prot · G409147 · 1980-12-31 00:00:00 — Föreskriften om tredje mans upplysningsplikt tar främstsikte på sådana utomstående personer som har ekonomiska mellan-havanden medgäldenären, enligt propositionen exempelvis banker och försäkringsbolag.Utskottet konstaterar emellerfid att upplysningsskyldigheten härutöver kanomfatta även statliga och kommunala myndigheter, exempelvis försäkringskassoroch sociala myndigheter. Sekretesslagens regler om sekretess mellan myndigheterkommer alltså inte att gälla i dessa fall. Närdet gäller utmätningsförfarandet bygger utsökningsbalken bl. a. på tanken attkronofogdemyndighetens verksamhet för att söka efter utmätningsbar egendom istörre utsträckning än hitfills skall kunna genomföras "vidskrivbordet". Ett förverkligande av denna tanke kräver att kronofogdemyndighetenhar möjlighet att få uppgifter om gäldenärens tillgångar även på andra sätt änfrån gäldenären och tredje man, I första hand bör detta ske genom attkronofogdemyndigheten har möjlighet att i större utsträckning än nu utnyttjaADB i sin verksamhet och att få tillgång fill andra myndigheters register. Dettahar också förutsatts i propositionen. Där har emellerfid inte angivits hur enutvidgning av registerforskningen bör åstadkommas i praktiken. Utskottetkonstaterar för sin del att det nu pågår överläggningar mellan regeringen ochriksskatteverket om möjligheterna till ökad registeråtkomst förkronofogdemyndighetens vidkommande. Överläggningarna avser bl. a. det centralaskatteregistret, fill vilket kronofogdemyndigheten f. n. inte har tillgång.Utskottet understryker i betänkandet vikten av att dessa överläggningarslutförs snabbt och leder till ett resultat som förbättrar kronofogdemyndighetenseffektivitet. Enav de frågor som tilldragit sig mest uppmärksamhet under utskottets behandlingav ärendet är frågan huruvida och i vilken utsträckning kronofogdemyndighetenfår prioritera handläggningen av vissa ärenden framför andra. Frågan skall sesmot bakgrund av det starkt ökade antalet mål hos kronofogdemyndigheterna.Måltillströmningen har lett till att dessa myndigheter på sina håll fåttsvårigheter att handlägga enskilda mål inom föreskriven tid - - ochallmänna mål inom rimlig tid. För allmänna mål saknas f, n, bestämmelser omviss fidsfrist. Kronofogdemyndigheternassvårigheter i dessa hänseenden har belysts vid en av JO verkställd inspektionav en kronofogdemyndighet i , Inspektionen har resulterat ibl, a, en skrivelse från JO till riksdageti. 1 skrivelsen lägger JO framförslag fill en s, k, prioriteringsmodell för kronofogdemyndigheten. Även revisorer har uppmärksammat problemet ochlägger i ett förslag till fram synpunkter på hur problemet bör lösas, I propositionen angrips problemet så till vida att densärskilda tidsfristen för enskilda mål föreslås borttagen, I stället föreslåsen bestämmelse av innebörd att utmätning i enskilda mål skall ske så snart sommöjligt. Utskottet delar för sin del regeringens uppfattning, att man genom ensådan regel möjliggör en bättre samordning av handläggningen av enskilda ochallmänna mål. JO, revisorerna och flera kronofogdemyndigheter har emellertidpåpekat att man inte bör stanna vid denna förändring av lagstiftningen.Revisorerna anser att en skyndsamhetsregel bör införas även för allmänna mål.JO framlägger, som framgått, ett förslag till en prioriteringsmodell för kronofogdemyndigheterna. Utskottet anser, med huvudsaklig anslutning till vadrevisorerna anfört, att man även beträffande allmänna mål bör ställa krav på enskyndsam handläggning. Någon generell prioritering av enskilda mål föreallmänna mål, eller vice versa, bör inte förekomma. För undanröjande av alltveksamhet på denna punkt bör enligt utskottet lagtexten förtydligas, och ibetänkandet läggs fram ett förslag till lagändring. Utskottet framhåller härutöver att med den arbetssituationsom nu råder hos vissa kronofogdemyndigheter det är ofrånkomligt att en vissprioritering av åtgärder och insatser måste till, för att inte balanserna skallbli