prot · G409160 · 1980-12-31 00:00:00 — Jag tror emellertid inte att skillnadenär sä väldigt stor, men jag vill gärna instämma i att det åren god målsättningsom redovisats i vpk-motionen. Vad gäller frågan om djurfabrikerna är det helt klart attdet finns förhållanden som inte är tillfredsställande. Jag vill dock erinra omatt vi i , även vid internafionell bedömning, har en mycket stränglagstiftning när det gäller djurhälsa. Jag tycker det finns anledning atterinra om det då djurfabrikerna kritiseras hårt. Det är möjligt att det finnsförhållanden som infe kan accepteras i vårt land. För min del ser jagsom den enda möjligheten här det förslag som vi från sida i mångasammanhang fört fram, nämligen att en etableringskontroll skall införas. Jag vill, fru talman, än en gång säga att det armed stortillfredsställelse som jag kan konstatera att i en mycket svårförhandlingssituation, i en svår ekonomisk situation, i en situation där destora arbetarkollektiven har uppnått, låt mig säga ansvarskännande,förhandlingsresultat tycks vi i , även om inte parterna vidöverläggningarna kommit helt överens, kunna fatta ett ganska enhälligt beslutom den närmaste tidens bestämmelser för jordbrukspriserna. Med hänsyn tilldetta har jag inte funnit anledning att i onödan förlänga debatten. Jag ber,fru talman, att få yrka bifall till utskottets hemställan. Reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. in. AnL 4SVANTE () replik: sade i sitt inlägg att man i denhär debatten inte skulle lägga skuldbördan på producentsidan för denprisutveckling som vi har fått. Jag vill understryka att jag i mitt inlägg ladeskuldbördan pä den ekonomiska politik som de borgerliga regeringarna har fört.Det är den som är huvudorsaken till att vi nu har att se fram emot dettabekymmer med prisökningar pä livsmedel - prisökningar på vidnästa halvårsskifte, trots de bekymmer som vissa jordbrukare ändå har. Det ärdär -på den förda ekonomiska politiken -skuldbördan skall läggas i första hand.Det skulle vara intressant att få veta - och det kanske jag får höra mer om närjordbruksministern håller sitt anförande - i vilken mån man tänker infria delöften som man gett om att fullfölja denna ekonomiska politik,eller om man tänker bana väg för någon ny ekonomisk politik som kan motverka derisker som konsumenterna får uppleva. Sedan säger att han mot bakgrund avutvecklingen i förhandlingarna och det som hänt vill ge en eloge åtproducent-sidan för att den inte tillgripit några stridsåtgärder. Reglering av priserna pä jordbruksprodukter, rn. konsumenternaatt avstå från att vidhålla sina krav på att få bättre möjligheter till insyn iförhandlingarna och möjligheter att följa utvecklingen totalt sett. Han talarom de krav som vi socialdemokrater på konsumentsidans vägnar har rest som ettförsök att åstadkomma polarisering mellan konsumenter och producenter. Det skulle vara välgörande om istället för att uppträda som fackligföreträdareför landets jordbrukare, när hannu ändåar ordförande i jordbruksutskottet, insåg att när vi talarjordbrukspolitik i , är det för både jordbrukarna och konsumenternasom vi måste föra debatten. Om vi skall kunna föra en bra jordbrukspolitik,måste den kunna omfattas med förtroende inte bara av jordbrukarna utan också avkonsumenterna. Det är därför som vi har rest de krav som utskottets borgerligamajoritet tyvärr på nytt har avvisat. AnL 5 PER (vpk) replik; säger att den ersättning som densvenske jordbrukaren får för sitt eget arbete är exceptionellt låg vid eninternationell jämförelse. Det är möjligt att har rätt. Men om viskall kunna veta det och om vi skall kunna få en bättre överblick över vartpengarna tar vägen enligt dessa regleringsbestämmelser, krävs en sådan översynsom jag påyrkade i mitt första inlägg. Sedan säger att han vill varna för renodlingav partsintressena vid förhandlingar, eftersom det skulle kunna leda tiWytterligare polarisering. Jag tror att man med ett sådant resonemang baradöljer motsättningarna. Vi skall i stället se klart att vi har