prot · G40941 · 1980-12-31 00:00:00 — De ställer detta krav på regeringen då vialla, inklusive regeringen, är överens om att vi går mot ett kärvare läge påarbetsmarknaden. I själva verket vill socialdemokraterna bara att riksdagenskall säga till regeringen att den inte skall sitta med armarna i kors. Det ärinte mycket fiU meningsyttring ifrån sida, och dessutom finns detingen anledning att anföra detta. Närdet gäller begäran om några hundra miljoner är jagövertygad om att den kommer att behandlas snabbt och att behandlingen kommeratt ske i positiv anda. I den mån arbetsmarknadsministern har en annan meningtror jag att han kommer att anmäla det här i kammaren. sig också över att det nu är färre människor än tidigare iberedskapsarbete. Det är rikfigt, men vi skall väl inte se det som något slagskatastrof att vi inte har behövt utnyttja alla de möjligheter tillberedskapsarbete som stått fill buds. Arbetslösheten har ju varitförhållandevis måttlig, men är konjunkturen på väg in i ett besvärligt läge.Nu måste vi satsa mer. Det är regeringens avsikt, och det har utskottet ställtsig bakom. Jag vill återigen yrka bifall till utskottets hemställan. Anf.91 () replik: säger att han infe är särskilt skärrad över utveckhngen.Jag är det och jag tycker att det finns många skäl till det. Ute i världen ärdet en lågkonjunktur. Den har redan kommit in över . Många företag harfått minskade order. Det är ett skäl. Strukturomvandhngendrabbar flera viktiga branscher i det här landet och drabbar många orterväldigt hårt. är inte skärrad, men jag tror att det finnsmänniskor runt om i landet - i , i norra och uppe i deandra skogslänen - som är mycket skärrade, mycket oroliga för vad som kommeratt hända med deras jobb. Strukturomvandlingen slår hårt mot många viktigasvenska branscher. Det är ett annat skäl filloro. Denoffentliga sektorn har vuxit mycket kraftigt i . Om värdet av det kanman naturligtvis ha olika uppfattningar, och det har också funnits olikauppfattningar därom, men jag tror att alla måste vara eniga om en sak, nämligenatt det ur konjunkturstabiliseringssynpunkf har varit en väldig tillgång att haden här ökningen av sysselsättningen inom den offentliga sektorn. Den ökningenhåher på att stagnera. Ökningstakten har halverats under de senaste kvartalen. Det är ett tredje skäl attvara väldigt orolig. Detfinns ett fjärde skäl också: regeringens åtstramningspohfik, momshöjningen ochandra åtgärder, som går på tvärs emot vad alla ekonomer, alla sunt tänkandemänniskor rekommenderar i en lågkonjunktur. Nogfinns det skäl att se med oro på utvecklingen framöver, för det finns också idet som själv har sagt tecken som tyder på en svårarbetsmarknadssituation . Vadåterstår då för oss, när regeringen har sagt nej till alla våra förslag inomden ekonomiska pohtiken, säger nej till våra förslag inom näringspolitiken? Dååterstår ingenting annat än de arbetsmarknadspolitiska insatserna för attklara oss undan en hög öppen arbetslöshet. Det är det vi begär nu; attriksdagen klart skall säga ifrån att vi behöver en skärpt arbetsmarknadspohtiskberedskap. Då säger : Det är inte mycket till meningsyttring. Nej,jag skulle naturiigtvis ha önskat att hade ställt sig bakom våraförslag när det gäller den ekonomiska politiken och när det gällernäringspohtiken. Det hade varit bättre ur sysselsättningssynpunkt, men det inte gjort. återstår arbetsmarknadspolifiken, och säger riksdagensmajoritet nej den här gången har den definitivt visat att den har övergivitkravet om den fulla sysselsättningen. 