prot · G40934 · 1980-12-31 00:00:00 — har rättssäkerhetsfrågan rört sig kring detförhållandet att alla i förväg måste veta om vilka konsekvenser iskattehänseende som en handling för med sig, oberoende av om handlingen är envanlig affärshandling eller ett försök av vederbörande att undkomma sin del avskattebördan. Intrycket blir att man till varje pris måste skydda dem som lekerså långt ut som möjligt i lagstiftningens utkant, medan ingen talar omrättssäkerhet för alla de lojala skattebetalare som får betala/or stor del avde gemensamma utgifterna på grund av andras juridiska kunnighet och fiffigapåhitt. För mig är det en lika stor rättssäkerhetsfråga att de lojala skyddassom att de olojala får vara litet mindre säkra på framgång för allahopkonstruerade juridiska uppslag och rättshandlingar. Låt mig deklarera att jag inte har någonöverdriven tro på att en generalklausul löser alla skatteflyktsproblem. Denskall ses som en liten del Lag mot skatteflykt, m. m. Lag mot skatteflykt, m. m. av denstora arsenal vi behöver för att komma åt den stora skattesmitning somförsiggår legalt såväl som illegalt och som det kommer att ta ochmycket mödosamt arbete att få bukt med. Jag ber också, herr talman, att få yrka bifall till delagförslag som föreligger enligt reservation 4. Under detta anförande hadeledningen av kammarens förhandlingar övertagits av andre vicetalmannen. 29TOMMY (vpk): Av allt ståhej från regeringen angåendekrafttag mot skatteflykten "bidde det en tummetott". Ungefär så kanman väl karakterisera det förslag till lag mot skatteflykt som regeringen lagtfram. I förklaringar efter 1976 har borgerligaregeringar utlovat att en lag mot skatteflykt skall införas, och varje gångetår har det konstaterats att någon sådan lag inte kommit till stånd. Argumentenför att inte lägga fram ett förslag har varit enahanda varje gång. Så får den nye budgetministern att lägga fram ett nästan totalt urvattnat förslag till lag motskatteflykt. Trycket och opinionen har tvingat regeringen att lägga fram någotför att i någon mån tysta den stora allmänhetens krav på rättvisa. Men någonrättvisa kommer inte att uppnås med den nya lagen. Inte heller kommerskatteflykten att stävjas annat än i vissa mindre fall. De stora skattesmitarnakommer att fortsätta som förut, men med lagstiftningen i ryggen.Propositionen till skatteflyktslag har dessutom fått en utformning som gör dentill ett utmärkt uppslagsverk om hur lagen skall kringgås. Skatteplanerare ochandra som organiserar transaktioner för att klienter skall undgå så mycketskatt som möjligt behöver bara studera regeringspropositionen för att veta hurde skall bära sig åt. Den omfattande skatteflykten kommer inte, som jag ser det,att stävjas i nämnvärd omfattning med regeringens förslag. De redanprivilegierade -personer med höga inkomster - kommer att fortsätta att anlitas. k. skatteplanerare och andra mer eller mindre samhällsnyttiga experter föratt flykta från sina åligganden. De som fortsätter med skatteflyktandetärde somhar råd med dessa ekonomiska rådgivare. De ges genom regeringens förslagmöjlighet att fortsätta att tära på solidariteten. De ges möjlighet attfortsätta sin skattesmitning, allt i namn av att rättssäkerheten inte fåräventyras. Dessa personer vilkas rättssäkerhet skulle hotas genom en verkliglag om skatteflykt är allt annat än skira, rena oskulder. Det är känt att många tiotal miljarder undanhållsbeskattning genom s. k. svarta affärer. En stor del därav utgörs av skattefusk,och ytterligare miljarder undanhålls genom mer eller mindre lagligaskatteflyktstransaktioner. som kommunalskatter och indirekta skatter harökat bördorna för de stora grupperna i samhället med normala eller lågainkomster av arbete, som låginkomsttagarna, pensionärerna ochbarnfamiljerna drabbas av regeringens svångremspolifik, med attdessa sämst ställda grupper i samhället sätts åt, har skatteflyktandet ökat ochskattemoralen i de högre inkomstskikten minskat. har regeringen lagtfram ett förslag som innebär fortsatt