ohållbart stora. Utskottet har härvid diskuterat en rad olika lösningar. Utskottet har dock ansett att det inte kan komma i frågaatt eller annan myndighet genom uttalanden, som skulle framstå sombindande för kronofogdemyndigheterna, låser fast dessa vid en vissprioriteringsmodell. Resp. myndighets kännedom om omständigheterna i deenskilda fallen får i stället styra valet av prioriteringsmetod, inom ramen förutsökningsbalkens bestämmelser i övrigt. Utskottet framhåller attriksskatteverket i egenskap av tillsynsmyndighet härvidlag kan varakronofogdemyndigheterna behjälpligt med råd och synpunkter. Det är emellertid enligt utskottets mening ofrånkomligtatt vissa faktorer tillmäts större betydelse än andra vid den avvägningkronofogdemyndigheten måste göra. En sådan omständighet är fordringsbeloppetsstorlek, en annan att ett dröjsmål med utmätning skulle kunna bidra tilluppkomsten till eller på annat sätt främja ekonomisk brottslighet. Uppenbart äratt det i pressade lägen undantagsvis kan vara ändamålsenligt att i småmål istörre omfattning tillgripa telefonkontroller och registerslagning i första hand. Jag övergår så till att kommentera avsnittetÖkat hänsynstagande till gäldenärer och tredje man. I propositionen framläggs en del förslag som är ägnade attförbättra gäldenärernas och tredje mans ställning i exekutiva mål. Blandförslagen märks följande; En presumtion om samäganderätt för gäldenären ochsamboende make eller annan, som sammanbor med gäldenären underäktenskapsliknande förhållanden, föreslås införd. Handräckningsfrågorna regleras ingående. a. stärksgäldenärernas ställning i samband med verkställighet av avhysningsbeslut påflera sätt. Utskottet finner, i likhet med regeringen, att dennuvarande regleringen i fråga om skydd för tredje man vid utmätning av lös egendominte är tillfredsställande, främst av det skälet att de faktiskaegendomsförhållandena i ett äktenskap inte tillräckligt väl återspeglas ipresumtionen om gäldenärens äganderätt. Utskottet tillstyrker att de avregeringen framlagda förslagen, med ett undantag, bifalls av riksdagen.Undantaget avser just bestämmelsen i 4 kap.'.19§ utmätningsbalken om en samäganderåttspresumtion. Bestämmelsen tar sikte påden situationen att gäldenären varaktigt sammanbor anfingen med sin make, ellermed annan under äktenskapsliknande förhållanden. Vid utmätning av lös egendomsom de samboende har i sin gemensamma besittning skall de samboende i sådanafall anses vara samägare till den utmätta egendomen. Presumeras samäganderättfår endast gäldenärens andel i egendomen utmätas. Bestämmelsens utformning har krifiserats i flera mofioner.Inte heller utskottet har ansett bestämmelsen vara tillfredsställande.Utskottet erinrar om att den gällande presumtionen om gäldenärens äganderätt -som får anses vara hård gentemot den andre maken på det sättet att egendom somtillhör maken kan komma att utmätas för gäldenärens skuld - främst motiveratsmed att besittningsfrågan ofta är oklar och att makar, om bestämmelsen intefanns, lätt skulle kunna undandra egendom från utmätning genom att ändrabesittningsförhållandet mellan sig. Detta skäl har enligt utskottets meningfortfarande bärkraft. Även andra nackdelar vidlåder regeringsförslaget. a.torde bestämmelsen medföra att kronofogdemyndigheten blir tvungen att ta meregendom i anspråk för utmätning än tidigare, vilket medför ökade kostnader ochökad risk för realisationsförluster vid försäljningen, Utskottet anser för sin del, i likhet med motionärerna,att den nuvarande ordningen såvitt avser gifta samboende i princip bör behållas.Huvudregeln bör således vara att lös egendom som finns i samboende makarsgemensamma besittning presumeras tillhöra gäldenären. Vill gäldenärens makeeller annan freda egendomen från utmätning, krävs alltså att denne styrker sinrätt. Med hänsyn till att, som tidigare anförts, en sådanbestämmelse mindre väl återspeglar de fakfiska egendomsförhållandena i ettäkenskap, bör enligt utskottets mening beviskravet mjukas upp