prot · G409160 · 1980-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1980/81:160 Förhandlingarna leddes till en början av förste vicetalmannen. 1 § Justeradesprotokollet för . 2 § Föredrogs menbordlades åter betänkande 1980/81:40 Skatteutskottetsbetänkanden /81:59 och 60 betänkande 1980/81:35 3 §Reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m. Föredrogs jordbruksutskottetsbetänkande /81:36 om reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m.(prop. 1980/81:190). AnL 1 (): Det är en ovanlig situation vi står inför, närvi nu går att ta ställning till resultatet av överläggningarna mellanjordbrukets förhandlingsdelegation och konsumentdelegationen om prissättningenpå jordbrukets produkter. Parterna har inte lyckats uppnå enighet om principerna fören ny regleringsperiod. har därför föreslagit ett ettårigtprovisorieavtal, som i allt väsentligt bygger på principerna i innevarandeavtal. Delegationerna har inte heller kunnat enas om det belopp som börtillföras jordbruket på basis av detta avtal. Skillnaden i delegationernasståndpunkter redovisas till 520 milj. kr. har i detta läge gått till regeringen medett medlingsbud som ligger 100 milj. kr. över vad konsumentdelegationen ansettsig kunna acceptera och 420 milj. kr. under vad jordbrukets förhandlingsdelegationhar kunnat godta. I nämnden finns reservationer från representanter för bådaparterna. Regeringen har föreslagit att godta jordbruksnämndensförslag i de mellan parterna kontroversiella punkterna. Det ärförsta gången sedan nuvarande ordning för fastställande av priserna Regleringav priserna på jordbruksprodukter, m. m. på jordbruksprodukterbörjade tillämpas som detta inträffar. Dennasituation har uppstått til följd av den borgerliga regeringens misslyckadeekonomiska politik. Den slår hårt mot konsumenterna, men även mot vissa grupperinom jordbruket. Det har uppenbarligen varit omöjligt för parterna att i enöverenskommelse om jordbrukspriserna tillgodose sina uppdragsgivares krav påett rimligt skydd mot de negativa konsekvenserna av denna politik. Närvi för någon fid sedan hade att behandla regeringens sparplan, krävde visocialdemokrater att frågan om livsmedelssubventionerna skulle avgöras isamband med beslutet om jordbrukspriserna. Detta krav avvisades av riksdagensborgerliga majoritet. Utan att avvakta behandlingen av jordbrukets prisfrågor,beslöt sålunda med stöd av denna majoritet attlivsmedelssubvenfionerna skall sänkas med totalt 500 milj. kr. Enligtvår uppfattning hade det varit angeläget att få diskutera jordbruksprisernaoch storleken på livsmedelssubventionerna i ett sammanhang. De snabbt stigandepriserna på baslivsmedel, som vi nu kommer att få, slår hårt mot i första handbarnfamiljernas, låginkomsttagarnas och pensionärernas konsumtionsförmåga.Inflationstendenserna i vår ekonomi förstärks av effekterna på den allmännaprisnivån. Densänkning av konsumtionen som kan befaras på grund av snabbt stigandelivsmedelspriser, kan komma att drabba jordbruket och livsmedelsindustrin påproduktionssidan. I en ekonomisk situation där huvuduppgiften måste vara attbekämpa inflationen och hålla arbetslösheten nere, måste man enligt vår meningnoga pröva effekten av varje åtgärd vi tvingas vidta för att pressa ned detvåldsamma budgetunderskott som vi fått på halsen genom den borgerligaregeringens ekonomiska polifik. Attspara är i detta läge sålunda inte bara att räkna kronor, utan att hushålla medresurserna så, att vi inte dåligt utnyttjar vår produkfionska-pacitet ochskapar arbetslöshet på för människorna angelägna områden, och samtidigtfördelar de bördor vi måste ta på oss för att röja upp i vår ekonomi såorättvist att vi inte får förståelse för den återhållsamhet med statensutgifter som vi alla vet blir nödvändig . Resultatetav den politik som den borgerliga majoriteten för kan komma att bli att vi medförlust för det svenska folkhushållet kan tvingas exportera de livsmedel som desvenska barnfamiljerna, låginkomsttagarna och pensionärerna inte har råd