prot · G40990 · 1980-12-31 00:00:00 — Industridepartementethar ju inte varit med i förhandlingarna om detta i Om statens medverkan tiU flyttning av visst verkstadsföretagfrån tiU Det är framför allt företaget och den berörda kommunen somhar diskuterat frågan. För företagets del har def uppenbarligen varit en strävanatt vinna ökad effektivitet genom aft få en viss koncentration av verksamheten,och man har då valt att göra den koncentrationen fill moderbolagetsanläggningar i , Det är självfallet inte industridepartementets ochregeringens sak atf värdera de företagsekonomiska bedömningar som ligger bakomdetta. Jag kan ock'sF förstå att med hänsyn till situationeni var mycket intresserad av atf fa upp denna diskussion medföretaget när det presenterade sina planer. Så skedde, och så småningomkontaktades industridepartementet. Anläggningen i hade delvisfillkommit med lokaliseringsstöd. Vid en utbyggnad av verksamheten på ort därman har fått lokaliseringsstöd är det ganska självklart aft man kontaktararbetsmarknadsverket och industridepartementet för en diskussion om dennautbyggnad. Def är ingen flyttning i egentlig mening, utan den fråga som harbehandlats i industridepartementet har berört expansionen av Blacksfonesverksamhet i . Att denna expansion får konsekvenser på andra orter ärnaturligtvis beklagligt, men säg den åtgärd inom svenskt näringsliv, i syfteatt främja effektivitet etc, som inte berör flera orter och även ger negativaeffekter. Det är ofrånkomligt att en rafionaliseringsverk-samhet och enstrukturförändring också ger negativa effekter på vissa orter. Får jagmer konkret svara på frågor. För det första var det alltså inte industridepartementetsom tog initiativet. Initiativet var företagets och kommunens. Industridepartementetkom med i diskussionen eftersom staten är intressent i anläggningarna iSölvesborg genom tidigare lokaliseringsstöd. För det andra ställer frågan varför vi intehaft någon kontakt med de anställda. Rutinen är att företaget självt måsteklara kontakterna med sina anställda. Självklart går inte staten in somförmyndare i ett företag och sköter de sakerna. För det tredje frågas hur stora belopp det statligaåtagandet rör sig om. Jag sade i mitt svar att det inte rör sig om belopp i denstorleksordning interpellanten förmodade. Jag är inte för dagen beredd,eftersom definitiva beslut inte är fattade, att i detalj redovisa hurexpansionen i har finansierats. a. av hänsyn fill företaget ärjag förhindrad att göra detta. För det fjärde undras om är ett överhetfatområde. Def finns knappast något överhettat område i vårt land , i varjefall inte inom fillverkningsindusfrin. Men jag noterade den försiktighet medvilken både interpellanten och frågeställaren hanterade frågan omarbetsmarknadens utveckling i . Ser man arbetsmarknad irelation till arbetsmarknaden på andra håll i vårt land kan man säga attarbetsmarknaden i har relativt tillfredsställande förhållanden, ochjag skulle vilja tillägga mycket goda expansionsmöjligheter. NilsBerndfson kompletterade med att ställa frågan om vi är beredda att ta hänsyneller, som han sade, pröva synpunkterna från . Självfallet prövas alltmaterial, alla synpunkter och framställningar som kommer till regeringen. Menjag vill betona aft detta ur vår synpunkt är en fråga om en industriellexpansion i . Att den sedan får konsekvenser i ärbeklagligt, men det är företaget som fritt måste avgöra hur man vill lägga uppsin verksamhet. Det kan staten inte lägga sig i. 10 (): Jag måste säga atf den bedömning somindustriministern gör, dvs. att hela den diskussion som förts sedan frågan blevkänd i skuUe bygga på ett missförstånd, kan jag inte fatta. Säg fillde människor som jobbat prakfiskt taget hela sin aktiva tid åt företaget J. W.Torell - och det är ett gammalt företag - att def är ett missförstånd attföretaget skall flyttas från till en annan plats i landet! Jag trorinte det är möjligt atf lägga upp argumentationen på det sättet. Det är inte fråga om något missförstånd. Tanken är attföretaget skall flyttas. Tanken är tydligen också att flyttningen skall skeunder medverkan av staten via industridepartementet och industriministern ochatt statliga pengar skall satsas i sammanhanget. Det finns ingen förståelse förpåståendet att reaktionerna skulle bygga på ett missförstånd. Industriministern säger vidare att industridepartement etinfe har varit med i förhandlingarna. Det är möjligt att industridepartementetinte var inkopplat från allra första början - jag vet inte det, men hur defförhåller sig med den saken kommer atf ut på annat sätt, för det måsteskapas kunskap om hur rollerna har spelats. Att industridepartementet har varitoch är med i bilden är emellertid obestridligt. Det bestrider inteheller . Då är det fråga om vilken roll industridepartementet skallspela. Den ordning som anges i interpellationssvaret bör gälla, nämligen atfintressenter på utflyttningsorten skall få framföra sina synpunkter. Def är dådet statliga organ som skall agera i sammanhanget som skall fa emot dessasynpunkter och bedöma och värdera dem. Det kan inte vara meningen att företagetskall ta emot dessa synpunkter. Företagets roll och skyldigheter är som bekantreglerade på annat sätt. Påståendet om att det i det aktuella fallet infe skulleröra sig om en flyttning i egentlig mening förtjänar inte någon särskildkommentar. Det hade varit bra om industriministern hållit fast vid det som hansjälv sagt i interpellafionssvaret, nämligen att statens roll bör vara atthålla en rimlig kontakt med dem som är berörda. Jag återkommer alltså till denfrågan när det gäller departementets agerande. Om statens medverkan till flyttning av visst verkstadsföretagfrån till Anf.11 (vpk); berörde den irritafion som har förekommit iLinköping på grund av den här affären. Irritationen är förklarlig också mofbakgrund av regeringens fidigare handlande i sådana här frågor. Även vidtidigare fillfällen har industridepartementet medverkat till flyttning avverksamhet från med hjälp av lokaliseringsstöd, konstaterar Om statens medverkan UU flyttning av visst verkstadsföretagfrån UU Från kommunalf håll går man ännu längre och säger sig se ett mönster iregeringens handlande - eft negativt mönster för del. Jag noterar att säger aft regeringen är bereddatf pröva def material som framlagts. Def är ett tungt vägande material - detvill jag påstå. ser inte den här åtgärden främst som enflyttning utan som en indusfriexpansion. Men ännu har vi inte fått besked omvilka nya jobb som skulle skapas genom denna åtgärd. I sitt svar åberopade behovet av nyasysselsättningstillfällen i på grund av nedläggningen av varvet. Dåvill jag erinra om att varvsproposition föreslogs vissasysselsättningsskapande åtgärder för de varvsregioner som drabbas avnedläggningen. antog eft åtgärdsprogram, i vilket ingick ett särskiltanslag på 265 milj. kr. med benämningen Bidrag fill sysselsättningsåfgärderinom varvsregionerna. Jag tror emellerfid inte att någon riksdagsledamot menadeatt dessa pengar skulle användas för aft flytta över arbetslösheten fill någonannan region i landet. Med sysselsättningsskapande åtgärder måste man väl ändåavse något annat än atf flytta företag från en plats till en annan. Det skaparju inte nägra nya arbetsfillfällen. Om det är deffa anslag som använda för den aktuella flyttningen, anser jag att han vantolkarriksdagens beslut. Vi vet ju att av de fagra löftena om 400 000 nya jobb blevinfe mycket kvar. I stället försvann arbetsfillfällen i rask takt. Detproblemet kan man inte lösa genom aft flytta företag från en ort till en annan. Arbetslösheten avskaffas infe om den roterar mellan olikaorter och regioner. Jag tycker det är bra att ändå tonar ned taletom överhettning av arbetsmarknaden i . Skulle man nämligen anse attarbetsmarknaden där är överhettad, då har man infe särskilt stora anspråk påhetta. säger också att en sådan här satsning måste fåkonsekvenser på andra orter. Låt oss stanna vid den tankegången och titta påvad def är man håller på med. Vi vet exempelvis att sysselsättningsläget ärmycket svårt i Norrlandslänen, särskilt i . Vi vet också att vihåller på att få en Norrbotfenssifuation i en rad andra regioner: ,, , skogs- och träindustriområdena, järnbruksorferna osv. Menar då att man skall försöka lösa de härproblemen med flyttning av företag från andra regioner, där situationen möjligeninfe är lika katastrofal? Den jämna fördelningen mellan landets olika delar somherr Åsling talar om i sitt svar skulle då bestå i atf det blir lika besvärligti alla regioner. Det är nämligen den enda verkan en sådan politik får. Men detär väl en väldigt passiv hållning? Infe löser man den besvärliga situationen iBlekinge med att stimulera eft Linköpingsföretags flyttning dit, men man skaparmöjligen en besvärligare situafion i och . Jag tycker,herr talman, att defta är en maktlöshetens politik. Det är den passivasubventionspolifiken som träder fram i handläggningen av detta ärende. är enpolitik som infe