prot · G409123 · 1980-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1980/81:123 Om åtgärder mot bedrägeri med studiemedel 1§ Svar på interpeilation 1980/81:128 om åtgärder mot bedrägeri med studiemedel har frågat mig vilka åtgärderjag avser att vidta för att förhindra fusk med studiemedel i samband medkorrespondensstudier. I interpellationen berörs ett konkret fall där en persongenom brottsliga handlingar utnyttjat det studiesociala systemet för egen . Det är svårt att helt förhindra att studiestöd beviljaspersoner som inte är berättigade till det. Önskvärdheten av en förbättradkontroll måste avvägas bl. a. mot rimliga krav på integritet från destuderandes sida och mot kravet på att studiestödet inom rimlig tid kommer destuderande till hända. Inom studiemedelssystemet har emellertid de senaste årenen rad åtgärder vidtagits som syftar till att förhindra att stöd utgåroberättigat. Jag vill särskilt nämna tvågångersutbetalningen av studiemedel ochdet uppdrag regeringen har givit centrala att utreda hur mangenom samköming av olika registeruppgifter kan förhindra att studiemedel utgårsamtidigt som utbildningsbidrag eller särskilt vuxenstudiestöd. Den form av studier - brevundervisning inom ramen förstatlig vuxenutbildning - som tas upp i interpellationen är svår attkontrollera i studiestödshänseende. Det går för det första inte att göra någonegentlig kontroll av att de studerande bedriver studier. F. n. ärförutsättningen för att få studiemedel att den studerande har sänt in tvåkursbrev och fått dem rättade. För det andra sker kunskapsredovisningen i enform som ger möjligheter för den som kan tänkas vilja fuska att genomföra dettautan större risk att bli upptäckt. Eftersom problemen i främsta rummet äravhängiga studieformen är det svårt att göra något åt dessa genom åtgärder påstudiemedelsområdet. a. mot den bakgrunden kan man ifrågasätta omstudiemedel över huvud taget skall utgå vid brevundervisning. diskuterar i jin reviderade långtidsbedörhning huruvida detär rimligt att behålla rätten till studiemedel för sådan undervisning. 7 protokoll 1980/81:122-123 Omåtgärder mot bedrägeri med studiemedel Nämnden avser att kommamed ett förslag i denna fråga i sin anslagsframställning för budgetåret1982/83. I avvaktan på ett sådant förslag, och på en analys av effekterna avinskränkningar i rätten till studiemedel vid korrespondensundervisning, avserjag inte att föreslå några ändringar i de nu gällande reglerna. Anf.2 (): Jag ber attfå tacka utbildningsministern för svaret. Bakgrundentill min interpeilation är att det i haravslöjats ett omfattande bedrägeri med studiemedel. En kvinna ,gift och med egna barn, har bedrivit korrespondensstudier. Honhar studerat på grundskole- och gymnasienivå. Hon har mestadels varitsjukskriven och uppburit sjukpenning. Kvinnanhar framgångsrikt bedrivit sina studier vid för Vuxna iNorrköping. Hon har, eftersom hon korrespondensstuderat, avlagt prov genom brevsvartill skolan. Kvinnanhar tagit kontakt med andra personer och uppmanat dem att börja läsa vid sammaläroanstalt som hon själv samt att söka studiebidrag och studielån. Hpn harsamtidigt berättat att de inte behövt inhämta några kunskaper eller i övrigtläsa eller avlägga prov för att fortsättningsvis få studiemedel. Kvinnan har istället sagt att de bekanta bara hade att lämna de utsända brevproven tillhenne. Hon har därefter själv fyllt i proven och skickat tillbaka dessa fillskolan. De nytillkomna eleverna har på så sätt fått goda betyg i engelska,svenska och många andra ämnen. De har sa mtidigt fått studielån ochstudiebidrag från . Kvinnan har betingat sig hälften avelevernas studiemedel i ersättning för sina tjänster. De hjälpta eleverna harinte behövt göra något annat än att kvittera ut sina studielån och studiebidragpå posten och lämna hälften av pengarna till kvinnan. Elevernaoch kvinnan har tillsammans fyllt i ansökningshandlingar tillstudiestödsnämnden. Dessa har genomgående varit felaktiga och osanna. Deverkliga inkomstförhållandena har