skatteflykt! ordets rätta bemärkelse. Skattesystemet måste enligt vpk;s mening vara avrättvisande och utjämnande karaktär. Detta har åsidosatts bl. a. genomskatteflykt. Det är ansvaret mot samhälleliga gemensamma nyttigheter som sviksgenom olika former av skatteundandraganden. Under en rad av år har vänsterparfiet kommunisterna restkraven på en generalklausul mot skatteflykt. Som vi ser det måste en sådanklausul utformas så att även ännu ej upptäckta luckor i lagstiftningen täppsfill - den samhälleliga utvecklingen kommer att medföra andra bedömningar, ochäven dessa skall genom en generalklausul automafiskt anses tilltäppta.Klausulen bör därför vara så allmänt hållen att dessa ambitioner uppnås ochinte begränsas genom att man på ett knapphändigt sätt behandlar tillämpningsområdetoch dithörande problem eller uttalar att den skall bedömas enligtspeciallagstiftningens grunder. Det förslag som en expertgrupp inomföretagsskatteberedningen lade fram 1975 har av regeringen beskurits ochförsetts med så många inskränkningar att klausulens prakfiska betydelse tordekomma att bli ytterst liten. Låt mig citera vad en av remissinstanserna sägerangående departementspromemorians förslag, som ligger till grund förregeringens förslag till lag mot skatteflykt: "Genom att begränsa tillämpningen av klausulen tillde egentliga kringgåendefallen har emellertid bestämmelsen till sitt innehållblivit så urvattnad, att den med hänsyn till utformningen i övrigt torde kommaatt tillämpas endast undantagsvis. Från effektivitetssynpunkt är fördelarna meden på detta sätt utformad klausul så obetydliga att de ej uppväger nackdelarna.Begränsningen torde ej heller innebära att förutsebarheten blir så mycketstörre, eftersom det i prakfiken torde bli svårt att avgöra om en transaktionär att hänföra till de egentliga kringgåendefallen. Hovrätten avstyrker därförden i promemorian föreslagna utformningen av generalklausulen och ansluter sigfill expertgruppens ställningstagande att skatteflyktsklausulen bör görastillämplig även på andra former av skatteflykt än de egentligakringgåendefallen." Det var som tyckte detta omdepartementspromemorian. Det kan tilläggas att två andra remissinstanser medrättstillämpande uppgifter, kammarrätterna i och , anser attden föreslagna lagsfiftningen starkt begränsar klausulens räckvidd. Nog sagt omdetta. Tillgänglig statisfik och beräkningar visar attundandragande av skatt är en företeelse som har fått allt större betydelse ursåväl statsfinansiell som fördelningspolitisk synvinkel. I sin enklaste formsker det genom direkt skattefusk. I sin "elegantaste" form sker detmed hjälp av ekonomisk och juridisk expertis och med begagnande av formelltkorrekta avtal och rättshandlingar, vilkas enda syfte är att beredaskatteförmåner som aldrig 3 protokoll 1980/81:34-35 Lag mot skatteflykt, m. m. Lagmot skatteflykt, m. m. Hittillsvarandelagstiftning har varit ineffektiv och har inte förmått att förutseutvecklingen. I många fall har skattedomstolarna inte heller ansett sig kunnaangripa problemet. Härigenom undandras statskassan stora belopp,som stora obeskattade förmögenheter byggs upp. De som får betala är devanliga skattebetalarna, lönarbetarna, som inte har motsvarande möjligheter. Iett system som är som ett såll när det gäller höginkomsttagare har lönarbetarnakommit att utgöra ryggraden i fråga om inbetalning av skatt till statskassan. Detsamlade grepp på problemet som expertgruppen lade fram har borgarregeringenalltså inte velat få fill stånd, och det är väl känt att det är somhar bromsat. Helst hade naturligtvis dessa sett att någon lag över huvud tagetinte hade kommit fill stånd. Ipropositionen sägs att "helt vanliga och normala transaktioner" inteskall beröras av klausulen, utan tillämpningen skall begränsas till "defall då mer eller mindre invecklade transaktioner har företagits". Merkonkret än så är inte propositionen, och det måste vara en grundläggande bristatt en lagsfiftning - där rättssäkerheten framhålls i fid och otid - bygger påså luddiga och innehållslösa uttalanden. Det finns anledning att misstänka inte ansett det vara mödan värt att närmare gå in på de skilda sammanhangdär klausulen behövs, eftersom avsikten tydligen inte är att lagen skall ägatillämpning. Klausulenstillämpningsområde har beskurits fill att i huvudsak gälla inkomst- ochförmögenhetsbeskattningen. Även i den socialdemokratiska reservafionen föreslåsett sådant begränsat tillämpningsområde. Vpk menar att det inte anförs någraegentliga skäl, vare sig av regeringen eller av utskottet, till att engenerellt tillämplig lagstiftning inte genomförs. Manmåste undvika att hamna i den situationen att förfaranden som inte godtas vidden direkta beskattningen godkänns vid den indirekta beskattningen. Argumentetatt det inte är möjligt att erhålla förhandsbesked vid den indirektabeskattningen faller på att de skatter och avgifter det är fråga om vid denindirekta beskattningen inte är av samma invecklade natur som vid den direktabeskattningen och att förhandsbesked där därför inte är nödvändigt. Närdet gäller förutsättningarna för tillämpningen av klausulen är expertgruppensoch vpk:s förslag mera precisa och angriper skatteflyktspro-blemafiken meradirekt. Den modifiering av expertgruppens förslag som regeringen genomfört när"skatteförmån" ändrats till "icke oväsentlig skatteförmån"- det har även socialdemokraterna accepterat - innebär att det måste grovaförsyndelser till. En sådan svaghet kan i sig skapa luckor i lagen. Dessutomkommer en kombination av s. k. "oväsentliga skatteförmåner" attkunna undantas från klausulens fillämpning. Ocksåför den fiskala sidan måste det vara ett intresse att klausulen blir tillämpligpå en ensam företeelse i sig, oavsett om denna är väsentlig eller inte. Vpkser inga som helst skäl till att tidsbegränsa den nu äntligen tillkomna lagenrnot skatteflykt. Det finns inga skäl att låta lagen gälla endast begränsad Orsaken till att regeringen föreslår det ärnaturligtvis att det då är lättare att avskaffa densamma om den till äventyrsskulle komma att få någon egentlig verkan. Det kan endast vara det som är regeringensoch utskottsmajoritetens skäl till att tidsbegränsa lagen. Vi menar att det inte finns skäl att medge anstånd medinbetalning av skatt enbart på grund av lagen mot skatteflykt. Omspeciallagstiftningen i det berörda fallet anger att anstånd inte skall medgeskan det inte vara rimligt att vid samma eller liknande handling medge anståndbara därför att skatten påförts med stöd av lagen mot skatteflykt. Inte heller finns det anledning att se mellan fingrarnanär åtgärder vidtagits i skatteflyktande syfte och därför medge anstånd medinbetalning av skatt. Därigenom riskerar samhället att på grund av en senarekonkurs eller annan åtgärd inte få in de medel som det rätteligen skulle ha.Det finns inte heller skäl att medge skatteflyktare något slags skattekredit,som regeringsförslaget innebär. De grupper som skatteflyktathar redan smitit undan med mer än tillräckligt med medel. De skall inte nuockså inom ramen för skatteflyktsklausulen ges kreditmöjligheter. Vpk anser att det inte heller finns anledning att frångåden normala instansordningen. Därför vill vi att taxeringsnämnden skall varaden första instans som kan komma i fråga när det gäller att fillämpa klausulen.Regeringens förslag att skattechefen skall göra framställning till länsrätteninnebär sannolikt att skatteflykt i en mängd fall inte kommer att stävjas ellerbeivras. I taxeringsnämnderna finns dessutom representanter för folket i formav nämndemän, och det bör ligga i det allmännas intresse att frågan väcks redani den instansen. Vpk har ställt sig positivt till en utvärdering av lagen,men den bör inte vara inriktad på att försämra utan i stället på att skärpalagen. Framför allt måste utvärderingen ha detta syfte då det gällerregeringens förslag till lag. Den socialdemokratiska reservationen 2 tar uppbrottsförebyggande rådets förslag fill lagstiftning mot den internationellaskatteflykten. Vpk delar