är värd namnet regional- och sysselsättningspolitik. Vad som krävsär en polifik som ger nya arbetstillfällen, en målmedveten den regionalpolitik och sysselsättningspolitik. Jag måste säga aft herrar ochNils nu gör sig skyldiga fill samma enkla generalisering som har gettupphov till mycket beklagliga missförstånd i och en debatt som juinte gagnar något vettigt intresse eller på något sätt bidrar till aft klara ufbegreppen när det gäller regionalpolitiken. Debatten i grundar sig nämligen pä detmissförståndet aft man från industridepartementet skulle akfivt ha gått framfill företaget och sagt: Tag nu och flytta den här Linköpingsenheten fillSölvesborg så skall ni få så och sä mycket pengar! Den myten odlasi dag iLinköping, trots att man vet atf det är helt fel. Herrarna försöker litet grandaft odla samma myt här ! Det är orimligt atf tro atf man frånindustridepartementets sida skulle säga nej till företag som vill expandera sinverksamhet, som vill orientera om sina enheter för att nå större effektivitet,stärkt konkurrenskraft och därmed ökad trygghet i sysselsättningen ochförhoppningsvis också ökad sysselsättning. Det är ju själva det element som vihar att arbeta med för att få vårt svenska näringsliv konkurrenskraftigt. Attdet sedan i det här speciella fallet har blivit så aft def har drabbatLinköping, aft företaget gör vissa omdispositioner som drabbar en viss ort, defär naturligtvis beklagligt, men def är en del av den här processen, och den harinte industridepartementet varit inblandat i. Jag ber än en gång att ni allagör def klart för er och helst också för en bred opinion i , som ärmissledd i det här sammanhanget. Och det är en orimlighet aft vi skall gå in från statenssida för att fa ställning till en expansionsfråga som gäller ett enskiltföretag, i enheter som berörs av de här förändringarna. Det förutsätter ocksåny praxis; att samhället så att säga skulle sätta sig på företagsledningarnaoch i deras ställe gå in och diskutera lämpligheten av strukturförändringar.Jag tycker aft herrarna måste inse hur orimligt hela det här resonemanget är. talar om att ge det här en vidare aspekt omfagra löften och om 400 000 nya jobb - dvs. sysselsättningsutredningensbedömning av vad vi skulle behöva åstadkomma av nya jobb för aft skapalikartade förutsättningar i landets alla delar -, men han bör då notera vad vihar skrivit i budgetproposifionen under industridepartementets huvudtitel,där vi har gjort en utvärdering av vad som har hänt. Tillämpar man sammamåttenhet som sysselsättningsutredningen tillämpade ,återstår när def gäller strävandena för regional utjämning - dvs. att ge sammachans till jobb i som i t. ex. - aft skapa 225 000 nyajobb här i landet. Def skulle inte skada om man försökte höja nivån pädebatten, från det mest lokala perspektivet - där jag kan förstå aft det svidertill - och låta den få ett inslag av just solidaritet mellan olika landsdelar,och höja den i så måtto Om statens medverkan tdl flyttning av visst verkstadsföretagfrån tdl Om statens medverkan till flyttning av visst verkstadsföretagfrån tdl att manfrågar sig; Vad är det som stärker svenskt näringsliv? Är det aft låsa def ibeflnflig struktur, eller är det aft låta företagen själva försöka hitta denmaximala organisationen? Skall staten i så fall avhålla sig från aft medverkatill att främja den utvecklingen? Det är ju def frågan gäller. Herrarna ansertydligen att man skall avhålla sig frän att främja en utveckling av svensktnäringsliv, men jag delar inte den uppfattningen. 13 (): När det gäller solidariteten mellan olikalandsdelar tror jag inte aft vi har så delade meningar. Men vi främjar intesolidariteten och vi löser inte de problem som kan finnas i olika landsdelargenom atf flytta företag runt om i landet. Avsikten har aldrig varit atfanvända statliga pengar på def sättet, utan avsikten har .varit att skapanysysselsättning. Givetvis kan flyttningar av företag förekomma, men denhelt avgörande frågan är på vilket sätt dessa sker. De anställda vid defföretag vi här talar om och deras organisafioner - inkl. företagsledningen iLinköping - kände alls infe till frågan trots att den hade diskuterats imånader. Det är någonting som det finns anledning atf vara kritisk mot. Denfrågan förbigår med tystnad, och det kan jag i och för sig förstå.Här har det nämligen inte fungerat så som det borde ha gjorf. Vi ägnar oss infeåt vare sig generalisering eller mytbildning. Det är ingen myt aft man hartänkt sig att flytta företaget