två parter:konsumenterna har intresse av låga priser, producenterna har behov av brapriser, och dessa intressen står emot varandra. Jag tror inte att det tjänarnågonting till att dölja det. Jag tror att det i stället är en fördel om manrenodlar parternas intressen och det var man också inne på närjordbruksfrågorna senast utreddes. Vidare säger att det av ekonomiska skäl intevarit möjligt att hålla subventionsnivån. Det har vi märkt, men vi har ocksåmärkt en mycket ryckig politik på detta område. Efter den stora konflikten ochuppgörelsen på arbetsmarknaden höjde man väsentligt subventionernaefter . upphävdes prisstoppet på vissabaslivsmedel, och sedan har man stegvis redan sänkt eller aviserat sänkningarav subventionerna med 1 050 milj. kr. Det är inte precis någon konsekventlinje som följs, sett i ett längre perspektiv. Var vi står i frågan behöver jaginte upprepa. Det har jag redan sagt. säger att man bör sträva efter att åtminstonehålla restitution på den moms som kommer in på vad som kallas baslivsmedel. Jagnoterar att har en sådan inställning. Men vår inställning är attdet skall utvidgas utanför baslivsmedlen till att gälla alla näringsmässigtgodtagbara livsmedel - och där skall momsen restituteras till konsumenterna. Slutligensäger att han kan tänka sig etableringskontroll för djurfabriker.Vi anser att den kontrollen bör fungera på det sätt jag redogjort för-djurfabrikerna bör avvecklas och djurproduktionen anslutas tilljordbruken i måttlig skala och skötas mer naturenligt. AnL 6 () replik; Låt mig säga några ord beträffande alla dekrav som reses här på översyn och utvärdering av effekterna av olika avtal. Detär naturligvis ingen som har någonting principiellt emot detta. Vi har barasvårt att förstå dessa krav, eftersom det finns möjlighet till fullständiginsyn. Det finns absolut ingenting som inte går att plocka fram, men det krävergivetvis litet möda. Men'om man nu på producentsidan i förhandlingssammanhanghar tillägnat sig alla dessa kunskaper och skaffat sig de utredningsmöjligheterman behöver, har jag svårt att förstå konsumentsidans krav på särskilt stöd-statliga åtgärder och annat - för att tillägna sig samma insyft. Jäg haralltså mycket svårt att förstå på vilka punkter det är som konsumentsidansaknar möjligheter till insyn. Om man vill ha reda på hur den ekonomiska situationenför jordbruket ser ut, är det mycket lätt att ta reda på detta. Man kankonstatera att det inte finns något jordbruk i som visar en positivförräntning. Det finns heller inget jordbruk som ger en arbetslön som står irimlig proportion till jämförbara grupper. Det är alltså helt klart att det ärmycket långt kvar innan vi uppnår de mål som sattes upp beslut. Detär emellertid också klart att vi strävar efter att successivt nå dem. Men ärdet bara sådana uppgifter man vill ha reda på tycker jag att det finns mycketrikligt material tillgängligt för att övertyga sig om situationen. Vad sedan beträffar skuldbördan för våra högalevnadskostnader vill jag säga till att jag faktiskt inte troratt regeringen har någon egen kassa där pengarna ligger och möglar. Sanningenär ju att vi alla, i olika sammanhang, kunnat tillgodogöra oss lönehöjningar.Och det påverkar i alla led de produkter vi skall köpa. Det gällerköparen-konsumenten men även producenten - vi är ju alla också konsumenter. Denprodukt man skall köpa har fördyrats, men man har ju delvis själv varit med omatt vålla den fördyrningen, eftersom kostnadsnivån höjts över tag. Jag kanskeockså får peka på det förhållandet att konsumenterna kräver ett stort sortimentbakom snart sagt varje gathörn. Och det måste också bli ganska dyrt. Reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m. AnL 7SVANTE () replik: När det gäller skulden för utvecklingen avkostnaderna för våra livsmedel är den argumentation som nu förderelativt ointressant. Här är det ju fråga om hela den ekonomiska politiken.Härvidlag vill jag hellre avvakta det svar som jordbruksministern kan komma attge på min fråga, som gäller om den nya