attkonsumera. Detta sker som vi i en hårt belastad ekonomi ger utrymmeför den ofta importberoende lyxkonsumtion som de mera välbeställda grupperna isamhället kan kosta på sig. Dethade utan tvivel, från både konsumenternas och jordbrukets synpunkt, varitangeläget att vi fått ta den här diskussionen om livsmedelspriser ochsubvenfioner i ett sammmanhang. Den borgerliga riksdagsmajoriteten har förhindratmöjligheterna till detta. De borgerliga partierna får ta ansvaret för densnälltågsfart med vilken livsmedelspriserna rakar i höjden. ochfolkpartiets löften till om att trepartiregeringens ekonomiskapolitik skall fullföljas inger oss inga förhoppningar om en meraförutsättningslös diskussion i dessa sammanhang. tets socialdemokratiskaledamöter har med ett särskilt yttrande till betänkandet önskat fästariksdagens uppmärksamhet på detta förhållande. ,som ju inte kan utnyttja livsmedelssubvenfionerna i sitt försök att åstadkommaen jämkning mellan parterna, har lagt fram ett förslag som dess majoritet anservara en rimlig avvägning mellan parternas ståndpunkter. Regeringen, som i sinsparplan har avsvurit sig möjligheten att utnyttja livsmedelssubventionerna idetta sammanhang, har vidarebefordrat jordbruksnämndens förslag till riksdagen.I det läge som uppstått sedan den borgerliga majoriteten i avvisatmöjligheterna att diskutera jordbrukspriser och subventioner i ett sammanhanghar jordbruksutskottets socialdemokratiska ledamöter ansett att man bör godtamedlingsbudet. Det sker utan att vi haft möjlighet att mera ingående granskaunderlaget för de båda parternas invändningar mot medlingsbudet. Vi känner ossinte heller för framtiden bundna av den argumentering som förts fram frånnämndens sida för detta bud. Vi ser det uteslutande som ett försök frånnämndens sida att i ett låst läge skapa en rimlig avvägning mellan två partersoförenliga ståndpunkter. Detsom inträffat i samband med årets överläggningar om jordbruksprisernaunderstryker på nytt med skärpa angelägenheten av de krav som visocialdemokrater år har framfört när det gäller en översyn avkonsumentdelegationens ställning i förhållande till jordbruksnämnden och dessmöjligheter att fullgöra sin uppgift. Dennaöversyn begärdes redan av en enhällig jordbruksutredning. Den fillstyrktes bl.a. av , , konsumentdelegationen, LO och KF.En omprövning av delegationens sammansättning i syfte att bl. a. renodlakonsumentintresset rekommenderades av , LO och TCO. Riksdagensrevisorer, som ägnat ett betydande intresse åt jordbruksprisregleringen,fann det för sin del enhälligt angeläget att man skulle kunna stämma avjordbruksprisöverenskommelserna mot det faktiska utfallet, likaså att manskulle kunna bedöma utfallet av de olika satsningarna inom överenskommelsernasram. Vihar hävdat att den ökade samhällsekonomiska betydelse som jordbruksprisregleringenfått, bl. a. genom inslaget av livsmedelssubventioner och speciellt stöd tillvissa delar av landet, nödvändiggör en förstärkning av det allmännas inflytandei jordbruksnämnden. Den roll nämnden har fått spela understryker ocksåangelägenheten av en sådan åtgärd. Alla dessa krav har emellertid avvisats årefter år av den borgerliga regeringen. Jaghar för min del åtskilliga gånger hävdat att möjligheten att kunna föra en brajordbrukspolifik i det här landet är beroende av att jordbrukspolitiken kanomfattas med förtroende - inte bara av jordbrukarna utan också avkonsumenterna. De åtgärder som vi socialdemokrater i dessa sammanhang harföreslagit har bl. a. syftat till att göra det möjligt för konsumenterna ochför den allmänna opinionen att bättre kunna följa och bedöma underlaget för debeslut om jordbrukspriserna som har att fatta. Närvi nu på nytt har aktualiserat dessa frågor möter vi samma kalla hand från denborgerliga sidan som . Hur länge skall denna avoga Regleringav priserna på jordbruksprodukter, m. m. Reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m. inställningtill konsumentsidans krav på bättre möjligheter till insyn i vad som sker inomramen för