prot · G409150 · 1980-12-31 00:00:00 — Jag avstår medvetet från att gå in i debattmed , i avvaktan på att få höra jordbruksministerns syn på denenhgt min mening vikfigaste fråga som tog upp, nämligenfrågan om försurningen. Det faktiska förhållandet är ju att de förslag frånregeringens sida som vi skall behandla här i innebär enkraffig uppluckring av de reningskrav som har gällt i , vilket alltsåkommer att bidra till en ökad försurning. Det hade onekligen varit intressantatt få detta problem belyst av jordbruksministern, men den frågan tog hanalltså inte upp. Jag vill ställa en fråga till jordbruksministern och , Vi har alltså en allt snabbare försurning,delvis beroende på förhållanden som vi själva inte kan påverka, vi har behov avatt öka frifidsfiskemöjligheterna, vi konstaterar att fiskevården i betydandeområden inte fungerar. Varför är man då inte beredd att i större utsträckningsatsa på att samhället och det organiserade fritidsfisket skall bygga upp dehär möjligheterna? Man vidhåller ju bara den uppfattningen att det är deenskilda vattenägarna som skall klara av den uppgiften, I själva verket kommerdetta att resultera i en betydande återhållsamhet när det gäller att ta tillvara det positiva som fritidsfisket innebär ur social rekreationssynpunkt. Detförhållandet tar ni inte alls upp i er argumentering. De prakfiska skälen har tagit över lagrådets invändningar,säger jordbruksministern. Men vilka praktiska skäl talar på detta område meraän på andra områden för att man inte skall införa bestämmelser av det härslaget? Vi har ju sådana här bestämmelser på jaktens område, och det finns enrad olika lagar som innehåller motsvarande formuleringar. Men när det gällerbildandet av fiskevårdsområden, anses det alltså att man inte skall ha dessabestämmelser. Jag tycker att praxis från de andra lagstiftningsområdena tvärtomborde underlätta en tolkning av motsvarande bestämmelser från samhällets sidapå det här området. Detvar naturligtvis inte utan skäl som man föreslog det här, utan man ville hagarantier för att vattenägarna inte skulle kunna stoppa socialt motiveradefiskevårdsområden. Men det vill ni alltså inte biträda. Sedanhade jordbruksministern en lång argumentering om kostnaderna för att inlösahandredskapsfisket på ostkusten. Den faktiska situationen är atthuvuddelen av allt fiske på sker i form av fiske utantillstånd. Vad har man för förslag när det gäller att komma till rätta med dethär förhållandet? har vi stora befolkningsgrupper som kännerosäkerhet, inte vet hur man skall ta sig ut till vatten, inte har båt och intekan åka till de allmänna vattnen. Man vill alltså hindra dessa människor attgöra detta, på samma sätt som vill tillåta nätfisket vidBlekingekusten men inte spöfisket. Åtgärderför att främja fritidsfisket, m. m. Denmedgivna repliken avsåg jordbruksministerns anförande, och den medgivnarepliktiden är , AnL49 (vpk) replik: Jag har suttit och funderat över varför det inte är möjligt att införafritt fiske på de aktuella kuststräckorna och i fem av våra större sjöar. Nusäger jordbruksministern att det huvudsakligen är av kostnadsskäl som det intekan ske och att det inte är så angeläget i dagens läge att utöka demöjligheterna. Det finns ju redan så många andra fiskevatten. Följdfråganmåste då bli: Hur har det varit möjligt att genomföra fritt fiske på övrigakuststräckor, t,ex, utefter ? Jag har tillbringat många timmar bakom det s, k,flötet och väntat på napp. Jag förstår de fritidsfiskare som undrar över attnätfiske kan tillåtas utefter kusten när man inte får fiska med metspö. Jagbegriper inte vilken inverkan det skulle ha på fiskbeståndet på kuststräckornaoch i de aktuella större sjöarna om man fiskar med metspö, kastspö ellerliknande handredskap. För det mesta får man ju bara skräpfisk. Därför borde detankomma på fiskevårdande myndigheter att släppa fiske med handredskap fritt.Det är väldigt svårt att begripa att det skulle vara omöjligt. AnL 50 JordbruksministernANDERS ; Först vill jag gratulera , som i går