regeringen - även mot bakgrund av vadman nu ser när det gäller kostnaderna för livsmedel och annat - kommer attfullfölja den ekonomiska politik som var trepartiregeringens och somuppenbariigen lett till detta misslyckande för jordbrukspolitiken. säger att han inte har något principielltemot översynen när det gäller konsumentdelegationen och i övrigt hurprisregleringen fungerar i Reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m. Men han kan inte förstå varför detta skall vara nödvändigt,eftersom man kan konstatera att det är många jordbruk som inte bär sigsärskilt bra. Är det inte ett något förenklat resonemang att - närkonsumenterna begär att få en ordentlig översyn med hjälp avkonsumentdelegationen och jordbruksnämnden av hur prisregleringen skall kunnafungera- säga att det väl räcker med att titta på hur läget kan vara för vissajordbrukare? Man skall alltså nöja sig med att titta på just detta och inte fåmöjlighet att bedöma hur åtgärder som skall diskuteras inom prisregleringensram kan föra utvecklingen i en annan riktning också när det gällerfördelningen jordbrukarna emellan. Det är beklämmande att jordbruksutskottets ordförande ärså nonchalant mot de krav som under har rests från konsumentsidanfär att få till stånd denna ökade insikt och därmed också ökad förståelse förvilka åtgärder som kan vara nödvändiga för att vi skall kunna bemästra ensituation som har blivit mycket svår till följd av den ekonomiska politik somförts . AnL 8 PERISRAELSSON (vpk) replik; säger att det finns möjlighetertill fullständig insyn, men att man då får bemöda sig litet grand. Det finnsmaterial, hävdar han. Det kanske det gör, men bedömningen av materialetvarierar mycket. Hur skall man när det gäller synpunkter förklara skillnadenmellan konsumentdelegationen och jordbrukarnas förhandlingsdelegation? Om manläser parternas ståndpunkter i slutet av betänkandet - och ännu mer om manläser reservationerna - har man svårt att förstå hur det går att komma framtill så olika ståndpunkter. I betänkandet sägs att det skiljer på 580 miljoner,och enligt första inlägg här ligger jordbruksnämndensförslag, som jordbruksministern anslutit sig till, betydligt närmarekonsumentdelegationens förslag än jordbrukarnas förhandlingsdelegations. Jag tror att man skulle kunna avpolarisera förhandlingarnaom man fick en redovisning av vart pengarna tar vägen som är enklare ochklarare. Jag har i flera debatter här i kammaren märkt att företrädare förutskottet ibland antytt att andra egentligen inte begriper det här medjordsbruksregleringen. Detär några få som gör det-kanske ochnågon till. I övrigt är det hela så krångligt att vanliga konsumenter intefattar vart pengarna tar vägen. Jag tror att man skulle vinna på ökad klarhet här. Detskulle också bönderna vinna på. Det kanske verkligen är så att inte alla böndermen en del sitter mycket trångt och har en väldigt låg ersättning för sittarbete. Det skulle framkomma vid en sådan genomlysning. AnL 9EINAR () replik; Jag tror inte att vi vinner mycket på attfortsätta denna debatt. Låt mig bara peka på ett par motsägelser som både PerIsraelsson och gjorde sig skyldiga till. Man kan inte hävda att detta är två mot varandra ståendeförhandlingsgrupper och på samma gång säga att får vi bara en liten utredninghar vi avpolariserat alltsammans, och sedan förstår de varandra. Säg det tillandra parter i avtalsrörelsen! Säg till SAF och LO att "vi gör en litenutredning, och sedan behöver ni inte ha motstridande intressen"! Det ärinte så enkelt. Det är därför som jag inte kan ta kravet på en särskild översynpå sådant allvar som önskar. Jag är visst inte rädd för ensådan översyn, men jag vill inte överdriva värdet av den. Möjlighet till fullinsyn finns redan. Jag kan inte gå med på att det skulle vara så enkelt att manbara genom att göra en särskild utredning kan få bort skillnaderna i inställning,grundsyn och värdering hos de två grupperna. Reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. in. Förste vice talmannen anmälde att