från fill . Jag vill återigen understryka att också jag inser att detär stort behov av att sysselsättning kommer fill stånd i -det är intedef som diskussionen handlar om. Skall man syssla med frågor av det här slaget,så måste det ske på ett anständigt sätt och infe så som def har skett i def härfallet. Jag upprepar frågan: Varför togs ingen kontakt medkommunledningen i eller med personalorganisationerna? Vidare frågadejag hur stora belopp i form av bidrag och hur stort stöd i övrigt som ställts iutsikt, men det vill inte svara pä. Han hänvisar fill att han haratf ta viss hänsyn till företaget. Def kan jag i och för sig fill nöds förstå.Men eftersom def här handlar om en offenfiig debatt, som har förts under såpass läng fid och olika uppgifter om beloppet har cirkulerat, vore det ändå braatf få något litet besked också på den punkten. Anf.14 (vpk): anser att vi gör oss skyldiga tillgeneraliseringar, skapar missförstånd och främjar en felaktig debatt iLinköpingsregionen. På det skall jag bara svara att industriministern genomvåra frågor nu har beretts ett alldeles ypperligt tillfälle att bringa klarheti def hela. Tyvärr tror jag emellertid inte att hans olika inlägg här i dagkommer att lugna opinionen i . Han har nämligen inte redovisat sådanaskäl för regeringens medverkan atf man kommer atf godta dem. Vi har heller infe beskyllt regeringen för att aktivt hagått in och stimulerat företaget att flytta. Jag har tvärtom sagt att den häråtgärden är ett uttryck för den passiva subventionspolitik som präglarregeringens handläggning av sysselsättningsfrågorna.Men verkningarna blir ju desamma oavsett om regeringen har tagit initiativeteller om regeringen har agerat på andra initiativ. Jag vill också påstå atf vi har sökt höja debatten överdet lokala planet, bl. a. genom att vi har efterlyst principerna förregeringens handlande i sådana här frågor. Jag kan inte se fallet Linköpingisolerat ifrån den politik regeringen bedriver i övrigt. En andemening i resonemang - även om hantonar ner def här med överhettning i regionen - är ändå att han har för sig atfLinköpingsregionen och är väl gynnade när det gällersysselsättningen. Men vi har redovisat aktuella sifferexempel här som visar aftså inte är fallet. Jag tycker också att det finns anledning för regeringen aftgöra klart för sig atf def har skett en allvarlig omställning beträffandesysselsättningen i . Vissa branscher och industriersom har utgjort ryggraden i sysselsättningen har avvecklats eller minskatkraftigt i betydelse. Då tänker jag infe bara på textilindustrin, som längevarit dominerande i , utan också andra, bl. a. inom mefallbranschenviktiga företag har avvecklats. Jag har redovisat några sifferexempel på det. Jag återkommer också till den fråga som vi så många gångerhar diskuterat, nödvändigheten av atf regeringen aktivt medverkar för att få enbättre balans i sysselsättningen i mellan de militärtbetingade arbetsuppgifterna och annan sysselsättning. Sedan vill jag också säga att solidariteten mellanregionerna inte kan bestå i aft man fördelar arbetslösheten, ufan den måste somett viktigt inslag ha att man skapar nya arbetstillfällen - särskilt på ortersom och andra, som har akuta sysselsättningsproblem. Men jag anserinte atf regeringens handläggning av den här frågan skapar några nyaarbetsfillfällen. Om statens medverkan UU flyttning av visst verkstadsföretagfrån till 4 § Föredrogs och hänvisadesMotionerna 1980/81:1948-1950 till näringsutskoftet 5 § Föredrogs och biföllsInterpellafionsframsfällningarna 1980/81:103 och 104 6 § Anmäldes och bordladesProposifionerna 1980/81:98om medelstillskotf till 1980/81:111 medförslag till besvärsregler vid allmän fastighetstaxering m. m. 7 §Meddelande om fråga Meddeladesatt följande fråga framställts 1980/81:296 av () till justifieministernom tidpunkten för förslag till åtgärder mot våldsutbud i videogram: Den inom justitiedepartementetupprättade promemorian Våldet i videogram m. m. - Förslag angåendelagstiftningsåtgärder (Ds Ju 1980:14) har remissbehandlats. Atf promemorianutarbetades mycket snabbt och att remisstiden har varit kort har motiverats avärendets brådskande natur. I förteckningen över kommande proposifioner finnsfrågan emellertid inte upptagen. Mof denna bakgrund ber jag aft fill justitieministern fäställa följande fråga: Avser regeringen att presentera förslag om åtgärder motvåldsutbud i videogram i sådan fid atf en lagstiftning kan träda i kraft frånden ? 8 § Kammaren åtskildes .