jordbruksprisregleringen få hindra dessa ur hela jordbrukspolitikenssynpunkt viktiga och angelägna reformer? Förstår inte jordbruksministern att den växande oron ikonsumentledet för de snabbt stigande livsmedelspriserna kan komma att försvåraen vettig debatt om jordbrukspolitiken, om denna oro också skall hämta sinnäring ur misstanken att jordbruksministern inte vill ge konsumentsidan rimligamöjligheter att bedöma vad som i verkligheten sker i dessa sammanhang? Den borgerliga regeringens ekonomiska politik har även påjordbrukspolitikens område drabbat de sämst ställda. Låginkomsttagarna och denyetablerade jordbrukarna med stora skulder får ta smällarna. Jordbruksministernhar fått uppleva att vad han karakteriserade som en ny jordbrukspolitik i 1977års beslut i vissa avseenden kraschlandat i den ekonomiska kris som denborgerliga regeringen med sin politik försatt oss Skall vi ta oss ur de härproblemen, då kommer inte minst jordbruksnäringen att ha behov av förståelseför sina problem i dessa sammanhang. Jag uppmanar därför jordbruksministern;Släng nu prestigen över bord! Se sanningen i vitögat! Provocera inte längrekonsumenterna genom att avvisa berättigade krav på en översyn avkonsumentdelegationens ställning, en omprövning av jordbruksnämndenssammansättning och ett tillmötesgående av statsrevisorernas krav på bättremöjligheter att bedöma det faktiska utfallet avjordbruksprisöverenskommelserna! Jag yrkar bifall till den socialdemokratiskareservation som är knuten till utskottets betänkande. AnL 2 PER (vpk); Konsumenterna av livsmedel i det här landet -och det är vi allihop - kommer att få kämpa rätt hårt under den närmaste tiden.Det beror inte bara på att priserna nästan varje halvår stiger i höjden, utanockså på att det blir en dubbelverkan, när man kraftigt sänkerlivsmedelssubventionerna. Detta kommer, som man sade i radion , attleda till att matpriserna stiger . Men, sadejordbruksministern -också i radion - så länge folk köper godis ochläsk, som inte är egentliga livsmedel, finns det utrymme för att dra nermatkostnaderna. Jag ifrågasätter om det finns ett utrymme för alla människor -jag tänker på ensamstående mödrar och barnfamiljer. Betänkandet från jordbruksutskottet om reglering avpriserna på jordbrukets produkter m. m., som har nr. 36, är ett varje åråterkommande betänkande och därrried så att säga en gammal bekant. Men ärbakgrunden .till betänkandet annorlunda än tidigare sedan nuvarandesystem tog sin början. Parterna i förhandlingarna om priserna på jordbruketsprodukter har inte kunnat enas. De har stannat vid olika ståndpunkter.Skillnaden i kronor anges i betänkandet till 520 miljoner. hardärför lagt fram ett eget förslag, som sedan jordbruksministern helt godtagit iden proposition som ligger till grund för det nuförevarande betänkandet från jordbruksutskottet. har sålundai år fungerat som ett slags medlingsorgan. Det markerar ytterligarejordbruksnämndens stora politisk-ekonomiska roll. Därför kan det finnasanledning att se över både styrelsen för jordbruksnämnden ochpartsrepresentationen vid förhandlingarna om priserna på jordbrukets produkter,som alltmer kommit att bli verkliga förhandlingar. Till själva prisregleringsförslaget föreligger inte någonmotion. Det förefaller därför som om förslaget skulle bifallas av riksdagenutan ändring. Med anledning av propositionen har det avgivits endast en motion,kommunisternas partimotion 1980/81:2196. Den motionen berör isina yrkanden inte förslag till prisreglering annat än i den mån denna påverkasav livsmedelssubventionerna. I motivtexten gör vi dock vissa reflexioner ocksåkring själva jordbruksförhandlingarna. Vi har fyra yrkanden i vår motion 2196. Jagskall behandlayrkandena och utskottets skrivning i anslutning till dessa i den ordning debehandlas i betänkandet. I motionsyrkandena 1 och 2 ställer vi våra huvudkrav.Där krävs att uttalar att några ytterligare sänkningar av )i vsmedelssub-ventionernaejfår skefrån läget efter och att hos regeringenbegär ett upptrappningsprogram