och anhållit att till protokollet få antecknat att de inte ägde rätttill ytterligare repliker. AnL 10 Jordbruksministern ; Jag vill uttrycka min tillfredsställelse överatt ett enigt jordbruksutskott står bakom det förslag angåendejordbruksprisregleringen som har lagts fram i regeringens proposition. Detskulle ha kunnat ge upphov till svåra motsättningar, om företrädare för olikaintressen hade drivit sina ståndpunkter också här i . Dethandlingssätt som visas vittnar om ansvar i ett läge då, som SvanteLundkvist påpekade, har att ta ställning till enproposition om jordbruksprisregleringen som inte baseras pä ett förslag avjordbruksnämnden, som har biträtts av Lantbrukarnas förhandlingsdelegation ochkonsumentdelegationen. Även i jordbruksnämnden föreligger reservationer. Enredovisning av de båda delegationernas ståndpunkter som har lämnats visar har olika bedömningar av inkomstutvecklingen och hur 1977 årsjordbrukspolitiska beslut bör tillämpas. Det är också uppenbart att den ekonomiska situationen förlantbrukarna varierar starkt och att det har blivit svårare att med generellaprispolitiska medel nå de jordbrukspolitiska målen. Det räntestöd som harinförts inom prisutvecklingens ram är ett led i strävan att uppnå en bättrefördelning av prisjusteringen. Den oenighet som har redovisats ger vid handenatt de överläggningar om nästa prisregleringsperiod som skall påbörjas redan ihöst kommer att bli komplicerade. Mot den bakgrunden finns det anledning att vidtanoggrannare förberedelser än som normalt har varit fallet. Sådanaförberedelser bör enligt min mening genomföras av en särskild expertgrupp ochinnefatta en analys av bl, a. situationen för olika lantbrukare, däribland denyetablerade, och de Reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m. skiljaktigheteri bedömningarna som har kommit fram vid överläggningarna. Vidare bör en kartläggning ske av de prispolitiska medelsom kan utnyttjas för att de jordbrukspolitiska målen skall uppnås. Syftet med dessa förberedelser bör vara att få fram engemensam plattform för överläggningarna och därmed göra det möjligt att baseranästa riksdagsbeslut på en överenskommelse. Jag kan konstatera att liksom har frånsocialdemokraterna framförts förslag till ändringar av konsumentdelegationenssammansättning. Jag anser inte att sådana ändringar skulle innebära någonfördel. Vi har ju varit överens om att den medverkan vid beredningenav jordbruksnämndens förslag som skall lämnas av konsumentdelegationen ochlantbrukarnas förhandlingsdelegation bör ha karaktär av överläggning. Om mangenom olika åtgärder markerar partsförhållandena, är det ofrånkomligt att ocksåta upp till debatt frågan om karaktären av de kontakter som sker och vilkenroll jordbruksnämnden skall ha. Jag finner att det skulle vara särskilt olyckligt att iett läge då överenskommelse inte kunnat träffas gå in och göra ändringar somenbart är ägnade att skärpa intressemotsättningarna. Det skulle innebära att enredan mycket ömtålig situation skulle bli ännu mer svårhanterlig. Vad som bör vidtas är åtgärder som överbryggarmotsättningarna, inte sådana som skärper dem. Det gäller över hela detsamhällspolitiska fältet och inte bara i frågan om jordbruksprisreglering ochlivsmedelspriser. De tankar på en särskild expertgrupp som jag nu har framförthar detta positiva syfte. AnL 11SVANTE () replik: Det var med intresse jag lyssnade fillinledningen av jordbruksministerns anförande. Där tyckte jag mig ana att hanbörjade närma sig en insikt om att det kanske fanns en del ogjort när detgäller att förbereda de överläggningar som skall ske mellankonsumentdelegationen och jordbrukets förhandlingsorganisation. Han talade omkartläggning och om en arbetsgrupp som skulle få se över förhållandena. Men sedan kom han över till våra krav och på översynen avkonsumentdelegationens arbete, sammansättning och resurser. Jag vill då erinrajordbruksministern om att förslaget kom från en enhällig jordbruksutredning,som var allsidigt polifiskt sammansatt. Men förslaget