BRÅ:s uppfattning att det är nödvändigt med en sådanlagstiftning, och vi ställer oss därför bakom den reservationen Hksom ocksåbakom reservafionen beträffande skärpt kontroll vid utfärdande av B-skattesedlar. Slutligen skall jag helt kort beröra frågan om påföljdenvid skatteflykt. Vi är medvetna om problemet när det gäller att påföra någonform av skattefillägg för vidtagna skatteflyktsåtgärder. Men det är angelägetatt någon form av bestraffning åsätts den som bryter mot lagen och försöker attskatteflykta. Annars riskerar lagen att inte få någon annan funkfion än atträtta till medvetna och eventuellt också omedvetna försök till skatteflykt. Detkommer inte att kosta den skatteflyktande något utöver den skatt han rätteligenskulle ha betalt, och detta om transaktionerna blir upptäckta. Risken i sambandmed dessa transaktioner är alltså lika med noll, och någon påföljd riskerar denskatteflyktande inte heller i och med lagen mot skatteflykt. En högre avgiftsprocent bör införas för mer Lag mot skatteflykt, m. m. Lag mot skatteflykt, m. m. uppenbarafall av skatteflykt eller då omständigheterna i övrigt anses allvarliga. Även iden utvärdering som föreslås bör frågan om införande av mer ingripande påföljdän restavgift väckas. Jag yrkar bifall till motion 59. 30 (): Som alla vet har skatteundandragandet i vårtland nått en mycket stor omfattning. Det talas om att perår eller mer undanhålls beskattning. Det fifflas med bostadsbidrag,traktamenten, arbetsgivaravgifter, svarta jobb och svarta lägenheter,luftfakturor, kvittolösa tjänster och mycket, mycket annat. Grunden till dethela är naturligtvis vårt orimligt höga skattetryck, vilket emellertid inteskall diskuteras här. Vi är alla eniga om att skattefusk i alla dess formerskall bekämpas. har regeringen ansett att skatteundandragandet har nåttsådana proportioner att den nuvarande lagstiftningen inte räcker till. Detförslag som har framförts innebär i huvudsak, som har redogjorts för,att man vid sidan av redan nu förbjudna skenavtal, även skall kunna stoppaolika slag av kringgåendetransaktioner. Frågan om en sådan här generalklausul är inte ny. Redan ibörjan av arbetade en kommitté med problemet, men den ansåg inte attdet gick att utforma en generell lag mot skatteflykt som var både effektiv ochdessutom tillgodosåg rimliga krav på rättssäkerhet. Att det , som kritiserar, har tagit långtid är kanske inte så märkligt. Kravet på rättssäkerhet är ju och måste vara enoerhört viktig sak i en rättssi:at. kunde man inte lösa frågan,och därför är det kanske inte så konstigt att det har tagit litet tid . Motbakgrund av kritik i detta fall kan man förmoda att han t. o. m.hyser en viss sympati för LO:s remissyttrande, som gick ut på en retroaktivlagsfiftning. I rättvisans namn skall medges att LO:s yttrande avgavs innanlagen mot retroaktiv lagstiftning trädde i kraft sedan.Likväl ter sig kravet på retroaktivitet märkligt. Det är ingen hemlighet att vi från moderat håll har varitbetänksamma just med tanke på rättssäkerheten. Regeringsförslaget haremellertid kringgärdats med en hel del säkerhetsspärrar som, tillsammans meddet faktum att lagrådets fyra höga jurister biträder lagförslaget, gör att viställer upp bakom en generalklausul. De flesta remissinstanser är ocksåpositiva. k. säkerhetsspärrarna kan märkas: Lagstiftningenhar tidsbegränsats till och är alltså en försökslagstiftning. Justitiekanslernkommer att enligt erhållet uppdrag hålla sin vakande hand över lagstiftningenstillämpning och yttra sig däröver. Lagenkompletteras med en utökad möjlighet att få förhandsbesked -och det tycker jagär mycket viktigt. De lokalataxeringsorganen kan inte tillämpa det nya förslaget, utan länsrätten är förstainstans. Lagen utgörinte någon särskild grund för skattefillägg och utvidgar heller inte områdetför straff. Generalklausulenskall tillämpas endast om den ger vederbörande en inte oväsentlig skatteförmånsom också skall ha utgjort det avgörande skälet för valet av förfarande. Härhar en modifiering