsett? Detär enligt utskottets mening inte en svensk angelägenhet att fastställa vem somskall anses vara ett annat folks enda legitima representant, skriver utskottetmycket förnumstigt. Dettorde inte vara någon hemlighet att det är väldigt många svenskar som ogillarden borgerliga regeringen. I valet var det så när som på 8 000 väljarehalva svenska folket som inte ville ha denna regering, och får man troopinionsmätarna så är det ännu fler som skulle vilja ha en annan regeringi . Men vi skulle ändå samfällt som svenskar resa oss i indignation, omvi från utlandet fick höra att denna regering inte är det svenska folkets endalegitima representant. Och är det nu ingen svensk angelägenhet att erkänna denregering som det palestinska folket självt har utsett, så är det väl ännumindre en svensk angelägenhet att kräva att det icke erkända skallerkänna staten . Överhuvud taget är det omöjligt att förstå utrikesutskottets resonemang, att det"inte finns någon annan än PLO som kan betraktas som talesman för hela detpalestinska folket, men att detta inte är liktydigt med ett utpekande av PLOsom det palestinska folkets enda legifima representant". Hur skall då detpalestinska folket gå till väga för att vinna ett svenskt erkännande? Detförtjänar här påpekas att inte mindre än 115 stater har erkänt PLO som detpalestinska folkets enda legitima representant. Mankan även här göra en historisk jämförelse. Det föll väl aldrig någon här ilandet in under att ifrågasätta om kung och dennorska regeringen var det norska folkets legitima representanter.Nu finns det dess bättre ingen palestinsk Quislingregering att fullständigajämförelsen med. Ivår motion har vi krävt att skall erkänna PLO som det palestinskafolkets enda legitima representant och som ett steg på vägen till fulltdiplomatiskt erkännande upphöja i till status somförbindelsekontor. Vi menar att det skulle vara att gå från ord till handlingnär det gäller att träda in för palestiniernas sak i världen och visa att viverkligen anser att ett erkännande av det palestinska folkets legitimanationella rättigheter är nödvändigt för freden i området. Utskottet hänvisartill framförd svensk kritik mot angreppen mot libanesiskt område, bosättningarnaoch åtgärderna i de ockuperade områdena och mot försöken att Det räcker med det, anser tydligen utskottet. Men vad är det nu som hindrar att utifrån den härövertygelsen ansluter sig till de 115 stater, däribland det likaså alliansfriaÖsterrike, som fullt ut erkänner PLO, och inför väriden visar att vi intar denhär hållningen fill det palesfinska folket och dess krav på nationellarättigheter? Är anledningen till ställningstagandet att vårt utrikesutskottinte riktigt förstår vad PLO är eller är skälet rädsla för hållning ifrågan? Jag yrkar bifall till vpk-mofionen 1979/80:414. 92 (): Det har länge varit uppenbart att denpalestinska frågan är av central betydelse för möjligheterna att nå en fredliglösning i Mellanösternfrågan. Att så är fallet har inte minst blivit tydligtunder Camp Davidförhandlingarna. Det fanns på sin fid anledning att välkomna CampDavid-avtalen. De innebar trots allt en öppning, en förändring av en till syneshopplöst fastlåst situation. Många hoppades mycket av Camp David-avtalen. Nuhar det inte blivit vad mj.n hoppades, och till stor del beror detta på att mani gick kring huvudproblemet, det palestinska folkets rättigheter.Man pekade på problemet, man igångsatte en process, man satte ett slutdatum -man använde till och med ordet autonomi. Parterna tolkar fortfarande begreppetautonomi på vitt skilda sätt, och förhandlingarna om självbestämmanderätt fördet palestinska folket har inte lett någonstans. Slutdatum för dessaförhandlingar var , och som alla vet passerades detta datum utanatt några framsteg hade gjorts. Det är en svensk uppfattning att förhandlingarna inteheller kan föras till ett slut utan att erkänner det palestinska folketsnationella rättigheter. De säkerhetsrådsresolutioner som legat tillgrund för alla förhandlingar i Mellanösternfrågan erkänner rätt tillsäkra och erkända gränser. Det är emellertid enligt den svenska och många