för livsmedelssubventionerna till en nivå därmervärdeskatten på livsmedel i sin helhet går tillbaka till konsumenterna iform av subventioner och hela momseffekten på livsmedel avskaffas. Detta ärkrav som vpk drivit . Vi har motsatt oss att livsmedelskall vara belagda med moms och krävt att den skall avvecklas. Avvecklingen kanske genom att momsen helt enkelt tas bort, men det går också att ta bortmomsens effekt genom att subventionerna blir lika stora som momsinkomsten. Densenare ordningen kan ha fördelar. Dessa ligger i att systemet inte behöverändras, momsen utgår på varorna som . Restitution till konsumenterna iform av subventioner kan differentieras och göra de viktigaste baslivsmedlensärskilt billiga, som lyxkonsumtionen inte alls subventioneras.Början till en sådan differentiering finns ju redan. När de nuvarandelivsmedelssubventionerna infördes innebar det att momseffekten minskades.Subventionernas nivå efterden innebar att momsen på des. k.baslivsmedlen då återgick fill konsumenterna. Vårt krav nu är att dennasituation skall eftersträvas för hela livsmedelsområdet. Vi är på det klara medatt det möter svårigheter att snabbt genomföra en sådan ordning i nuvarandeekonomiska läge. Vi anser emellertid att målet måste vara det jag harangett. Början måste göras med att fortsatt sänkning av livsmedelssubventionernastoppas. Sedan bör en flerårsplan upprättas som slutar med att momseffekten pålivsmedel avskaffas. Jag vill i detta sammanhang också påminna om att ävenandra än vi inom vpk anser att momseffekfen på livsmedel skall tas bort eller ivarje fall inte ökas. Enligt uppgifter i pressen för någon dag sedan har enledande företrädare för uttalat sig för samma krav somvi nu för fram i vår motion. Vid ett bondemöte uppe i ,där företrädare för riksdagspartierna utfrågades, hävdade man från accepterade den sänkning av livsmedelssubventionerna som man då gått Reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m. Nr 160 med på i trepartiregeringen, men sedan fick det vara stopp förytterligare P . , sänkningav subventionerna. Det sade man från centerhåll. Jag utgår från att , . . lQo nu följer upp denna inställning inom den nusittande tvåpartirege- ringen.Utskottet för i sin skrivning inte någon sakargumentering mot vårt n , yrkandei motionen. Det konstaterar bara att varken utskottet eller o . har haft något att erinra mot de beslutatt sänka livsmedelssub- serna pa jord- ° ° hk d ktpr ventionerna som redan fattats eller som aviserats. Jag kan vara överens med m. m. om attdet hade varit bättre om diskussionen om den sänkning avlivsmedelssubventionerna som redan skett hade fått föras i samband med prisernapå jordbruksprodukter. Men så har ju inte skett. Man påminner dock om attutskottet så sent som funnit anledning att fästauppmärksamheten på att produktionsutvecklingen inom vårt jordbruk under senare årnaturligtvis gradvis anpassats fill ett avsättningsutrymme därlivsmedelssubventionerna spelar en ej obetydlig roll. Utskottet utgick därförfrån att man från regeringens och berörda myndigheters sida med uppmärksamhetföljde utvecklingen och noggrant beaktade följderna för såväl producenter somkonsumenter av vidtagna och förordade minskningar avlivsmedelssubvenfioneringen. Det är en skrivning som jag helt kan instämma i,och den bör vara en utgångspunkt för att motsätta sig ytterligaresänkningar av subventionerna - som ju också kan komma att drabba jordbrukarna,vilket även nämnde. Konsumenterna drabbas genom högrematpriser, eftersom varje sänkning av subventionerna innebär en indirekthöjning av momsen på livsmedel. Utskottet säger att yrkandena 1 och 2 i vårmotion 2196 lämnas utan vidare åtgärd. Vi hävdar emellertid att åtgärder måstetill, varför jag vidhåller de krav som framförts i dessa yrkanden. 