valdes till nyordförande för , känner juväl till frifidsfisket, bl, a, efter att ha varit ordförande i 1973 årsfiskevattensutredning. Han är därför väl skickad att nu leda fritidsfiskarna.Jag gratulerar honom således upprikfigt. Samtidigtskulle jag nog vilja varna för den intressekonflikt som kanuppstå i de båda roller som riksdagsmannen nu måste spela. har ju i sin motion i vissa avseenden t, o, m, gått längre än hanvar beredd att göra i egenskap av ordförande i fritidsfiskeutredningen där hanreserverade sig. Jag tror att det skulle vara klokt att nu vara litetförsiktigare i den nya roll som har att Åtgärder för aU främja fritidsfisket, m. m. spela, stora organisationen finns ju medlemmar, vilka bekänner sig till alla depolitiska partier vi har. Får jag sedan återigen ta upp den direkta frågan ombildandet av fiskevårdsområden och ytterligare utveckla det resonemanget. I deflesta fall bhr det förrättningsmännen som i första hand får bedöma omopinionsvillkoret är uppfyllt. Bedömningen kommer i första hand att grunda sigpå hur antalet förespråkare resp, motståndare fördelar sig. En utgångspunkt vidbedömningen bör vara att ett mera allmänt motstånd mot bildandet avfiskevårdsområde anses föreligga om fler än hälften av de vid förrättningennärvarande fiskerättsägarna motsätter sig bildandet. Det förhållandet att bildandet av fiskevårdsområde fårstörre betydelse för vissa fiskerättsägare än för andra kan emellertidföranleda jämkningar ät bägge hållen. Är exempelvis ägarna av de störreandelarna i fisket negativt inställda, kan motståndet komma att betraktas sommera allmänt, även om antalet motståndare inte utgör en majoritet. Är å andrasidan dessa fiskerättsägare positiva, kan de komma att uppväga en majoritet avmotståndare. Som jag tidigare framhöll i mitt huvudanförande är detinte sakligt motiverat att dessutom kräva att förrättningsmännen skall göra enbedömning av om motståndarna har beaktansvärda skäl för sin ståndpunkt. Minsträvan har varit att utforma ett opinionsvillkor som så långt det är möjligt underlättarförrättningsmännens bedömning och prövning. Enligt min meningskulle bedömningen och prövningen avsevärt försvåras om förrättningsmännenskulle tvingas undersöka och ta ställning till vilka skäl varje fiskerättsägarehar haft för sin inställning till bildandefrågan. Får jag sedan gå över till frågan om inlösen avhandredskapsfisket och säga: uppskattade kostnadernaför inlösen av fisket med rörliga redskap på till istorleksordningen 100-200 miljoner. Utredningen hade då inte räknat meddomstols- och utredningskostnader, varför beloppet i praktiken naturligtvisskulle bli högre. Det kan också vara av intresse att notera att siffrornahänför sig , då betänkandet överlämnades. Om man, som och socialdemokraterna numeravill, skulle begränsa sig till att lösa in enbart fisket med handredskap påsödra ostkusten skulle kostnaderna naturligtvis bli lägre. Men frågan är om deskulle bli så mycket lägre. Man bör hålla i minnet att fiskevattensutredningen,med som ordförande, bedömde att kostnaderna skulle bli så högaatt man avstod från att föreslå inlösen för . Man vågade alltsåav kostnadsskäl inte ens föreslå inlösen av handredskapsfisket på södraostkusten. Vad är det som har hänt som gjort att ÅkeWictorsson så radikalt ändrat mening? Vi skall också komma ihåg att är enalldeles speciell kuststräcka med sin alldeles speciella skärgård. Samhällethar också satsat pengar här, genom skärgårdsstödet, som tillkom under densocialdemokratiska regeringens tid och som vi alla stödde därför att det varen vikfig insats att bevara en levande skärgård med åretruntboende människor. De utkomstmöjligheter som den bofasta befolkningen har ärmycket begränsade, och fisket är för dessa människor den viktiga basnäringen.Ett frisläppande av handredskapsfisket skulle otvivelaktigt leda tillstörningar och nya konfrontationer mellan yrkesutövare och fritidsfiskare. Jag är övertygad om att vi gynnar den här frågan allrabäst genom ett system där dessa människor kan