något omegendomen påstås vara samägd. Det skall då vara tillräckligt att det finnssannolika skäl för att makarna är samägare till egendomen. I praktiken kommer naturligtvis frågor att uppkomma om närkravet på sannolika skäl är uppfyllt. Utskottet ger i sitt betänkande vissaanvisningar om när så bör kunna anses vara fallet. Av tidsskäl avstår jag frånatt här citera vad utskottet säger på dessa sidor. I likhet med regeringen anser utskottet att bestämmelsen i4 kap. 19 § bör vara tillämplig även här gäldenären, utan att vara gift,varaktigt sammanbor med annan under äktenskapsliknande förhållanden. Jag skall ge någraavslutande synpunkter om utsökningsbalken. Somframgått av vad jag anfört inledningsvis innebär förslaget till utsökningsbalki organisatoriskt hänseende bl, a, att överexekutors uppgift i utsökningsmålöverflyttas på kronofogdemyndigheterna och att besvär över kronofogdemyndighetsbeslut skall föras i hovrätten. Överexekutorsinsti-tutionen avskaffas helt. Utskottethar anslutit sig fill förslaget i denna del. Under behandlingen av ärendet hardet till utskottet framförts farhågor om att kronofogdemyndigheten inte skullevara i stånd att klara av de nya arbetsuppgifterna somlagts på dessa myndigheter, framför allt när det gäller den exekutivaförsäljningen av fast egendom. Antalet sådana ärenden har som bekant ökatstarkt under senare fid. Det har under hand visat sig att den personal hosöverexekutorn som handlagt fastighetsförsäljningarna inte i erforderligutsträckning förklarat sig beredd att gå över fill kronofogdemyndigheten . Utskottetkonstaterar bl, a, att det är angeläget att man tar till vara kunnigheten ocherfarenheterna hos de tjänstemän som handhar överexe-kutorsgöromål. Utskottetutgår från att de pågående övervägandena inom om hur personalkan överflyttas slutförs i sådan tid att kronofogdemyndigheterna står rustadeatt ta itu med de nya arbetsuppgifterna redan från början. Jag skall säga några ord om handräckningslagen och även omföljdlagsfiftningen. Enligtutsökningslagen kan överexekutor i vissa fall förordna om handräckning, dvs.främst kvarstad, skingringsförbud, återställande av rubbad besittning ochvräkning. Närnu överexekutor avskaffas måste denna typ av ärenden handläggas av någon annanmyndighet. har olika förslag framlagts i frågan om i vilkenordning handräckningsmålen lämpligen bör handläggas. I proposifion 88 föreslås,som jag redan nämnt, att handräckningsärenden rörande återställande av rubbadbesittning och vräkning i fortsättningen skall handläggas av allmän domstol.Detsamma gäller i fråga om allt slags fullgörelsetalan i dispositiva mål sominte avser betalningsskyldighet. Bestämmelserna förs samman i en nyhandräckningslag. Utskottethar för sin del funnit att en sådan utvidgning av fillämpnings-området för detsummariska förfarandet är ändamålsenlig. Utskottet ställer sig bakom tanken påatt handräckningsmålen i fortsättningen skall handläggas av domstol.Alternativet hade väl närmast varit att föra dessa ärenden tillkronofogdemyndigheterna. Emellertid har handräckningsmålen sådana likheter medframför allt lagsökningsmålen att det framstår som naturligt att de handläggsav domstol. Även rättssäkerhetsskäl talar för en sådan lösning. Jag villframhålla att det kan bli aktuellt att överväga att sammanföra deolika summariska förfarandena till ett gemensamt förfarande. En utredning -rättegångsutredningen - funderar just nu bl, a, på detta. Handräckningslagenkan därför i viss mån sägas ha provisorisk karaktär, vilket också utskottetkonstaterar i sitt betänkande. Såtill sist vill jag säga några ord om följdlagstiftningen. Jag vill nämna attdet i ett stort antal lagar utanför det exekufiva området finns bestämmelsersom har anknytning fill utsökningslagen, I en del fall innebär reglerna attandra uppgifter än rent exekufiva lagts på de exekutiva myndigheterna.Sammanlagt rör det sig om ca 90 olika författningar. I propositionerna 85 och88 läggs med anledning av utsökningsbalkens och handråckningslagens