1yrkandet 3 i motionen 2196 krävs att uttalar att livsmedelssubventionernaskall vara differentierade med hänsyn till näringsmässiga kvaliteter hoslivsmedlen och kunna omfatta jämväl produkter utanför jordbruksområdet, såsomfisk, grönsaker och frukt. Till detta yrkande ställer sig utskottet i sinskrivning betydligt mera positivt. Kanske beror detta delvis på att endifferentiering i sig inte behöver kosta pengar. Man skriver att det ankommerpå regeringen att besluta om livsmedelssubventionernas utformning. Utskotteterinrar i sin skrivning om att frågan om näringsriktig kost behandlats tidigarei utskottet. Man påminner om att så sent som påutskottets förslag uttalade sig för en mera allsidig redovisning av resultatenav pågående överväganden rörande livsmedelssubventionernas effekter påkonsumtionsinriktningen m. m. Man påminner också om att det redan vid 1977 årsprincipiella jordbrukspolitiska beslut sades att kostvanorna kunde påverkas iviss omfattning genom avvägning av livsmedelssubventionerna. Iutskottsskrivningen hänvisas också till att regeringen framhållit attnäringseffekterna borde beaktas vid subventionernas fastställande. Utskottetframhåller vidare att det vore bra om livsmedelsberedningen för riksdagenredovisade råd och synpunkter i dessa frågor. Man är sålunda från utskottetssida allmänt posifiv fill näringsmässigt differenfieradelivsmedelssubventioner. Däremot ger man inte något klart svar på omman är beredd att subventionera livsmedel som produceras utanför jordbruket, såsomfisk, frukt och grönsaker. I vad det gäller yrkandet 3 i motionen 2196 är jagmed det tillkännagivande som föreslås ske tills vidare nöjd, varför jag inteyrkar bifall till yrkandet 3. I yrkandet 4 i mofion 2196 hemställs att hosregeringen begär en överarbetning av stödet fill jordbruket med bibehållande avgällande jordbrukspolifiska mål, med inriktning att stödet i ökad utsträckningskall vara riktat till jordbrukare som verkligen behöver stödet. Jordbrukaremed särskilt stödbehov finns bland nyetablerade, hårt skuldsatta. I utskottetssvar hänvisas till att stöd redan utgår med syfte att så många jordbrukare sommöjligt skall uppnå inkomstmålet. Det är naturligtvis bra att dessa särskildainsatser görs, men vet vi hur stödet till det svenska jordbruket verkligenslår? I andra sammanhang där stora penningbelopp är i rörelse försöker man göraen utvärdering av effekterna av vidtagna åtgärder. I fråga om stödet tilljordbruket gör man inte någon sådan utvärdering. Jag är medveten om att ensådan utvärdering kan stöta på svårigheter, men det bör inte få hindra att mansöker framkomliga vägar för att kunna göra en så invändningsfri utvärdering somdet bara är möjligt. Härför krävs en översyn av det slag vi föreslagit i vårmotion. Jag vidhåller därför yrkandet 4. I betänkandet 36 från jordbruksutskottet behandlas ocksånågra mofioner som väckts under den allmänna motionstiden . Blanddessa finns vpk-motionen nr 271, som tar upp problemen med de s. k. djurfabrikerna.Vi kräver en översyn av förhållandena vid dessa djurfabriker. Vi begär attinriktningen skall vara att inga nya sådana anläggningar byggs och att de redanbefintliga avvecklas. Dessa anläggningars produktion bör i ställetförbehållas jordbruket och anknytas till detta på ett naturenligt sätt imåttligt stora anläggningar, som drivs på ett mera naturenligt sätt. Utskottet besvarar både vår motion och densocialdemokratiska motionen nr 319 mycket utförligt och posifivt. I bådamofionerna tas problemen med antibiotika i djurfoder upp och de risker dettakan medföra också för människan. Man redovisar utförligt de stora mängder dethär rör sig om och de åtgärder som vidtas för att bevaka de problem som dennaanvändning av antibiotika kan medföra. Med den positiva behandling motionen 271 fått av utskottetkan jag t. v. låta mig nöja, men det är sannolikt att vi återkommer med en nymofion kommande år och härigenom får ett uppdaterat svar på vad som fortlöpandehänder på detta område. Med det anförda yrkar jag bifall fill motionen1980/81:2196, yrkandena 1, 2 och 4. Reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m. AnL 3 (): Mot bakgrunden av det händelseförlopp som videtta år har fått uppleva i fråga om överläggningarna omjordbruksprisregleringen