92ALEXANDER CHRISOPOULOS (vpk) replik: och regeringen är medvetna omden kommande arbetslösheten. De är medvetna om den kommande svåra ekonomiskakrisen och säger att den skall mötas med aktiv arbetsmarknads-polifik. Men vad innebär det? Aktiv arbetsmarknadspohtik är enligtElver att ytterligare skära ned de anslag till arbetsmarknadspolitiskaåtgärder som funnits tidigare och ytterligare försvåra upprätthållandet av denarbetsmark-nadspolifiska beredskapen. Ett avgörande argument för de härnedskärningarna enhgt regeringen och är att det finns ett stortbudgetunderskott, och det skall man minska genom att göra det svårare för desvaga i samhället - genom att öka arbetslösheten. Och det gör man medvetet. Vi har från vårt håll ställt andra förslag. Naturligtvisfinns det en viss skrytekonomi och lyxekonomi när det gäller statsfinanserna. Vårtförslag är följande: Inställ byggandet av reaktorerna 11 och 12. Det är ettkrav som framstår som ahtmera riktigt med hänsyn fill bl. a. det storaelöverskottet. Det sparar man flera miljarder på. Inställ flyttning fill . Detsparar man 1 000-1 500 miljoner på. finns att hämta i debiterade skatteroch arbetsgivaravgifter. Men från regeringens sida är man inte värstintresserad av att rädda den ekonomiska situationen genom att vidta sådanaåtgärder. föreslår regeringen en lindring avaktievinstbeskattningen. Det innebär att regeringen skänker aktieägarna , bl. a. i förlorade skatteinkomster. Det härborde regeringen spara in i stället. 93ELVER () replik: På någon enstaka punkt hyser jag sympafi förAlexander Chrisopoulos förslag- bl. a. tycker jag att vi kunde ha stannat kvari detta hus för framtiden. Sedan får jag rätta , som antingen hördefel eller av någon annan anledning felciterade mig. Hon sade att jag inte varskärrad av utveckhngen. Jag är naturligtvis oroad av tendenserna i ochandra länder när det gäller den framtida konjunkturen. Men vad jag sade var attjag inte var skärrad av olycksprofetior, eftersom hon såofta tagit fel. Jag gav också några exempel. När det gäller vårt betänkande och anledningen till attdet är något tunt, så får vi inte glömma bort att det här är ett utflöde av denstora propositionen nr 20, som föranledde en lång debatt så sent som den 20november. Då var man ju också i hög grad inne på sysselsättningsfrågorna -själv medverkade i den debatten. Jag vill tillägga att utskotten ju har att utgå från deförslag som ligger i den del av propositionen som remitterats till resp.utskott. Även om man kan ha olika uppfattningar omregeringens förslag på arbetsmarknadsområdet måste det konstateras att de ursysselsättningssynpunkt är ganska marginella. Det system av åtgärder som vi harbyggt upp inom arbetsmarknadspolitiken lämnas praktiskt taget intakt. Dettatror jag är viktigt att säga i kammaren inför den omröstning som vi skall ha.Några av regeringens förslag har ju f.ö. även socialdemokraterna lämnat utanerinran. Och jag vidhåller mitt påstående att det finns skäl att säga att detfortfarande förs en aktiv arbetsmarknadspohtik här i landet. Talmannenanmälde att anhållit atf till protokollet få antecknat atthon inte ägde rätt till ytterligare rephk. 94 (): Jag skall i mitt inlägg kommentera reservation nr 1 som är fogad tilldet betänkande vi nu behandlar. Det gäller stimulansbidraget vidAMU-utbildning. Låtmig först konstatera att arbetsmarknadsutbildningen är ett avarbetsmarknadspolitikens medel. Den har vuxit ahtmer ibetydelse. Utbildningen har flera mål. Det traditionella är att på sysselsättningssidanmotverka konjunktursvängningar och minska olägenheterna av dessa svängningar.Ett annat mål är aft främja ekonomisk tillväxt genom aft öka tillgången påyrkesutbildad arbetskraft. Menutbildningen har också en viktig fördelningspolitisk uppgift genom att stödjadem som har den svagaste ställningen på arbetsmarknaden. Till dessa grupper hörarbetshandikappade, nytihträdande kvinnor, ungdomar samt invandrare. Och förkvinnornas del har man inom utbildningen på olika sätt sökt uppmuntra till valav andra yrken än de traditionella kvinnoyrkena. Därmed ärarbetsmarknadsutbildningen ett instrument i de allmänna strävandena motjämställdhet meUan kvinnor och män. Enkonsekvens av att arbetsmarknadsutbildningen tjänar flera mål är att dessomfattning i motsats till beredskapsarbetena inte påverkas av förändringarna ikonjunkturerna på samma sätt som . Jag bortser då från en speciell form,utbildning i företag, som hade en mycket stor volym genomden s.k. 25-kronan. Under konjunkturappgången med fortsättning en bitin på detta år kunde beredskapsarbetena skäras ned, menarbetsmarknadsutbildningen fortsatte att spela en betydande roll som ett sättatt överbrygga klyftan mellan arbetsgivarnas efterfrågan på utbildadarbetskraft och de 'arbetssökandes möjhgheter att motsvara dessa krav. Arbetsmarknadsutbildningenär i princip en utbildning för vuxna, och därför har det studiesociala stödetvid utbildningen stor betydelse för att de arbetssökande skall kunna utnyttjamöjligheten att genom utbildning förbättra sin ställning på arbetsmarknaden.