skaffa sig inkomst genom devatten som de disponerar och genom försäljning av fiskekort eller utarrenderingtill sportfiskeklubbar. Då kan de behålla sin näringsverksamhet även iframtiden. Åtgärder för att främja fritidsfisket, m. m. AnL 51 ÅKEWICTORSSON (s) replik: Jag tackar jordbruksministern förgratulationerna och är naturligtvis tacksam för alla råd som jag får i mittuppdrag. Jag vill dock trösta jordbruksministern med att konstatera att jaginte upplever att intressekonflikten mellan min politiska roll och rollen somordförande för fritidsfiskarna är så besvärlig. Jag föreställer mig attintressekonflikten är betydligt större när det handlar om att brottas med detregeringsunderlag som f. n. finns och också när det gäller att klarabalansgången mellan vatten- och markägarin-tressen och förment socialasynpunkter i det här ärendet. Jag kan tillägga att när det gäller lagstiftningen omfiskevårdsområden tycker jag inte heller att det är svårt att bära en eventuellintressekonflikt, eftersom jag har stöd av vårt lands högsta juridiska instansför prövning av lagstiftningsförslag, lagrådet, som förklarar att 1970 årsfastighetsbildningslag, anläggningslag och lag omvattenförbund har exakt de formuleringar beträffande opinionsvillkorens utformningsom jag förordar när det gäller lagstiftningen om fiskevårdsområden. I fråga om inlösen av vatten försöker jordbruksministernatt skrämma med att konstatera att fiskevattensutredningen räknar med ettbelopp på 100-200 miljoner. Det är riktigt att vi uppskattade kostnaden tilldetta belopp för inlösen av hela det rörliga fisket, alltså inkluderande nätoch andra redskap. föreslår vi enbart inlösen av spöfisket, och kostnadernakan rimligtvis inte bli av den storleksordningen. Men på denna punkt har vibegärt att man skall göra en utredning och genomföra inlösen i takt med att manskaffar fram ekonomiska resurser med hjälp av fiskevårdsavgiften. Jag har ingenorsak att ändra uppfattning på den punkten. Jag tycker att det är riktigt attvi går den vägen för att lösa in dessa vatten. Sedan försöker jordbruksministern framställa detta som etthot mot en levande skärgård. Jag kan för mitt liv inte förstå vari det hotetskulle kunna bestå - det är att ge vårt förslag proportioner som det inte har.Om vi betalar en ersättning till skärgårdsborna för att ge storstadsborna rätttill spöfiske och därmed skapar praktiska möjligheter att få enfritidsaktivitet ute i skärgården, så kan det inte på något sätt hota enlevande skärgård och dess befolkning. Det visar ju också traditionerna på dettaområde. Det är inte skärgårdsbefolkningen som i första hand har hävdatäganderätten, utan det är utflyttade storstadsbor, som använt vattnen i sambandmed fritidsbostäder, som har aktualiserat dessa äganderättsförhållanden i skärgården.På den Åtgärderför att främja fritidsfisket, m. m. tiden skärgårdsbornaensamma påverkade förhållandena, då fanns det inget hävdande av äganderätten iskärgårdsområdena, AnL52 AXEL (): De talare som har framträtt före mig i debatten har inledningsvis varitordentligt överens om en sak, nämligen fritidsfiskets roll somfritidssysselsättning - en av de främsta fritidssysselsättningarna bland folketi vårt land. Miljoner svenskar letar sig ut till sjöar och vattendrag- de flesta till invanda områden, men många också till nya och spännandefiskevatten. Tillgångenpå fritidsfiske spelar också en viktig roll för turisttillströmningen frånandra länder. Många människor, främst från de mera tätbefolkade delarna av deneuropeiska kontinenten, finner här i sin avkoppling från stress ochvardagsjäkt. Sjöar, tjärnar och vattendrag är ofta den främsta fillgången förmånga glesbygdskommuner i striden om turisterna - att få dem att stanna eneller , ja, kanske t, o, m, någon vecka, proposition som vi nu behandlar - 1980/81:153 - föreslås en rad åtgärderför att främja fritidsfisket i , Flera av förslagen är bra, men på endel områden borde man ha kunnat gå längre. Socialdemokraterna ijordbruksutskottet har också i de reservationer