nämligen inte angetts. Alla har därför fåttmycket höga lån och bidrag. Någon kontroll hos försäkringskassa ochskattemyndighet har inte skett från sida. Under omkring tvåår har lurats att betala ut mer än . tillLudvikagruppen, bestående av nio personer. Enligt uppgift har de inblandadeunder utredningen berättat att det varit löjeväckande lätt att lura fill sigpengarna. Detär tidigare känt att studiemedel betalas ut till intagna på anstalter, trotsatt de givetvis inte haft kostnader för vare sig mat eller bostäder och inteheller bedrivit studier, utan studiestödet har använts till att finansieranarkotikainköp. Utbildningsministernsäger i sitt svar att det är svårt att helt förhindra att studiestöd beviljaspersoner som inte är berättigade till det och att en förbättrad kontroll måstevägas mot rimliga krav på integritet från de studerandes sida och mot attstödet inom rimlig tid kommer de studerande till banda. Vidare säger utbildningsministern att korrespondensstudier är specielltsvåra att kontrollera. Jag vill instämma i utbildningsministerns ifrågasättandeav studiestöd till personer som bedriver brevstudier, i synnerhet på de orterdär det finns vuxenutbildning som motsvarar de studier som bedrivs perkorrespondens. Kan man inte finna rimliga kontrollmöjligheter i vad gällerberätfigande fill både studiestöd och erhållande av kompetensbevis för uppnåttstudieresultat, finner jag ingen anledning att behålla rätten till studiestödför korrespondensstudier. Jag vill fråga utbildningsministern om det inte i dessapenningknapphetens fider finns anledning att verkligen se till att studiestödetgår till dem som gör sig förtjänta av det. Om åtgärder mot bedrägeri med studiemedel 3 (): tar i sin interpeilation främst upp problemsom gäller korrespondensundervisning. Men man har konstaterat att även vid s.k. normala studier vid högskolor kan fusk förekomma. Det finns exempel på attstuderande skrivit in sig, lyft studiebidrag och därefter ganska omgåendeavbrutit studierna för att använda studiemedlen på ett oriktigt sätt. Det finnsexempel på att man har företagit inköp av narkotika och bedrivit en heltolaglig hantering med denna. En fråga har tagits upp i den del av landet som jag kommerfrån, nämligen län, om huruvida det är möjligt att betala ut dessabidrag med korta intervaller, exempelvis månatliga utbetalningar, i stället försom nu med relativt långa intervaller. Skall man gå in för en kort intervallmåste det enligt min uppfattning kombineras med någon typ av kontroll vid varjeutbetalningstillfälle, för att man på det sättet skall bli förvissad om attden som erhåller studiemedel verkligen bedriver studier. Denna kontroll betingar självfallet en viss kostnad attgenomföra, och den måste då vägas mot de fördelar man eventuellt kan nå genomatt man får en bättre kontroU. Min fråga är då: Är det möjligt attinom en snar framtid övergå till månatiiga utbetalningar, och kan det systemeti så fall kombineras med en kontroll vid varje utbetalningstillfälle? Vadskulle ett sådant system kosta att genomföra? 4Utbildningsministern : Herr talman! Självfallet skall manförsöka utforma ett system som detta så att allt missbruk om möjligt kanundvikas. Det är viktigt att komma ihåg att korrespondensundervisningtraditionellt har varit en studieform som gjort det möjligt för människor iglesbygd att bedriva studier. Och har många haft den här förmånen inte minst ledamöter av denna kammare. Jag tycker själv att det skulle varatråkigt om man helt skulle behöva avskaffa möjligheten för människor i glesbygdatt få hjälp att studera per korrespondens. Det kan hända att det finns andravägar att eliminera missbruket, och det måste ske genom en annan typ avkontrollåtgärder. prövar nu detta. Omreglerna för beräkning av bostadsbidrag, m. m. frågar om man kan ha kortare utbetalningsintervaller. CSNarbetar också med frågan om man kan göra månatliga utbetalningar. Det blirganska kostnadskrävande, om man skall förena det med intyg om att studiernaverkligen bedrivs. Vi har ju infört