Även ur allmänna synpunkter är det angeläget att arbetstagarna använderperioder av arbetslöshet fill en meningsfull sysselsättning genom utbildning.Arbetsmarknadsutbildningen är därför en av statsmakterna prioriteradutbildning. Ett uttryck för denna prioritering är det sfudiesociala stödet, somgenom utbildningsbidrag alltid har varitförmånligare än andra former av statligt studiestöd. Det nu tillämpade systemet innebär att deltagare iutbildningen med rätt till ersättning från arbetslöshetskassa får ett bidragper dag motsvarande högsta ersättningsbelopp från kassan, f. n. Omtidigare inkomst av arbete har varit lägre, reduceras bidraget på samma sättsom enligt överförsäkringsreglerna inom arbetslöshetskassorna, dock inte tilllägre belopp än f. n. Vare sig eleverna är arbetslöshetsförsäkrade eller ej fårde ett stimulansbidrag på . Det är detta tilläggsbidrag somregeringen vill börja avveckla. Stimulansbidraget utgår f. n. även till entredje kategori elever, som jag inte har nämnt, nämligen ungdomarunder . Om de beviljas arbetsmarknadsutbildning får de som regel förutomstimulansbidraget en dagpenning motsvarande kontant arbetsmarknadsstöd, f. n.75 kr. Regeringen vill börja avvecklingen av stimulansbidragetmed de vuxna icke arbetslöshetsförsäkrade, dvs. de som har ett fast grundbidragpå . Det är inte någon liten grupp. Tvärtom är det fråga omdrygt hälften av eleverna vid AMU-centra och liknande skolmässig utbildning.Jag räknar alltså bort den nu ganska begränsade grupp som får sin utbildning iföretag och då i stället för att få utbildningsbidrag avlönas av företag. Stimulansbidraget har som ett av sina motiv att göra detekonomiskt fördelaktigt för arbetslösa kassamedlemmar och fördelen för ungdomarsom har kontant arbetsmarknadsstöd att ta upp en utbildning i väntan på nyttarbete. Utskottets majoritet, som stöder regeringens förslag, förefalleranknyta till detta. Majoriteten menar att de kategorier elever som omfattas avregeringens förslag, dvs. vuxna icke arbetslöshetsförsäkrade, har- om de avstårfrån utbildning - endast det beloppsmässigt betydligt lägre kontantaarbetsmarknadsstödet eller ingen arbetslöshetsersättning alls att fallatillbaka på. Därför behöver dessa elever inte något extra stimulansbidrag föratt vilja utbilda sig. Avgörandet för deras val, om de skall ta utbildningeller inte, blir i stället enligt majoriteten utbildningsbidragets nivå. Detta låter sig verkhgen sägas om man inte bryr sig om attutbildningsbidraget är avsett att ge den enskilde en rimlig försörjning underutbildningstiden. Vad är det som säger att den enskilde inte finner sig varaställd i den valsituationen att tih varje pris försöka ta ett jobb som ger enmöjlighet att tillfälligt hanka sig fram i stället för att ta en utbildning sompå litet ger ett bättre fäste på arbetsmarknaden? Denförsörjningsmöjlighet som det nuvarande utbildningsbidraget ger harkontinuerligt försämrats under de borgerliga regeringarnas år. Ersättningarnavid arbetslöshet och därmed utbildningsbidragen har som målsättning att täcka91 % av inkomstbortfallet vid arbetslöshet. De justeringar som har förekommitav ersättningsbeloppen har varit helt otillräckhga. Man fårräkna med att ersättningsnivån vid arbetslöshet för stora gmpper har sjunkitned mot . Detta slår hårt mot både arbetslösa och eleverna iarbetsmarknadsutbildning. I densituationen föreslår regeringen, med stöd av den