som fogats till utskottetsbetänkande krävt mer långtgående åtgärder när det gäller fillgång fillfiskevatten, det statliga stödet till fritidsfisket, de statliga fiskevattnensfillgänglighet samt när det gäller bildandet av fiskevårdsområden. har tidigare i debatten utförligt motiverat densocialdemokratiska synen på dessa frågor, varför jag här skall nöja mig med attberöra enbart en fråga som hör fill bildandet av fiskevårdsområden. Jag kommerdärför, herr talman, att få svårt att utnyttja den av mig begärda tiden.Möjligen kan det vara talmannen till gagn och kammaren till fromma. Vårasvenska fiskevatten uppvisar en brokig samling ägarformer: enskilda, bolag,stat och kommun, kyrka samt allmänningar. Särskilt besvärliga ur nyttjande- ochbrukningssynpunkt är de fiskevatten som finns på häradsall-männingar och iallmänningsskogar i och , utredning som flera talare har nämnt och som föregått den proposition vi nubehandlar konstateras att om fisket i dessa vatten skall kunna rustas upp ochvattnen göras tillgängliga för fritidsfiske, så måste dessa sättas under reellförvaltning som regleras i lag. Utredningen bidrog också med förslag tilllagtext, men regeringsförslaget berör över huvud taget inte den här frågan. Såser bakgrunden ut till min motion 2103, där jag begär att beslutar omsådan ändring i lagen om fiske, att vatten ägda av häradsall-männingar ochallmänningsskogar blir åtkomliga för fiskevårdande åtgärder och görstillgängliga för allmänhetens fritidsfiske, Mofionenhar rönt en välvillig behandling i jordbruksutskottet. Enhälligt föreslår manatt mofionen överlämnas till den tillsatta allinänningsutredningenför beaktande, och jag ber att få citera utskottets skrivning; "Idirektiven för utredningen sägs intet direkt om förvaltningen av de fiskevattensom ingår i dessa allmänningar. Utredaren bör emellertid enligt direkfiven varaoförhindrad att pröva andra frågor som kan komma att aktualiseras underutredningsarbetets gång och som rör häradsallmänningar ochallmänningsskogar," Enligt utskottet avser också utredningsmannen att taupp denna fråga. En snar lösning av frågan om fiskets bedrivande på häradsallmänningaroch allmänningsskogar i och är synnerligen angelägen, då defiskevatten som där finns utgör en betydande rekreationsresurs, som snabbtmåste komma under hanterlig förvaltning, till gagn för många människor. Jag beratt få tacka utskottet för det initiafiv som man tagit i den här frågan. Jaghar inget eget yrkande men kommer att framgent noga följa frågans vidarehandläggning. Åtgärderför att främja fritidsfisket, m. m. AnL 53 (): Jag har inte för avsikt att ställa några andra förslag än de somframlagts av jordbruksutskottet, men det är ändå ett par saker jag vill beröra. Ävenom propositionen, som namnet anger, handlar om fritidsfiske, är ändå fritids-och yrkesfisket nära förknippade med varandra. Många intressen är gemensamma,såsom att det finns goda, livskraftiga fiskbestånd, att vattnen bevaras rena,att fiskevatten restaureras, att det sker utplantering samt att reproduktionoch reproduktionsplatser skyddas, Lagar och förordningar, fiskeristadgor ochkvoter är gemensamma. Jagvill betona att det inte råder några motsättningar mellan fritids- ochhusbehovsfiskare å ena sidan och yrkesfisket å den andra. Problemen som finnsgäller dem som vid sidan av en heltidsanställning fiskar för avsalu. De fiskarofta i stor omfattning och säljer i konkurrens med yrkesfisket. Inom vissafisken och områden skapar detta stora olägenheter och minskad lönsamhet för demsom är beroende av fisket för sin utkomst. Enav de saker jag vill beröra är utredningens förslag att endast licensierade yrkesfiskareskall ha rätt att fiska med s, k, tyngre redskap, dvs, trål, snörpvad,snurrevad, landvad och nät med en högsta höjd av samt laxlinor ochlaxdrivlinor. Många och långa diskussioner har förekommit beträffandefritidsfisket med yrkesmässiga redskap. I dessa diskussioner har aldrigifrågasatts skärgårds- och kustbefolkningens urgamla rätt att ur havet ta sittkok