skett i jämförelse med expertgruppens förslag. Anstånd skallalltid kunna medges med inbetalning av skatt som påförts med stöd av klausulen. I lagförslagetom skatteflykt finns också den reservationen att om taxering i enlighet medklausulen skulle leda till ett oskäligt resultat, så bör en jämkning ske ochtaxeringen ändras så att beloppet blir skäligt. Vidare får man naturligtvis förutsätta att regeringenuppmärksamt följer utvecklingen och rättar till de tänkbara olägenheter som kanuppstå vid exempelvis eftertaxering, om förhandsbeskeden kommer att ta för långtid eller om den enskilde belastas med höga kostnader vid försvar mot obefogadeingrepp från taxeringsmyndigheternas sida. Här har ju också, som jag tidigareredogjort för, justifiekanslern en övervakande funkfion. Jag går över fill att behandla demotioner.som lämnats med anledning av propositionen. I motion 58 av krävs att man jämväl skallkunna tillskapa en omvänd generalklausul, till fördel alltså för den enskilde. Tanken är onekligen sympatisk, men utskottet har funnitatt den praktiska tillämpningen medför oöverskådliga svårigheter och därföravstyrkt motionen. Utskottet har också avstyrkt vpk-motionerna 59 och 1865.Vpk kräver en långt mer omfattande lagsfiftning så att fillämpningsområdetnästan skulle omfatta alla skatter och avgifter. Enligt min uppfattningkolliderar man i alltför hög grad med kraven på rättstryggheten. Att vpk intesärskilt mycket intresserar sig för rättstryggheten är enligt min uppfattninginte ägnat att förvåna. De socialdemokratiska mofionerna 1979/80:794 och1979/80:1590 har följts upp av reservationer från utskottets sjusocialdemokrater, och det har noggrant redogjort för. Uppriktigtsagt förstår jag inte riktigt varför man reserverat sig. Texten ireservationerna ger visserligen sken av en friare tolkning än propositionen,men när det gäller själva yrkandena förefaller mig skillnaderna ganskamarginella. I reservation nr 1 vill man sålunda ha rekvisitet"huvudsaklig fördel av rättshandlingen" i stället för rekvisitet"det avgörande skälet för förfarandet". Det är alltså ingen störreskillnad. Däremot accepterar man att expertgruppens förslag om attden skattskyldige genom sin transaktion beretts en "skatteförmån"ändras fill "en icke oväsentlig skatteförmån". Det skall alltså intebli tal om att belasta länsrätterna med bagatellfall, och det är naturligtvistacknämligt. I reservafion nr 2 vill man ha provisoriska regler motinternafionell skatteflykt, trots att brottsförebyggande rådets förslag omstopp för sådan verksamhet f. n. är föremål för remissbehandling. Lag mot skatteflykt, m. m. Lag mot skatteflykt, m. m. I den tredje reservationen kan man heller inte avvaktabudgetdepartementets prövning om förslaget till bättre kontroll och uppbörd avskatt och socialförsäkringsavgifter hos bl. a. entreprenörer. Reservation 4 slutligen följer upp reservationerna 1 och 2med erforderlig lagtext. Enligt min uppfattning hade det säkerligen gått att skrivaihop sig om ett enigt utskottsbetänkande, om bara viljan funnits frånsocialdemokrafiskt håll. Det har emellertid inte varit möjligt och jag beklagardet. Självfallet hade det varit en fördel om en så känslig fråga som engeneralklausul mot skatteflyki: hade kunnat tas av en enig riksdag med undantagför vpk. Med det anförda yrkar jag bifall till utskottetshemställan och avslag på reservationerna och vpk:s yrkanden. 31ERIK (): sade att den främstaanledningen fill att skatteflykt förekommer i så stor utsträckning är detorimliga skattetrycket. Men de skatteflyktsåtgärder som vi avser attbegränsa utförs i regel av juridiska personer, och juridiska personer har i dagpraktiskt taget samma skattetryck som de alltid har haft. Jag tror att vare sigman har en 50- eller 60-procentig skatt ärdet rätt lockande att undgå den, omman kan göra det. Därför tror jag inte att det är helt riktigt att säga att viinte hade någon skatteflykt då vi hade ett något lägre totalt skattetryckän det vi har . Sedan vill jag svara på frågan om jag