ett system med två utbetalningar iterminen. Vi är alltså inne på denna väg. Jagvill upprepa att det är viktigt att förebygga allt missbruk. är detviktigt att söka bevara ett system som gör det möjligt för människor i glesbygdoch kortutbildade att få del av möjligheter till högre utbildning. Anf.5 (): Jag sade ju i mitt inlägg att jag tycker att man när man har en utbyggdkommunal vuxenutbildning, med samma ämnen och samma möjligheter till studier,borde göra en avvägning om man skall bevilja studiemedel förkorrespondensstudier till personer som bor på orter där dessa studiemöjligheterfinns. Detär riktigt som utbildningsministern säger, att korrespondensstudier framförallt varit till för människor som bott geografiskt så fill att de haft svårtatt bedriva studier på annat sätt, och den möjligheten skall vi väl behålla fördem som behöver den. Men jag tycker att man borde göra en avvägning rnot de nyainsatser som vi har genomfört på utbildningsområdet. 2 § Svar påinterpeilation 1980/81:123 om reglerna för beräkning av bostadsbidrag, m. m. 1. om jag är beredd att låta detill lämnade uppgifterna om beräknad inkomst ligga till grundför beräkning av bostadsbidragen, 2. om jag delar uppfattningen atten slutlig avräkning av bidraget bör ske i samband med fastställandet avslutskattesedeln. Enligtnu gällande regler skall den taxerade inkomsten året före bidragsåret läggasfill grund för beräkning av bostadsbidragets storlek. Denna eftersläpning iinkomstprövningen innebär en viss nackdel. För att motverka detta förhållandekan beslut om bostadsbidrag grundas på en beräknad inkomst, om sökandensinkomster förväntas öka eller minska väsentligt. Regeringenhar vidtagit åtgärder för att så långt möjligt undvika att felaktigabostadsbidrag betalas ut och att hushållen i efterhand skall råka ut föråterkrav. Sålunda har fått i uppdrag att på datamediumtillhandahålla kommunerna uppgifter när den sjukpenninggrundande inkomsten(SGI) väsentligt överstiger den taxerade inkomsten. Uppgifterna kan användas avkommunen för utredning om omprövning av bostadsbidrag skall ske. Härigenom kanfelakfiga bostadsbidrag rättas redan under bidragsåret. Fråganom att lägga SGI till grund för beräkning av bostadsbidrag har prövats av flerautredningar, t. ex. familjepolitiska kommittén, boende- ochbostadsfinansieringsutredningarna, bostadsfilläggsgruppen samt nu senastsocialpolitiska samordningsutredningen. Av dessa har ingen förordat att SGIrenodlat läggs till grund för beräkning av bostadsbidrag, SGI mäter endastförvärvsinkomster - och inte ens alltid alla dessa inkomster. Inkomster avannat slag, t, ex, kapitalinkomster och inkomst av fastighet beaktas över huvudtaget inte. Inte heller pension räknas in i SGI. Därigenom försvårassamordningen mellan systemen för bostadsbidrag och kommunalt bostadstilläggtill folkpension. Den22 tillkallade regeringen en kommitté för översyn av bostadsbidragen.Den skall enligt direktiven bl. a. se över inkomstbegreppet och prövamöjligheten att låta slutavräkningen av bostadsbidragen ingå som ett led iskattemyndigheternas taxerings- och debiteringsarbete. Kommittén kommer attlägga fram ett principbetänkande senare under detta år. Innanresultatet av kommitténs arbete föreligger avser jag inte att föreslå någraändringar av inkomstbegreppet eller administrationen av bostadsbidragen. Omreglerna för beräkning av bostadsbidrag, m. m. 7 JENSERIKSSON (m): Jag tackar bostadsministern för svaret på minafrågor. Anledningentill att jag ställt de frågor som finns i interpellationen är att mångamänniskor råkat illa ut, människor som inte för sitt liv skulle vilja bedrastaten eller kommunen. De har helt enkelt förbisett eller glömt att man vidändrade inkomstförhållanden, då inkomsten blir större än den beräknade, ärskyldig att lämna uppgift om att så skett. Kanske beror det på att man aldrigbehövt vidta sådana åtgärder när det gäller uppgifter som ligger till grund försjukpenning. Dethar inte räckt med att det belopp man fått för mycket återbetalats, utan