avvisas av jordbruksministern. Och så säger jordbruksministern: Jag anser inte att detfinns något skäl att göra den här översynen. Jag tycker inte att man skallskapa motsättningar, utan man skall överbrygga motsättningar. Hur tror jordbruksministern att det fungerar om man från konsumentsidanår begär den här översynen men inte får gehör för detta krav? Manönskar - och vi önskar - t. ex. när det gäller jordbruksnämnden få fill ståndden ordning som en gång faktiskt uttalade sig för men somjordbruksministern inte har infört. Trorjordbruksministern att det verkar som ett led i arbetet på att överbryggamotsättningar? Jag har närmast ett intryck av att det från konsumentsidan måsteuppfattas som en ovilja från jordbruksministerns sida att verkligen röja urvägen allt som kan vara onödiga motsättningar. Jagdelar uppfattningen att vi aldrig kommer ifrån att det här är två parter sommåste diskutera mot varandra. Men det måste vara angeläget för oss att skapa ettgott underlag, så att parterna kan resonera på jämställd fot och vet vad det ärman har att tala om. Jagfick inget svar på den fråga jag ställde till jordbruksministern. Uppenbarligenär den jordbrukspolitik som vi har fått ett misslyckande.Det är ju ett misslyckande när vi får en så kraftig höjning avlivsmedelspriserna och när vi har bekymmer för en hel del jordbrukare. Jagsäger inte att det är jordbrukspolitiken som sådan som är orsaken till detta,utan jag säger att orsaken är regeringens ekonomiska politik. Då är det avbetydande intresse att veta: Avser man från regeringens sida att fullföljadenna ekonomiska politik, och hur ser jordbruksministern på det? Är det löfteman har utfärdat fill bindande? Kan vi förutse att polifiken kommeratt fortsätta med den nuvarande inriktningen? Eller anser jordbruksministernatt det finns andra åtgärder som på den punkten vore önskvärda för att brytaden trend i utvecklingen som vi nu kan konstate- Regleringav priserna på jordbruksprodukter, m. m. AnL 12 PER (vpk) replik: Jordbruksministern säger att man skall ta upp överläggningar omen ny regleringsperiod. Det lyckades man komma överens om. Därför har man nuett provisorium . Man menar att om saken ses i det perspektivet, såframstår motsättningarna som mindre. Men skall man se det i ett perspekfiv , då blir motsättningarna hårda. Det gick alltså inte. Nusäger jordbruksministern att man skall förbereda sig inför förhandlingarna ihöst genom att låta en expertgrupp arbeta fram till dess. På det sättet fårparterna en plattform att stå på och utgångsläget vid förhandlingarna blirbättre. Det kan i och för sig vara bra. Men man kan inte gömma motsättningarna- de finns där i alla fall. Redan från början måste man ha klart för sig attdet förekommer olika uppfattningar. Det är precis som när en fasfighetsägareoch en hyresgästförenjng resonerar om hyrorna. De har olika intressen. Den somäger fasfigheten vill ha högre hyra, och den som bor där vill ha lägre hyra. Såär det också i det här fallet. Det finns ingen anledning att beslöja dettafaktum. Däremot finns det anledning att ta fram ett så gott och såinvändningsfritt underlag som möjligt. Matprisernaberör ju varje enskild människa. Därför finns det anledning att också utåt påett begripligt sätt redovisa vart pengarna tar vägen, och det har jagframhållit tidigare. Jag tror inte att det behöver bli några nyakonstruerade motsättningar därför att man renodlar parternas ståndpunkt vidförhandlingarna om priserna på jordbrukets produkter. Jordbruksministern sägeratt de bör ha karaktären av överläggningar. Det tolkar jag så. 2Riksdagens protokod 1980/81:160 Nr 160 att han menar att det som sker ijordbruksnämnden är en rådgivande FreHnpp H överläggning och inte verkliga förhandlingar.Som jag ser det har utveck- S iim'1QS1 lingen mer och mer gått därhän attdet har blivit verkliga förhandlingar. roll ekonomiskt-politiskt är stor,som jag redan har r) ; sagt. Därför finns det anledning att undersöka hur det härfungerar. Regleringav pri- & e & o . , allt gäller det att