är för retroakfivlagstiftning. Mitt svar är naturligtvis nej. Jag har aldrig pläderat för någonretroaktiv lagstiftning och har aldrig haft några sympatier för en sådan. redogjorde för motiveringartill att de kan acceptera en sådan här lagstiftning. Att de kan detskulle helt enkelt bero på att det förslag som föreligger är bättre äntidigare förslag, att det inte utgör något hot mot rättssäkerheten osv. - KnutWachtmeister räknade upp en del olika saker. Han nämnde bl. a. den utökaderätten till förhandsbesked, men jag ber att få påpeka att rätt tillförhandsbesked allfid har funnits med - man har alltid tänkt sig att, denrätten skulle finnas. Att tillämpningen av lagen skall ligga i andra instans, ilänsrätten, har det inte heller tidigare rått delade meningar om.Skattefillägget har heller aldrig varit någon stor fråga. Jag har svårt för atttro att det som nu anför är det avgörande skälet till derasomsvängning, utan skälet måste vara något annat. Jag tror att jag har fog föratt säga att uppskovet med den här lagen inte har berott på kampen förrättssäkerheten utan på att först nu har getv, med sig. sade att om viljan hade funnits frånsocialdemokratiskt håll hade det nog gått att nå en uppgörelse. Det tvivlarjag mycket starkt på. Den viljan har nämligen alltid funnits. Om det bara ärfråga om en sådan liten ändring i förhållande till vårt ursprungliga förslagsom påstår, då förstår jag inte varför det behövde ta treoch att få fram det nu föreliggande förslaget. Vi borde ha kunnatnå en uppgörelse - den saken är klar. Mot bakgrund av hur svårt detär att numera nå uppgörelser i bagatellärenden i utskottet tror jag inte attdet är socialdemokraterna som förhindrat en uppgörelse kring skatteflyktsparagrafen.Att vi inte vill vänta på regeringens förslag i fråga om den internationellaskatteflykten och i fråga om andra åtgärder beror helt enkelt på att vi troratt det finns en broms inom regeringen, som till varje pris försöker dra ut påtiden . Det är därför vi redan nu vill ha fram dessabestämmelser. Närdet gäller lagtexten anser vi att den lagtext som reservanterna föreslår gerdomstolarna friare möjligheter att bedöma de här frågorna. Även om jag ocksåmedger att det ytligt sett kan röra sig om små skillnader i lagtexten, tror jagatt det är ganska djupgående skillnader när det gäller skattedomstolarnasmöjligheter att se på de här frågorna. Det är stor skillnad i fråga om hur passinsnörda domstolarna blir i regler - när de törs använda den här paragrafen Lagmot skatteflykt, m. m. 32 (vpk): sade inledningsvis att skenavtal ochskenrättshandlingar inte var svåra att klara av. Men det är fakfiskt så attKnut och regeringen, som nämner samma sak i propositionen,härvidlag har fel. Det är nämligen svårt att påvisa just skenrättshandlingaroch skenavtal. Därför kommer sådana naturligtvis att ställa till problem ocksåvid fillämpningen av den här lagstiftningen. Sedanmenade att vänsterparfiet kommunisterna inte är specielltintresserat av rättssäkerhet. Men talet om rättssäkerhet i det här fallet tyckshuvudsakligen vara ett argument för aft slippa få till stånd enlagstiftning som kan slå mot deras egna väljarmassor. När vi i vänsterparfietkommunisterna kräver eft avsevärt mer långtgående förslag när det gällerklausulens fillämplighet gör vi det naturiigtvis ufifrån vetskapen om att demänniskor som har det bra ställt, de som har höga inkomster, de som sysslar medskatteflykt och bedriver ett systematiskt skatteflyktande också har råd att taexperter fill hjälp. Vi menar att lagen måste ha den omfattningen aft allasådana här luckor täpps till. "Rättssäkerheten" innebär möjligen attde som bär de stora bördorna inte kommer att få dem lättade på grund av atthöginkomsttagare och andra fortfarande kommer att skatteflykta. Jagvill ställa några frågor till : Varför är inte regeringen ochutskottet beredda att låta skatteflyktsklausulen gälla exempelvisgåvobeskattningen och mervärdeskatten? Är det så att gåvobeskattningen främstdrabbar moderata väljargrupper?