imånga fall har dessa människor blivit föremål för åtal, där domar fällts somhar varierat kraftigt. Det har sålunda förekommit frikännanden utanåterbetalningsskyldighet, och det har förekommit att medborgare som återbetalatändå dömts till böter. Mångamänniskor som alltid handlat hederligt - och i detta fall inte agerat i syfteatt bedra - har drabbats hårt. Jag vill påstå att den metod som används inteöverensstämmer med min rättsuppfattning. Det är fel att ha sådana regler attförbiseende eller glömska när det gäller att anmäla en förändring som man kankonstatera först efter närmare kan leda till åtal. Enannan sak som gör att jag anser att systemet är fel är att den som uppger förhög inkomst eller får lägre inkomst än föregående år inte kan få rättelse ochutfå det belopp han är berättigad till. Det tar bort möjligheten att varaförsiktig och inte utsätta sig för riskerna av åtal. Man förlorar dessutom sinrätt. Man kan nämligen inte utfå det belopp man erhållit för litet om man råkarut för en lägre inkomst. Anserbostadsministern detta vara rätt? Besked om att det förhåller sig så som jagbeskrivit har lämnats av kommunalkontoret i min hemortskommun. Nr 123 och jag förmodar att det ärriktigt. Frednpen den Egnaföretagare har svårt att förutse sina inkomster. De är ofta beroende "'4 anril 1981 olika omständigheter, ochinkomsterna kan variera inte bara uppåt utan även nedåt. Svårigheterna attträffa rätt är uppenba- hprtik ns nv ho ' genom att studera pressen förinnevarande vecka kan man konstatera stadsbidras m m '' " människormed vana att hantera papper råkar illa ut, t. ex. en riksdagsman och enlandstingsordförande. riskerar åtal för bedrägeri. Men jag har svårt atttänka mig att folk i den ställningen och med sådant förtroende skulle ta sådanarisker eller vara ohederliga. De har säkert fallit offer för glömskan, och detär förståeligt. Låt mig citera chefen för bostadsbidragsfördelningen iGävle kommun, . Han säger; Avkriminalisera det s. k. fifflet medbostadsbidrag - det känns olustigt att människor hotas av fängelsestraff ellerdryga böter bara för att de fyllt i en blankett fel. Han säger vidare att ettsystem med preliminära bostadsbidrag skulle innebära nackdelar men attsamtidigt folk skulle slippa risken att,bli släpade till polisförhör för att deinte klarat av att beräkna sin framtida inkomst - och det skulle vara värtmycket. Det är inte svårt att finna ett bättre system än detnuvarande, och jag håller fast vid att det av mig föreslagna är vida överlägset det nu rådande. Bostadsministern säger att SGI endast mäter förvärvsinkomster - och inte ens alltid alla dessa inkomster. Jag medger att det är riktigt, men i mittförslag ingår en kontroll vid den årliga inkomsttaxeringen, och där finns allting medtaget. Ingen orättvisa skulle då begås, utan var och en skulle få vad han eller hon skall ha. Bostadsministern hänvisar till den utredning som pågår,och det är att hoppas att den leder fram till en ändring som skapar trygghetför den enskilde. Jag förmodar att inte heller bostadsministern är till fredsmed nuvarande system och att hon är beredd att med kraft verka för en ändringtill det bättre. Jag hoppas att det inte är av det skälet att bostadsministerntycker det nu rådande systemet är bra som det inte kommenterats i svaret. Slutligen, herr talman, år det min förhoppning att arbetetskall framskrida så pass raskt att inte flera hederliga människor skall behövadras inför domstol på grund av glömska eller försummelse och att förhållandetatt man inte efteråt har rättighet att utfå de bostadsbidrag vartill man ärberättigad rättas till. Det är viktigt att de bidragssystem vi harupplevs som rättvisa och att de dessutom är rättvisa. Som bekant har vi olika diskussioner från tid till annan vadgäller våra olika bidragssystem. Man har pekat på det fusk som förkommer inom systemet, och det är riktigt att det finns människor som utnyttjar systemet helt medvetet. Men finns det många människor som av olika anledningar har råkat illa ut, därför att