andraregeringars mening nödvändigt att dessa resolutioner utvidgas till att omfattaäven ett erkännande av det palestinska folkets rättigheter. Utskottet ger klartuttryck åt denna åsikt. Utskottet upprepar också den ståndpunkt det redan tidigareintagit, nämligen att det inte finns någon annan än PLO som kan betraktas somtalesman för hela det palesfinska folket. Det är således PLO och som ärförhandlingsparter då det gäller det palestinska folkets framtid. yrkar vpk att skall erkänna PLO som detpalestinska folkets enda legitima representant. Detta är ju egentligen en annansak. Inte kan det vara riksdags sak att avgöra vem som skall vara endalegifima representant för något annat folk. Det är en fråga som det folketsjälvt måste ta ställning till. Vpk nöjer sig inte med detta. Vpk vill också att skall tala om vad de knappast ens inledda förhandlingarna skall få förslutresultat. Detta har utskottet avstyrkt, inte därför att vi inte skullekunna ha sympati för en demokratisk palesfinsk stat, utan av samma skäl som härtidigare har Riksdagenskall inte uttala sina preferenser för den ena eller andra lösningen i enförhandling där vi själva inte är direkt part. Av liknande skäl avstyrkerutskottet också yrkandet om att åter inkalla Genévekonfe-rensen. Enligt enenhällig utskottsbedömning finns det inte anledning för att på dettasätt ingripa i förhandlingarna i den ömtåliga Mellanösternfrågan. Där är detparterna själva som måste ta ställning. Såfill frågan om "förbindelsekontor". Den har varit uppe i dennakammare . Det har inte bara gällt PLO, utan ävenandra organisafioner och rörelser. Regeringens och inställning ärhär alldeles klar. Vem som vill får öppna ett informationskontor, om man barahåller sig till svenska lagar och förordningar. Det är ingenregeringsangelägenhet. Diplomafiska beskickningar däremot får bara stateröppna. Någon form för officiella förbindelsekontor, som termen lyder imotionen, eller vad man vill kalla dem, känner vi därutöver inte till. Vadsom här har sagts hindrar oss inte från att ha kontakter med PLO. Det har vihaft, och det har vi. Jag vill nämna att utrikesminister för inte sålänge sedan träffade PLO:s talesman i utrikesfrågor, , vidbesöket i FN. Vi har alla möjligheter att tala med PLO och höra deras åsikter. Härefternågra ord om yrkandet att bjuda in . Som det står i betänkandetbrukar regeringen inte officiellt bjuda in representanter förbefrielserörelser. Det har vi inte gjort fidigare, och det finns enligtutskottets mening inte anledning att frångå den principen . Detta förtar ossinte möjlighetenatt träffa PLO-det kan även regeringsledamöter göra, och ävenhär i om så skulle vara. Slutligenett par ord om yrkandena 5 och 6 om protester mot kränkningar avlibanesiskt territorium och mot israeliska övergrepp mot palesfinier. Somframgår av betänkandet har regeringen i många olika sammanhang givit uttryckför sin inställning i just de frågor motionärerna tar upp. Den som fortfarandesvävar i okunnighet om regeringens inställning kan exempelvis läsa kammarensprotokoll från , då utrikesministern svarade på en fråga iärendet. Meddetta vill jag, herr talman, yrka bifall till utrikesutskottets hemställan. 93 BO (): Detta är en oerhört vikfig fråga, och det är kanske tråkigt att denskall tas upp till debatt - i den mån det blir någon sådan - på grundval av enmofion från vpk. Dessutom är motionen tyvärr mycket illa underbyggd historiskt.Raul Blucher sade att han tillhört dem som hade kunnat följa utvecklingenoch studera frågorna. I så fall har man gjort det mycket dåligt inom vpk. Jagskall inte uppehålla mig länge vid det historiska, men jag vill ta upp någrapåståenden. Detpåstås t. ex. att kunde upprättas tack vare ett mycket starkt stöd frånengelsmännen och att man lade under sig nästan hela Palesfina och därefterutropade staten . Detta är en fullständigt felaktig skildring. Detvar tvärtom engelsmännen som höll tillbaka judarna. Engelsmännen förde ju envacklande politik - ibland stödde de judarna, ibland araberna. Men vid andravärldskrigets början beslöt man att sätta stopp för immigrafion över huvudtaget. hade man