borgerliga majoriteten i utskottet,inte bidragsförbättring utan en direkt bidragssänkning! Detta är givetvisoacceptabelt för oss socialdemokrater som länge, men förgäves, krävtbättre ersättningar. skymtar i propositionen ett blivande förslag frånregeringen om höjda ersättningar. Om man därmed vill antyda att eleverna den vägen,alltså genom en höjning av grundbidraget -dagpenning-, skall kompenseras fördet bortfallna stimulansbidraget, så vill jag fråga: Hur uppnår man i så fallden påstådda besparingen på 110 milj. kr. ? Hur skall man få en sådan effekt omdet inte blir på AMU-elevernas bekostnad? T.o.m.de borgerliga ledamöterna i utskottet tycker att regeringen har gått för långtoch modifierar regeringens förslag på en punkt. Det gäller elever medsjukpenning, pension eller liknande förmåner. De får sitt utbildningsbidragreducerat av dessa förmåner, och ibland är den enda bit av utbildningsbidragetde får just stimulansbidraget. Utskottsmajoriteten tänker sig inte att dessaelever skall få behålla sfimulansbidraget utan förordar en jämkningsregel somsägs ge samma effekt. Regelsystemet blir emellerfid enklare om följersocialdemokraternas avslagsyrkande. Inte heller inom regeringen vill man fullt ut dra konsekvenserna avarbetsmarknadsministerns föreliggande förslag. Storleken av en annan form avstudiesocialt stöd, vuxenstudiestödet, är nämligen beroende avutbildningsbidraget vid arbetsmarknadsutbildning. Här finns i studiestödslagenen direkt koppling mellan dessa båda former av studiesocialt stöd.Utbildningsministern säger i sin bilaga till besparingspropositionen att det ärhans mening att redukfionen av utbildningsbidraget inte skall leda tillmotsvarande minskning av vuxenstudiestödet. Han föreslår emellertid ingenåtgärd för att förhindra att så kommer att ske. Riksdagenkan ge sitt stöd åt utbildningsministerns intentioner genom att rösta påsocialdemokraternas reservation 1 fill det betänkande som vi nu behandlar. Jag påtalade att ersättningarna vid arbetslöshet ocharbetsmarknadsutbildning kraftigt har urholkats . Jag noteradeatt regeringen tydligen tänker komma med förslag om höjda ersättningar. Frånsocialdemokratiskt håll lade vi fram förslag om högreersättningar i anslutning till de krav som hade förts fram avarbetslöshetskassorna med stöd av LO, TCO, /SR och AMS. Redan då var detangeläget med snara förbättringar av ersättningsnivåerna. Utskottetsvärderade ordförande konstaterade i sitt inlägg att luften hargått ur oppositionen - det finns ingenting i reservationen att ta på. Jag villdärför understryka att det har skett en fortsatt inflatorisk utveckling, delvispåskyndad genom regeringens åtgärder. Behovet att höja ersättningarna är nu änmer angeläget. Vi begär därför i reservafionen att regeringen skall anmanas attsnarast slutföra sin beredning av ersättningsfrågan så att snabbtkan fatta beslut och höjningarna kan träda i kraft . Meddet anförda ber jag att få yrka bifall till de socialdemokrafiskareservationerna, som är fogade till utskottets betänkande. Den fulla sysselsättningens polifik omhuldas av alla partier i dennariksdag. Vi förordar htet olika medel för att uppnå det målet, men värdet förindividen och för nationen av den fulla sysselsättningens politik bestrids inteav någon. Dethär som jag just nu har sagt skulle inte ha kunnat säga.Enligt socialdemokraterna är det bara socialdemokraterna som omhuldar denpolitiken. Generositeten mot andras ambitioner finns inte. I stället driver manmyten om att regeringen har övergivit den fulla sysselsättningens politik. Vihar under de år då socialdemokraterna inte har tagit del i regeringsarbetetavsatt större resurser än någonsin fidigare för att hålla uppe sysselsättningenoch hålla nere arbetslösheten. Dettahar hört förut, säger hon, och det har hon förvisso. är viinne i nästa lågkonjunktur, eller står inför den, och då vill hon tala om den.I och för sig tycker jag det är riktigt. Men eftersom ochandra fortsätter att veva myten om att vi har övergivit den