fillkomstfram förslag fill ändringar av dessa författningar. Förslaget i proposition 84hår även föranlett ett motionsyrkande. Denna proposifion innehåller vidare ettförslag till promulgationslag till utsökningsbalken av vilken bl. a. framgåratt överexekutor skall finnas kvar övergångsvis även efter . Utskottethar, med några smärre undantag, inga invändningar mot de föreslagnaföljdändringarna. Det har ifrågasatts, särskilt från kronofogdehåll, omutsökningsreformen bör träda i kraft . Skälet härtillskulle vara att reformen innebär en genomgripande förändring avexekutionsväsendet och att det finns risk för att förberedelsearbetet intehinner slutföras på kronofogdenivå. Utskottetförstår att vissa problem övergångsvis kan uppkomma, särskilt förde störrekronofogdemyndigheterna. Svårigheterna bör enligt utskottets mening dock intebh så stora att ikraftträdandet bör uppskjutas på denna grund. Huvuddragen ilagstiftningen har varit kända . påbörjadeutbildningen av kronofogdarna . De i och för sigvikfiga ändringar av utsökningsbalken som utskottet föreslår är dock inte avden omfattningen att de minskar värdet av den information somkronofogdemyndigheterna redan erhållit. Utskottet har därför inte ansett attdet finns anledning att skjuta på ikraftträdandet. Kronofogdemyndigheternahar tillförts ett flertal mycket viktiga arbetsuppgifter, bl.a. i samband med den nya konkurslagsfiftningen. Med utsökningsbalken markeraspå nytt vilken betydelsefull ställning kronofogdemyndigheterna har i dagenssamhälle. För oss som är ledamöter av denna kammare finns det all anledning attmedverka till att arbetet inom kronofogdemyndigheterna får en bättre status ochatt myndigheterna som sådana filiförs moderna hjälpmedel. Jag yrkar bifall fill utskottets samtliga yrkanden i de trebetänkandena 23, 24 och 25. Under detta anförande övertog talmannen ledningenav kammarens förhandlingar, Jag får meddela att anslag nu uppsatts om dettasammanträdes fortsättning kl. 19,30 efter sedvanlig middagsrast. AnL 43 (): Efter den utförliga och grundliga redovisning av dettalagstiftningsärende som lagutskottets ordförande här har givit kan det för mig intefinnas stor anledning att ytterligare fördjupa mig i ärendet. Jag vill bara,herr talman, med några ord kommentera ett par frågor. Det är ju riktigt som det sades, att det är ovanligt attvi antar en ny lagbalk. Det är dessutom ovanligt att en lagstiftning av dennakaraktär ersätter en lag som i stort sett gäht . Och det arbetesom föregått dagens beslut om en ny utsökningsbalk har i sitt slutskede pågåtti något -det är också ovanligt. Det var lagberedningen som fick regeringensuppdrag att utarbeta en ny utsökninsslagstiftning och att föra samman de olikadelarna till en balk. Det arbetet pågick fill 1974, och det är i stort settlagberedningens sista betänkande som ligger till grund för regeringens förslagi den aktuella propositionen. Med det här vill jag endast understryka den grundlighetsom föregått denna lagändring. Det är naturligtvis med så mycket större glädjesom också jag från utskottets sida markerar den enighet som lagutskottet kommitfram till i detta lagstiftningsärende. Utgångspunkten har naturligtvis varitatt det måste vara av stort värde om en lagändring av det här slaget kanomfattas av ett enhälligt riksdagsutskott. Vi har lyckats åstadkomma det, ochjag vill gärna uttrycka den glädje som vi säkerligen ifrån de olika partiernassida känner över att ha kunnat manifestera ett bra samarbete. Det är väl riktigt, som ordföranden i utskottet ocksåsade, att de ändringar som vi gjort i vissa avseenden är viktiga ochbetydelsefulla men att det är regeringens proposition och lagberedningensutredningsarbete som i allt väsentligt ligger till grund för den nyautsökningsbalken. Det visar sig alltså att det även i stora ärenden går attresonera sig samman till enighet - även om man från början i relativt stor utsträckninghade delade meningar på flera punkter. Som framgår av betänkandet hade vi åttamotioner att