förkonsumenterna och allmänheten försöka klara ut vart h Ik A kt matpengarna tar vägen. Kanskebehöver en ny limpa konstrueras, med litet fler detaljer än som finns i den limpa som har redovisats m. m. ' AnL 13 Jordbruksministern ; Bara några ord fill somundrar varför jag inte följer det beslut som egentligen har fattatnär det gäller sammansättningen. Jag förstår att syftar påpropositionen 1976. Då är det intressant att få ett svar på frågan: Varförgenomförde inte i egenskap av jordbruksminister i densocialdemokratiska regeringen den här förändringen ? Dethade han ju möjlighet att göra, och det hade varit konsekvent. Men se detgjorde han inte. Kanske var det så att man kom till insikt om problemen medbalansen i nämnden - inte vet jag. Jag bara konstaterar att möjligheten hadefunnits. När det sedan gäller den ekonomiska politikens inriktning,så har ju regeringen sedan avgivit sin regeringsförklaring. Ibörjan av skall här föras en stor debatt om den ekonomiskapolitiken. Då får vi väl ta upp den här frågan, om det nu är så att herrLundkvist menar att den skall diskuteras . AnL 14 () replik: I en riksdagsdebatt av ungefärsamma karaktär som dagens meddelade jag på den socialdemokratiska regeringensvägnar att det var regeringens avsikt att göra denna förändring avjordbruksnämnden. Det är helt riktigt att det inte skedde , då viförst ville diskutera saken med berörda parter. Vi kunde ju i det läget inte vetaatt vi skulle få en borgerlig regering med en jordbruksminister som efter valet1976 icke ville verkställa detta beslut. Hade vi känt till att detskulle gå så, då hade vi skyndat oss att försöka klara de överläggningar som vityckte vi var skyldiga parterna att föra innan vi tog beslutet. När nu jordbruksministern börjar se de konsekvenser somexempelvis jordbruksnämndens nuvarande sammansättning kan få för diskussionernaom livsmedelspriserna mellan parterna, så bör han väl också inse att det ärlämpligt att börja fundera över om nämnden, när den fungerar , skall ha nuvarande sammansättning. Jag kan inte finna attdet är lyckligt att får reservationer från två parter isjälva nämnden. Jordbruksministern undviker att ge svar på min frågabeträffande den 18 ekonomiska politiken. Jag utgårifrån att han tillstår att de stora prishöj- ningarnaoch bekymren för de nyetablerade jordbrukarnas räntekostnader innebär ettmisslyckande för regeringens ekonomiska politik på jordbrukets område. Låt mig ställa ytterligare en fråga tilljordbruksministern: det ändå inte varit välbetänkt att tillmötesgå densocialdemokratiska motionen, som gick ut på att vi skulle diskuterasubventioner och jordbrukspriser i ett sammanhang? Varför var det så angelägetatt först sänka livsmedelssubventionerna och därefter diskuterajordbrukspriserna? Tycker verkligen jordbruksministern att det var att hanteradenna fråga på rätt sätt? Reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m. AnL 15 Jordbruksministern : Fru talman! Låtrriig konstatera att det föreligger en ganska betydande samstämmighet mellanregeringens och socialdemokraternas syn även i fråga omlivsmedelssubventionerna. Jag har tagit del av socialdemokraternas särskildayttrande och noterat att ni vill åstadkomma en något försiktigare nedtrappningav livsmedelssubventionerna än vad regeringen har föreslagit. Det betyder i ochför sig att ni principiellt godtar åtgärden. Jag vill också erinra om att livsmedelssubventionerna,efter det att det beslutade sparprogrammet är genomfört, ändå kommer att uppgåtill ca . Det hade ju varit fullt möjligt försocialdemokraterna att med anledning av prisregleringspropositionen upprepasitt krav på nya och större subventioner eller, rättare sagt, en inte fullt såstark nedtrappning. Men det gjorde man inte. Därav har jag dragit slutsatsen, precissom det har beskrivits av en socialdemokrat i en tidning, att man i detnuvarande ekonomiska läget naturligtvis övervägde om man skulle föreslåytterligare 500 milj. kr. Dessa pengar måste i såfall lånas utomlands och tas igen över skattsedeln.