fullasysselsättningens polifik måste vi få hänvisa fill våra gärningar. Om vi inteblir trodda på våra ord, döm oss då efter våra gärningar. Mankan inte bortse från att vi lyckades bättre under den lågkonjunktur ochstrukturkris som vi genomgick 1977-1979 än vad den socialdemokratiskaregeringen gjorde 1972-1973. Varför, med denna vetskap, fortsätta att misstänkaoss för att ha ändrat inställning i denna grundläggande fråga? Varför bedrivadenna mytbildning om våra avsikter? Så länge upprepar sinamyter om att vi övergett den fulla sysselsättningens pohtik tar jag migfriheten att upprepa mina sanningar om att vi gjort mer för sysselsättningen ännågon annan regering. Närman hör oppositionen tycks det inte finnas några gränser för hur dåligt alltingär. Det är klart att man mot den bakgrunden med stort intresse tog del av densocialdemokratiska motionen om vad man borde göra inom arbetsmarknadspolifikenför att klara de svårigheter vi står inför. Alltsammansutmynnade emellertid i ett mycket platt yrkande om att höja beredskapen. Och på vilket sätt avviker det från vad regeringen har deklarerat gällerför regeringens pohtik? Detfanns naturligtvis utrymme både i mofionen och i reservationen att föreslåkonkreta åtgärder, t. o. m. att yrka på höjda anslag. Men hela innehållet går istället ut på att man skall tala om för regeringen att den skall höjaberedskapen. Vihar en höjd och hög beredskap att möta en försämring på arbetsmarknaden. Vihar haft flifiga underhandskontakter med arbetsmarknadsverketför att få reda på hur man ser på läget. Beskedet har varit: Vi återkommersenare , när det är möjligt att bättre överblicka vad som behövsytterligare. Nuhar framställningen och bedömningen kommit in. Detta är den normala gången -vet bättre än de flesta att det är så det går till. Man fårnya bedömningar nu och då och eventuellt krav på nya resurser föratt klara den arbetsmarknadspolitik som regeringen och i mer allmännatermer säger sig vilja föra. Menutan att avvakta frågan om resurstillskott för hela landet har vi under höstentagit särskilda beslut om ökade resurser till för att starta ettantal byggen och till för att starta ett antal vägbyggen, just för attförekomma den försämring som vi har sett vara på väg i dessa båda län. Nuhar vi som sagt framställningen, och frågar: När får AMSsvar? Vi har haft framstähningen hos oss , och det handlar omnäsfan . Då tycker jag det är rimligt att vi tar något flerdygn på oss än vad vi haft för att bedöma frågan. Men jag kan svaraAnna-Greta och andra att vi skall behandla den med största skyndsamhetoch ge AMS både svar och resurser i så god tid att man kan upprätthålla denhöga beredskapen. Manägnar sig inom arbetsmarknadsverket åt att riva ner i stället för att byggaupp, säger . Jag förstår inte hur man kan beskriva detambitiösa och idoga arbete som pågår inom verket på det viset. Arbetsmarknadspolitikenmåste anpassas till den faktiska situationen. Och den faktiska situationen harvarit att efterfrågan på arbetskraft och större delen av 1980 varitgod och högre än åren . Det har inneburit att platsförmedlingensatts i centrum, att resurser dirigerats om så att vi kunnat utnyttjamöjligheter att ge människor fast och varaktigt arbete i den öppna marknaden. Detär också den prioriteringen som gäller nu och framöver: utnyttja de ledigaplatser som finns och se till att ta vara på möjligheterna att placera dearbetssökande i den öppna marknaden. Därefter prövar man möjligheterna att geutbildning, och därpå kommer arbetsmarknadsutbildning mycket högt upp pååtgärdsJistan. Först därefter kommer beredskapsarbeten i fråga. Mendet har ju inget egenvärde att ha väldigt många i åtgärder - eller hur,? Det låter på beskrivningen som om det vore en extra meritatt ha så många som möjHgt i utbildning och i åtgärder. Jag kan inte se det pådet viset. Ambitionen måste vara att anpassa insatserna efter läget påarbetsmarknaden. Inför det försämrade läget finns det nu anledning att se fillatt arbetsmarknadsutbildningen