behandla. Vi hade skrivelser ifrån revisorer ochskrivelser från JO och från flera berörda myndigheter. Allt detta kunde visedan arbeta samman till det enhälliga förslag som vi här lägger fram. Att det gäller en vikfig lagstiftning har lagutskottetsordförande understrukit. Jag vill bara precisera det med en uppgift som ocksåfinns med, nämligen att det enligt de senast tillgängliga siffrorna under år1978 inkom till kronofogdemyndigheterna drygt 2 miljoner mål, varav 1,7miljoner var s. k. allmänna mål, dvs. gällde skatter och motsvarande, och attden sammanlagda summa som det rörde sig om uppgick till runt 4 miljarderkronor. Utmärkande för det nya förslaget till utsökningsbalk äratt de exekutiva myndigheterna skall få mer effektiva medel till förfogande isin verksamhet. ger den nya lagen också uttryck för erforderligthänsynstagande till den som berörs av en exekutiv åtgärd. Enligt mittförmenande och min bedömning utgör förslaget i stort sett en lämplig avvägningmellan olika rättssäkerhetsintressen. Jag vill bara, herr talman, något beröra en avde motioner som och jag lagt fram och som utgör en viktig deli utskottets arbete. Det äregentligen tre avsnitt som har samlat vår uppmärksamhet: samägandepresumtionen,hembesöksfrågorna och prioriteringsfrågorna. När det gäller samägandepresumtionengav ordföranden en så utförlig redovisning att jag bara tänkte med några ordberöra den andra frågan, som jag har förstått är en mycket viktighandläggningsfråga inom kronofogdemyndigheterna, nämligen frågan om hurhembesöken i fortsättningen skall hanteras. Vi menar att även om förrättningar i bostaden inte fårvara något självändamål, så är det dock viktigt att fältverksamheten genomhembesök även i fortsättningen skall vara en accepterad metod i den exekutivaverksamheten. Det skulle komma att bli närmast förödande, menar vi, förindrivningsresultatet - och också för den allmänna betalningsmoralen -om hembesök inte skulle få förekomma. Jag vill som komplettering till utskottsordförandensredovisning citera följande ur lagutskottets betänkande; "i Stock holm har inför utskottet hävdat bl, a. att en ordning som innebär att bostadsförrättningar endast ifrågakommer sedan andra utvägar miss lyckats skulle komma att gynna gäldenärer som sett till att deras tillgångar inte finns registrerade samt missgynna löntagare och pensionärer, som lättare kan bli föremål för löneexekution. Systemet skulle härigenom enligt denna myndighet lätt kunna ge incitament till ökad ekonomisk brottslighet. Utskottet anser för sin del att dessa farhågor inte är ogrundade. Samtidigtvill utskottet framhålla att behovet av denna typ av förrättningar torde variera från distrikt till distrikt och antagligen vara störst i storstadsdistrikten.Den eftersträvade effekten med ett utsättande av en bostadsförrättning bör enligt utskottets mening vidare i allmänhet lika väl kunna uppnås genom att gäldenären underrättas om att kronofogdemyndigheten avser att komplet tera utredningen i ärendet genom ett besök i gäldenärens bostad." Vi har velat stryka under detta, så att det inte ifortsättningen skall råda någon tvekan om hur man från lagutskottets sida - ochdärmed också från sida - ser på den fortsatta verksamheten. Ytterligare en viktig fråga gäller prioriteringen av demål som kommer till kronofogdemyndigheten. ordförande harklargjort de olika frågorna och bedömt dem. Jag kan för min del helt ställa migbakom denna bedömning, men jag vill gärna ytterligare stryka under ett parsynpunkter. Utslagsgivande för prioriteringen bör varakronofogdemyndigheternas egen kännedom om de särskilda omständigheterna i deenskilda fallen. Dessa omständigheter skall alltså vara utslagsgivande för ivilken ordning målen skall handläggas. En fastlåsning avkronofogdemyndigheterna vid en viss prioriteringsmodell avvisas alltså avutskottet. Även om det är ofrånkomligt att fordringsbeloppens storleki viss mån kan påverka prioriteringen, så understryker utskottet att det inormala fall inte bör göras någon