de har glömt bort att anmäla förändrade förhållanden. Man har för vana att anmäla inkomstför- tt- ändringar när det gällersjukpenningen, men man kanske glömmer bort Detär just av den anledningen som vi införde det systemet attkommunerna från kan få uppgift om den sjukpenninggrundandeinkomsten. Det gör också att sådana här problem kommer attväsentligen minska. De åtal och de granskningar som vi nu ser resultatet av imassmedia rör ju förhållanden , dvs. innan vi hade dethär samkörningssystemet. Sedanär det så att man kan få en förändring av bidraget under löpande bidragsår, omman har en tidigare taxerad inkomst som väsentligt förändras under det löpandeåret. Om man får väsentligt lägre inkomst, kan man också få en förändring avbidraget. Menbakgrunden till att vi har tillsatt bostadsbidragskommittén var just att viviUe försöka hitta ett bättre inkomstbegrepp, som också bättre mäter människorsverkliga levnadsstandard och behov av sådana här inkomstprövade bidrag, därföratt det är riktigt att människor som kanske skulle behöva större bidrag iblandinte får det och att människor som har ganska bra förhållanden kanske fårbostadsbidrag. Det är inte bra, eftersom systemet är till främst för människormed låga inkomster och stor försörjningsbörda. Utredningenhar också, som jagsade tidigare, till uppgift att undersöka om man kan kopplain skatteväsendet för redovisning, debitering och kontroll av bostadsbidragen.Vi får alltså ett principbetänkande , och då finns det allanledning att granska de förslag som utredningen framlägger. Omreglerna för beräkning av bostadsbidrag, m. m. 9 (); Jag vet också att det förekommer fusk, men även' den möjligheten tas jubort, om man får ett effektivt kontroUsystem där man användersjälvdeklarationen för efterkontroll. Närdet gäller uppgifterna för sjukpenning kommer det ju med jämna mellanrum frånförsäkringskassan blanketter att fylla i, där man får uppge om ens inkomst harändrats. Sådant förekommer inte när det gäller bostadsbidraget, och det gör attdet är lätt att glömma bort detta och försumma att ändra de uppgifter enligtvilka man utfår bostadsbidrag. Vad jag också tycker är fel är att man inte harrätt att i efterskott, närdet slutligen visat sig att man har förtjänat mindreän vad man från början har uppgivit, få ut sina bostadsbidrag. Många kan inteveta vad inkomsten blir förrän just innan de har lämnat in sinsjälvdeklaration. Många kan inte t, ex, veta att de inte kommer attförtjäna lika mycket som året förut eller Hka mycket som de har uppgett. Jagtycker det är en stor brist att det är så. Det tar ifrån de människor som ärförsiktiga möjligheten att få ut de pengar de är berättigade till. 3 §Svar på interpeilation 1980/81:117 om industrisysselsättningen i om regeringen är beredd att sätta in statliga medel för enrekonstruktion av företag i kris i en glesbygdskommun som för attdärigenom rädda sysselsättningen, och om regeringen i övrigt är beredd att vidta sådana åtgärderatt kommunen räddas och så att inte samhällsekonomisk kapitalförstörelse skerav i kommunen gjorda investeringar. Som bakgrund till sina frågor anför att iOrsa kommun med ca 7 300 invånare hotas ca 350 av totalt 500industriarbetstillfällen, tar även upp frågan huruvida kommun ilängden kan överleva som egen kommun, om inte kraftfulla åtgärder vidtas, I några av de berörda företagen, där sysselsättningen nuhotas, har staten tidigare gått in med ganska stora lokaliseringslån ochbidrag, AB Kättingfabrik, som ställt in betalningarna, avsernu, enligt vad jag har erfarit, att erbjuda borgenärerna ett ackord, Ianslutning till detta kommer regeringen att pröva frågan om statlig medverkan iackordet för att möjliggöra en fortsatt verksamhet i företaget. Vad gäller ABOrsa Plattfabrik, som är försatt i konkurs, ter sig framtiden mycket oviss.Marknaden för spånplattor är f, n, besvärlig, beroende på den överkapacitet somfinns i produktionsledet. De regionala myndigheterna utreder f, n, i samråd medbl, a, kommunen, konkursförvaltaren och de anställda