av fisk även med yrkesmässiga redskap. För dessa innebär inte heller enbegränsning av redskap några problem eller borde i varje fall inte göra det.Alla - även yrkesfisket - måste finna sig i begränsningar av olika slag. Detyngre redskapen, som jag nämnde tidigare, används endast undantagsvis avandra än yrkesfiskare, och jordbruksministerns förslag om en utredning som närmareskall se på problemen borde därför sakna betydelse, men tyvärr är det inte så.Yrkesfiskarlicens, som infördes , omfattar inte rätten attfiska. Man har därför samma rätt att fiska även om man ej inneharyrkesfiskarlicens. Skillnaden är den att endast den som Åtgärder för att främja fritidsfisket, m. m. inneharsådan licens är berättigad till det stöd staten ger yrkesfisket. Det gäller t,ex. fiskerilån, rationaliseringsstöd, bidrag till säkerhetsutrustning,fiskelicenser i andra länders ekonomiska zoner, rätten att resultatutjämnamellan goda och dåliga år samt pristillägg på fisk. Det går därför att fiska utan licens, men det torde varasvårt att få fisket lönsamt. Vi har ett antal sådana fiskeskepp i vår flotta.Hur många vet jag inte, men det är troligt att antalet överstiger 15. Faran äratt vi kan få ytterligare en del sådana fiskeskepp. Det pågår nämligenförsäljning av utländska kondemnerade fiskebåtar, vilka säljs till låga priserdärför att ägarna erhållit statligt stöd för att båtarna skall tas ur fisket.Från , som håller på att skära ned sin fångstkapacitet, pågår t. ex.sådan försäljning. Egentligen skulle väl dessa båtar skrotas, men man harrätt att sälja till vissa länder, dock inte till . Båtarna kanemellertid mycket väl säljas hit via , då inte tillhör de ländertill vilka båtarna inte får säljas. De kan säljas till låga priser på grund averhållet skrotningsbidrag. Många av dem är i relativt gott skick. Det är därförfrestande för svenskar som vill etablera sig som fiskare att inköpa dessabåtar. Man räknar med att den låga investeringen skall kompensera det statligastödet. Det kommer inte att bli så. Folket ombord kommer att få lägre inkomsterän andra. Det är ganska säkert att detta bringar dem som gör så i olycka. Jagser detta som ett stort problem, ty de är också svenska fiskare och medlemmar ivårt fackförbund, och jag tycker inte att det är någon tröst att de själva harställt det så för sig. Jag vill därför trycka på, när nu saken skjuts påframtiden, att den utredning som skall sättas till bör komma utan dröjsmål ochfår direktiv att snabbt lägga fram förslag. Den andra frågan jag vill ta upp är fiskevårdsavgiften. Iremissvaret från tillstyrkte vi en avgift och varberedda att betala sådan. Vi gjorde detta i vetskap om att det krävs storainsatser för att återställa och bevara fisket, om vi i framfiden skall hatillgång till givande fiskevatten. Det krävs stora ekonomiska insatser för restaureringar avsjöar, förbättring av vattenmiljön och utsättning av fisk som komplement tillden naturliga reprodukfionen eller som ersättning härför. De 5 milj, kr, somanslagits räcker inte långt när man ser på behovet, då också inrättandet avfiskevårdsområden ingår i de åtgärder som skall bekostas. De utsättningar som förekommer bekostas avprisregleringsmedel, vilka rimligen borde användas för prisreglering, isynnerhet som ingen avgift utgår på ål och lax. De 2,5 milj, kr, som använts ärotillräckliga men ändå värdefulla, då inplantering av ål och lax kan ske både iinsjöar och havet. Det är vidare oklart om EG, som bekostat enviss inplantering, kommer att fortsätta därmed, då inga kvotavtal har träffatsoch dess kostnad för utplantering tyvärr ingick. Jag har förståelse för att det i vårt kärva ekonomiskaläge ej går att anslå större belopp, och en självfinansiering med betydligtutökade resurser borde ha hälsats med tillfredsställelse. Inkomster istorleksordningen 20 milj, kr. mot en sålåg avgift som , hade enligt min mening varit en bra affär för såvälfritids- som yrkesfiske. Som skäl för att ingen fiskevårdsavgift infördes harangetts svårigheterna att administrera och