kan expandera. Därför måste resurserna utnyttjasså effektivt som möjligt. Just av den anledningen pågår en överstyrning avresurser till i första hand yrkesutbildning. Just för att vi måste expanderamåste man se till atf man också är sparsam. Därigenom vidgar man möjligheternaatt hjälpa fler på arbetsmarknaden. Detär alltså inte så - har redan klargjort det - attarbetsmarknadsutbildningen skall dras ned. Man har planerat utifrån de resursersom anslog . begär man mer för att kunna upprätthålla denhögre ambitionsnivån. Får jag, herr talman, med några få ord också ta upp frågan om stimulanstianoch ersättningen från arbetslöshetskassorna, som tog upp. Dethar visat sig vid en närmare undersökning att stimulansmomentet istimulanstian inte var särskilt stort. Det var få som därför att den här extratian fanns valde utbildning framför att gå arbetslösa. Då har vi sagt oss kan utnyttja dessa medel effektivare. Is-motionen talas det mycket om urholkning av ersättningen frånarbetslöshetskassorna. Det är sant att det inte finns någon automafik iersättningen. Det var en sak som folkparfiet mofionerade om ibörjan av . Då avslogs de motionerna lika regelmässigt avsocialdemokraterna. Det hade inte varit så dumt att ha den automatiken iersättningen från kassorna. Dessutom var det framför allt under åren 1974-1976som urholkningen i ersättningen från arbetslöshetskassorna skedde. Från den 1januari 1974 till skedde ingen höjning. Då sattsocialdemokraterna i regeringen. Sedan har vi föreslagit och fått igenomhöjningar 1977, 1978 och 1979. Vi kommer att föreslå höjning av ersättningenockså . Men vi kan inte i det ekonomiska läge vi nu har dessutomförsöka ta igen den urholkning som skedde under socialdemokraternasregeringstid. 96 () replik; verkar det som om borgerliga företrädare - både de som tillhörregeringen och de som finns utanför - bara lyssnar fill oss socialdemokraternär vi är kritiska mot dem. sade här att vi inte är generösafrån socialdemokratiskt håll. Jag vet inte om lyssnade när jagi mitt inledningsanförande faktiskt rosade den borgerliga regeringen för attden hade satsat väldigt mycket på arbetsmarknadspolitiken under förrakonjunkturnedgången. Vadjag har försökt att förklara är att vi nu känner en väldigt stor oro, därför attpåfrestningarna på arbetsmarknaden ser ut att bli mycket större den här gångenän de var förra gången. Det finns ju faktiskt tecken som tyder på attregeringen är beredd att acceptera en mycket högre arbetslöshet än vad vi harhaft förut. Budgetministern har stått här i och sagt att han räknarmed arbetslöshet. Detär inget platt yrkande som vi har framställt från socialdemokratiskt håll. Vikräver att man nu ser till att expandera möjhgheterna tillarbetsmarknadsutbildning och beredskapsarbete. Det är, precis som IngemarEliasson säger, ett fint arbete som man gör i arbetsmarknadsverket, men man kaninte trolla. måste från regering och riksdag få pengar föratt kunna driva sin verksamhet. Vad som sker och har skett är inom arbetsmarknadsutbildningen har fått order att på grundval av de pengarsom man filldelades göra en nedskärning . Vi vädjar tillregeringen att nu lägga om den här kursen. Utvecklingenpå arbetsmarknaden ser dystrare ut nu än vad någon av oss kunde föreställa sigi våras när vi gav de här pengarna i anslag. Men arbetsmarknadsutskottet skrevredan då att blir utsikterna annorlunda, så förutsätter utskottet att nyapengar kommer att ställas till arbetsmarknads- Jag undrade tidigare när AMS kommer att få svar på sin fråga om nyapengar. Jag ställer också frågan: Vad kommer svaret att bli? Kommer man att fåpengarna? vill ha att resonera om dethär än , men säger han att han har haft väldigt mycketkontakter med arbetsmarknadsverket om de här frågorna. Varförbehöver det då ta så , när man vet att det är stor oro ute på fältet?För som går kommer nya varsel om uppsägningar och nya varsel omkorttidsvecka. Tecknen är mycket oroande. Det är inte vi socialdemokratersom försöker svartmåla verkligheten.