förutsättningarna för enfortsatt verksamhet. Utredningen beräknas vara färdig . För några av de övriga företagen i kommunen som hardrabbats av svårigheter pågår enligt uppgift olika förhandlingar. BeträffandeDala-Kalk i och övriga kalkbruk i Siljansbygden sker f. n. en översyn avverksamheten och en anpassning till den marknadssituation som råder. Jag kan upplysa om att i sin regionalaarbetsgrupp har tagit upp problemen i och att man beslutat avsätta medelfrån det s. k. länsplaneringsanslaget för konsultinsatser för att finna nyaverksamheter till kommun. Vidare vill jag påminna om att kommuntillhör stödområde 4. När vi diskuterar situationen i måste vi betraktahela arbetsmarknaden i Mora-Orsa-området. Exempelvis omfattar pendlingenmellan och flera människor än hela industrisysselsättningen i Orsa.Avståndet mellan de båda tätorterna är inte mer än . Jag vill med dettasäga att man inte bara kan se till en begränsad del av en lokal arbetsmarknadnär man skall bedöma möjligheterna för att bestå som självständigkommun. 11 (): Jag vill tacka industriministern för svaret på min interpeilation. Jagär däremot inte nöjd med svaret, eftersom det inte innehåller något förslagtill lösning av svårigheterna i . Industriministernsäger att i några av de företag som berörs har staten tidigare gått in medganska stora lokaliseringslån och bidrag. Då tycker jag det vore naturligt attfölja upp detta genom att redan nu lova statens medverkan i ackord för attmöjHggöra fortsatt verksamhet, t. ex. vid AB Kätfingfabrik. Därför villjag fråga: Är statsrådet beredd att redan nu ge löften om statens medverkan, såatt verksamheten kan fortsätta vid AB Kätfingfabrik? Närdet gäller AB Plattfabrik säger statsrådet att framtiden ter sig mycketoviss. Ja, jag kan hålla med om att marknaden för spånplattor nu är mycketbesvärlig. Men frågeställningen måste vara: Är regeringen beredd att vidtanågra åtgärder som kan skapa en marknad för bättre användning av spånplattor,alltså stimulera startandet av byggen som kräver både material och arbetskraft? Samtidigtvet statsrådet om att företaget, när konkursen kom, var berett att lansera nyaprodukter, som skulle ge bättre konkurrenskraft . Det som skallskapa bättre förhållanden för landets spånplattetillverkare är ökadbyggverksamhet, och då är min fråga; Vilka åtgärder planeras för att stimuleratill ett ökat byggande? Närdet gäller övriga företag i kommunen som drabbats av svårigheter sägerstatsrådet att det enligt,uppgift pågår olika förhandlingar. Det är väl ändåvagaste möjliga besked! Pågår det förhandHngar, eller pågår det inte? Det börväl statsrådet kunna ge besked om. Närdet gäller kalkbruken i Siljansbygden tycker jag att staten skulle visaintresse för att rädda dem, åtminstone för att det skall finnas tillgång tilllämplig kalk för kalkning av försurade sjöar och vattendrag samt till de försöksom behöver göras för att klara tillväxten i våra skogar. Kalken i ärenligt uppgift den lämpligaste för det ändamålet. Statsrådetsäger också att när vi diskuterar situationen i måste vi betrakta helaarbetsmarknaden i Mora-Orsa-området. Detta sker med hänvisning till attpendlingsavståndet inte är mer än mellan de båda centralorterna. Jag kanhålla med om att detta vore riktigt, om det inte vore så att det inte heller iMora finns några arbetstillfällen att pendla fill. Enligtfärska och tillförlitliga uppgifter finns det f. n. varken i eller i Orsaett enda ledigt industrijobb anmält till arbetsförmedlingen. Tvärtom torde detvara så att det i Moradistriktet förekommer en varselsituation för ca 700personer. Inom distriktet finns det f. n. enligt uppgifter 867 kvarståendearbetssökande, alltså arbetslösa människor. Antalet arbetslösa byggnadsarbetareinom Moradistriktet är också så stort, att det skulle räcka för att täcka helalandets efterfrågan på byggnadsarbetare. En hänvisning fill den gemensammaarbetsmarknaden i Mora-Orsa-området är således ingen lösning. Skall inte antaletarbetslösa i området ytterligare öka kraftigt - det gäller