kontrollera densamma. Det går attklara detta i , och jaktvårdsavgiften har mig veterligt inte skapat någrastörre problem. Jag har velat ta upp dessa saker till den verkan de havakan. Jag yrkar bifall till jordbruksutskottets förslag och förutsätter att, närjordbruksministern uttalar att fiskevårdsavgift inte bör införas , en sådankan förväntas komma inom en inte alltför avlägsen framtid. Åtgärder för att främja frttids-fisket, m. m. Jag vill bara erinra om vad jaghar sagt i propositionen, nämligen; "Framför allt för dem som är bosatta iskärgårdsområdena har husbehovsfisket fortfarande betydelse som tillskott tillförsörjningen. Detta fiske som ofta grundar sig på sed har i många fall vunniterkännande i lagstiftningen," Jag är också, herr talman, klart medveten om att det förekommerkonflikter mellan olika kategorier av fiskare. Yrkesfiskarna känner sinaintressen hotade av dem som på sin fritid men i förvärvssyfte bedrivitbetydande fiske med yrkesmässiga redskap. Jag är emellertid inte beredd att nuta ställning till hur de här konflikterna skall lösas. Inte hellerremissomgången gav någon klar vägledning. Jag vill deklarera att jag , vilket jagförutskickade i propositionen, kommer att tillsätta en utredning, som skall hafill uppgift att belysa de konflikter som otvivelaktigt förekommer och ange hurde skall kunna lösas. Den utredningen kommer att bli tillsatt. AnL 55 () replik; Jag är medveten om attdet finns stora svårigheter, och därför har jag accepterat utredningen. Vad jagvill ha sagt äratt den bör komma till stånd så fort det kan ske, så att vi fårmöjlighet att begränsa fiskeflottan för att inte få ett alltför stort antalolicensierade fiskare som tar av kvoterna, påverkar avsättningen och dessutominte kan klara sin ekonomi. AnL 56ELIS (); Vi är några som motionerat omopinionsvillkoret när det gäller bildandet av fiskevårdsområden, och bl. a. denmotionen behandlas i detta betänkande från jordbruksutskottet. Vi menar att reglerna om bildande av fiskevårdsområden i 6§ förslaget till lag om fiskevårdsområden har fått en mindre tillfredsställandeutformning i propositionen, både från juridisk och från saklig utgångspunkt. Viinstämmer till fullo i lagrådets ståndpunkt att formuleringen avopinionsvillkoret bör överensstämma med formuleringarna i motsvarande fall ifastighetsbildningslagen, anläggningslagen och lagen om vattenförbund. Vi anseratt de som motsätter sig bildandet av fiskevårdsområden skall ha Åtgärderför aU främja fritidsfisket, m. m. beaktansvärda skäl försina ståndpunkter. För den fiskerättsägare som utnyttjar fisket för sinförsörjning torde inga svårigheter föreligga att framföra beaktansvärda skäl,om bildandet av fiskevårdsområden skulle minska hans försörjningsmöjligheter. Detta problem och vår motion har aktualiserats i reservafion nr 4, Jagyrkar bifall till denna reservation, såvitt avser mom, 7 b, och i övrigt bifallfill utskottets hemställan. Mom.2 (tillgången på fiskevatten) Utskottetsherhställan bifölls med 145 röster med 143 för reservation 1 av SvanteLundkvist m, fl, 2 ledamöter avstod från att rösta. Mom. 4 a (bidrag fill bildande av fiskevårdsområden) Utskottets hemställan biföllsmed 145 röster mot 143 för reservation 2 av m. fl, 2 ledamöteravstod från att rösta. Mom.4 c (införande av en fiskevårdsavgift) Utskottetshemställan bifölls med 146 röster mot 141 för reservation 3 av , fl, 2 ledamöter avstod från att rösta. Mom.7 b (villkor för bildande av fiskevårdsområde) Reservation4 av m, fl, i motsvarande del bifölls med 149 röster mot 139 förutskottets hemställan, 2 ledamöter avstod från att rösta. Mom. 7 c (villkor för ändring av stadgarna förfiskevårdsområdesföre-ning) Utskottetshemställan bifölls med 145 röster mot 143 för reservation 4 av , fl, i motsvarande del, 2 ledamöter avstod från att rösta. Mom.12 (statens fiskevatten) Utskottetshemställan bifölls med 145 röster mot 144 för reservafion 5 av , fl, 2 ledamöter avstod från att rösta. 1980/81:33 om miljösäkraresjötransporter (prop, 1980/81:119)