skillnad i handläggningshänseende mellan målmed stora fordringsbelopp och mål med små fordringsbelopp. Likaså menarutskottet att det inte bör vara någon skillnad när det gäller att ta sig anenskilda eller allmänna mål. Slutligen vill jag gärna understryka - som också LennartAndersson gjorde - att utskottet menar att en faktor som måste fillmätasbetydelse i prioriteringssammanhang är om ett dröjsmål med indrivning skullekunna bidra till uppkomsten av - eller på annat sätt främja - ekonomiskbrottslighet. Det är alltså med tillfredsställelse som vifrån utskottets sida har bearbetat denna omfattande materia och på detta sättnu kommit fram till ett enhälligt förslag - med tillstyrkan av propositionen iallt väsentligt, men med de icke negligerbara ändringar som lagutskottet hargjort. Det är vår förhoppning att vi genom lagstiftningsarbetet och tillkomstenav den här balken skall kunna ge kronofogdemyndigheten det instrument sommyndigheten behöver för att kunna fylla sin viktiga funktion på ett sätt somär till gagn för vårt samhälle, inte minst i de fider som vi nu lever i. Med detta ber jag att få instämma i utskottsordförandensyrkande om bifall till utskottets hemställan. Utskottets hemställan bifölls, 1980/81:24om följdlagstiftning fill utsökningsbalken (prop, 1980/81:84 delvis) 1980/81:25 om handräckningslag m, m. (prop,1980/81:88) 1980/81:27 om ändring i lagen (1927:85) om dödande av förkommenhandling (prop,1980/81:172 och prop, 1980/81:84 delvis) Vad utskottet hemställt bifölls. betänkande 1980/81:39 om DNA-teknik, AnL 44BLENDA LITTMARCK (m): Det är kanske synd att herrar inte är här just nu - jag hade tänkt börja med att säga attderas motion är en mycket angelägen motion. Vi måste ständigt påminna oss hur viktigt det är attutvecklingen av hybrid-DNA-forskningen och tekniken på detta område intehindras, eftersom just den tekniken i sig har så stora löften för framtiden, bl,a, när det gäller att bota och lindra svåra sjukdomar. Utvecklingen får heller inte hindras så att kommerpå efterkälken internafionellt sett. kan man faktiskt ha fog för enundran, om inte tåget redan har gått, detta trots att vi har forskare som kanhävda sig väl i konkurrensen. Utskottets ledamöter är naturligtvis fulltmedvetna om detta. Men pågår arbeten med att förenkla det här - bl.a. inom arbetarskyddsstyrelsen,som har huvudansvaret. arbetar man för att förenkla föreskrifterna förförhandsprövningen. Delegationen för hybrid-DNA-frågor har också beslutat attde nya amerikanska normerna t, v, skall vara vägledande för delegationens riskklassificering.Det är en betydande uppmjukning av de föreskrifter som har funnits fidigare.Utskottet anser därför att det inte längre med fog kan hävdas att man ställeralltför höga krav i vårt land. Jag är, herr talman, fullt medveten om att det fortfarandefinns osynliga hinder kvar. arbetar två utredningar på det här området, menför att inte detta skall verka fördröjande har utskottet särskilt påpekat attdet arbetet inte får hindra att regeringen följer frågan och vidtar de åtgärdersom forskning och vunna erfarenheter föranleder, oberoende av att utredningarnakanske tar fid. Jag yrkarbifall till utskottets hemställan. AnL 45OLLE (): Låt mig först tacka utskottets talesman fördet svar på min mofion .som jag redan fått. Men man blir som riksdagsman litetkonfunderad när man läser att utskottet avstyrkt den här motionen. Skulle manha nöjt sig med att läsa klämmen är ju det fullt riktigt. Men jag har försöktatt också läsa texten och kommer då egentligen fram fill att utskottet villdetsamma som vi mofionärer. Man vill få fart på lagstiftningen, och man vill fåregeringen att börja agera och fullfölja det beslut som fattade redan1979, Även om årets dechargedebatt är överstånden tror jag att det vore idé attvi tittade på hur socialministern har förhalat den här frågan. Om detberor på Kungsholmscenterns reservationer i olika instanser vet jag inte, menatt det är någonting som hindrat att verkställa beslutär klart.