beslutat att immigration endast fick äga rum fillen viss kustremsa, en del av det som sedermera har blivit . Allt områdeöster om nuvarande var förbjudet för immigration. Fråganvad Palesfina egentligen var kanske har en viss betydelse. Ingen visste detfram till 1917. Man talade om Palesfina i mera allmänna termer.Men dä, när mandatet Palesfina skulle upprättas och engelsmännen skulle få det,bestämde man att mandatet även skulle omfatta det som sedan blevJordanien - fill en början ett emirat och sedermera en självständig stat. Detvar så man uppfattade under hela . lämnadeengelsmännen ifrån sig den östra delen till kung företrädare. Manmåste ha klart för sig vad man menar när man talar om - det omfattar alltsåegentligen även kungariket . Det är inte så underligt, därför att allaarabiska invånare i och de som bor väster därom är av precis sammaetniska ursprung. Åtminstone av dem som bor i är av precis sammaursprung och har dessutom släktförbindelser med invånare. Det finnssåledes redan en palesfinsk stat - frågan är om man skall inrätta en fill. Närdet gäller PLO diskuterar vi om det är en legitim företrädare, och frågan: Om PLO inte är det, hur skall det palesfinska folket i så fallfå en legitim företrädare? Ja, man får göra på samma sätt som i demokratiskastater: man har val. Men PLO har aldrig fillkommit genom något val. Det är ensjälvutsedd organisation, som naturligtvis i första hand har stöd av dem sombor utomlands och där får vapen och har möjligheter att verka för sinaintressen. Menär det verkligen självklart att PLO är den enda legitima representanten? Vihar erfarit hur varje försök från de palestinier som borpå , dvs. i det ockuperade området, att ta initiativ och att närmasig israeliska ståndpunkter för att försöka förhandla slås ned med mord. Dessapalestinier avrättas helt enkelt. Det vill sig nu så illa, att just denna veckahar tre palestinier mördats av PLO. Enligt svenska fidningar och rapporter harPLO erkänt att man har avrättat vice borgmästaren i en stad i ochtvå andra personer. Varje försök att skapa en annan representation, som ärvillig att förhandla och att erkänna att är en stat som skall fåexistera, slås alltså ned med mord. Det är tragiskt, men så är det. Och detkommer att ta innan man får en annan ordning. Dettaär alltså skälet till att legimiteten kan diskuteras. Självfallet är det i dagså, att inga andra än PLO kan ställa sig upp och säga att de representerarPalesfina. Inga andra har tillåfits bilda några organisationer. Och här har PLOett stöd i mångmiljonklassen av de andra arabstaterna. Man kan tala om ettdemokratiskt land, där araber och judar - det skall Återkallelseav del av motion inteheta palestinier och judar - skall få leva. Ja, det kan man göra om man menaratt det skall vara demokrati i hela detta område över huvud taget. Men manmåste ha klart för sjg att när PLO talar om en sådan demokratisk stat, såbetyder det att skall förintas som stat. Det är ju utgångspunkten. Vetman inte det hamnar man fel i debatten. Och det finns alltså stöd i 1964 årsstadgar, som PLO antog vid bildandet och som sedan har återupplivats ochbekräftats, senast . I den talas det fortfarande om att så gott somalla judar som har kommit till efter 1917 - det är den stora majoriteten- skall återsändas till sina ursprungsländer, till arabländerna - som dåförutsätts ta emot dem - till osv. Därefter skall det bildas en stat,som man från palestinsk sida tror skall få palestinsk majoritet - och det blirdet naturligtvis också i så fall - och sedan skall den bli demokratisk. Dåfrågar man sig: Vem skall garantera den demokratin? Svenska kan ivarje fall inte göra det. Hur skall dessa araber, dessa palesfinier, som aldrighar levat i en demokratisk stat och kanske inte vet så mycket om vad det är,kunna skapa och garantera en sådan demokrafisk stat där judarna skall finnasmed på nåder? Den enda demokratiska stat som finns i hela området är dockIsrael. var också det. Detär naturligtvis viktigt att krifisera de terrorakfioner som förekommer frånalla håll. Men det är märkhgt att det i den här vpk-mofionen bara talas omisraeliska aktioner.