och som redan har redovisats här vill jag förutskottsmajoritetens del och för egen del uttrycka en stor tillfredsställelseöver det förhållandet att vi trots allt kunnat få ett i stort sett enhälligtutskottsbetänkande. Nr 160 Jag tycker att det finns anledningatt här ge producentsidan en särskild Fred'ipenden eloge därför att man-trots att manhar en negativ förräntning i rörelsen, trots 5 iuni1QSI *"' "" "mycket låg arbetsersättning och trots att man har ingen eller mycket ringa social trygghet ändå har kunnat undvika stridsåtgärder. Reslcrinsav nri- bakgrund av den svåra förhandlingssitsen vill jag säga att det ärmycket sprnn nå iord glädjande att vi tycks kunna antadet medlingsbud som lagts fram av i ganska storenighet. Jag vet inte om man skall försöka att beskriva orsakenhärtill så att man trots allt, i ett svårt ekonomiskt läge, från båda parterssida visar samhällsansvar och försöker bära de bördor som onekligen kan sägasvara aktuella för båda parter. Det vore direkt oriktigt att påstå att konsumenternainte har bekymmer med dryga livsmedelskostnader, och det vore likaså direktfelaktigt att påstå att jordbruket har en gynnsam ställning. I det här sammanhanget vill jag peka pä det faktum somnämnts tidigare, att den som i debatten litet ensidigt lägger skuldbördan förde höga livsmedelskostnaderna på producentsidan gör sig skyldig till en mycketorättvis och felaktig bedömning. Jag vill ta mig friheten att erinra om det somvi sagt tidigare i dessa debatter; Den andel av livsmedelskostnaden som hamnari råvaruledet i form av jordbrukarens arbetslön och täckning förkapitalkostnader vid en internationell bedömning är enormt låg. Den ärexceptionellt låg i all internationell bedömning. Jag har gjort en beräkning av hur mycket arbetekonsumenten behöver utföra för att betala den biten av rävaruandelen. Försvenskt vidkommande kostar ett rikligt kaloriintag per dag - t. o. m. litet förmycket - för vuxen person i industriarbete. Av det går tillrävaruandelen - det betyder . Av rävaruandelen är det somskall hänvisas till jordbrukets kapitalkostnader och arbetslöner. av 7minuter blir och . Det är alltså en mycket liten andel avkonsumentens prestation som hamnar i producentledet. Därför vill jag gärna idet här sammanhanget försöka rensa debatten så att inte den misstanken uppkommer,som det annars lätt finns risk för, att hela utvecklingen för livsmedelskostnadernaberor på producenterna-jordbrukarna. Man fortsätter ändå från socialdemokratiskt håll, i denenda del av detta betänkande som vi kommer att rösta om, att kräva enförstärkning av konsumentdelegationen. Man säger sig vilja renodlakonsumentintresset. Jag vill för min del varna för att man medverkar till enytterligare polarisering mellan två grupper. Jag tycker inte att det finnsanledning att renodla två parters ståndpunkter så hårt och ställa dem motvarandra, I ett läge där rävaruandelen och producentandelen är så låga somredovisats här tycker jag inte att konsumentsidan har lyckats dåligt i sinaansträngningar att värna om konsumenternas intresse. Når detgäller diskussionen om livsmedelssubventionerna är det helt klart att detskulle ha varit utomordentligt önskvärt att de hade kunnat behållas på Det har inte lyckats på grund av den samhällsekonomiska situationen.Men jag vill i det läget ändå erinra om att livsmedelssubventio- 10 nernas nivå intekommer att nämnvärt understiga den nivå Det kunde ha varit önskvärt med en högre nivå, men jagvill ändå erinra om att prutningen inte har varit kraftigare än så.Jag kan gärna instämma i de funderingar Per har, nämligen att vi påsikt skall eftersträva att hålla livsmedelssubventionerna på en nivå som ihuvudsak motsvarar momsintaget från baslivsmedel. Jag tycker det är en mycketfin målsättning. Jag har inte nu några aktuella siffror - och det har inte PerIsraelsson heller redovisat - som talar om hur den balansen förhåller sig justnu. Detär möjligt att livsmedelssubventionerna ligger något under denmomsinkomst staten har pä baslivsmedel.