prot · G4096 · 1980-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1980/81:6 1 § Anmälan om kompletteringsval till utskott partigrupp har som suppleant i konstitutions-och jordbruksutskotten under ledighet anmält hans ersättareKerstin Sandborg. Talmannen förklarade vald till suppleant i () suppleant i jordbruksutskottet () 2 § Upplästes följande inkomna ansökningar: Härmed anhåller jag om ledighetfrån riksdagsuppdraget 20/10-23/11 1980 för att fullgöra uppdrag isvenska FN-delegationen i . Härmed anhålles om tjänstledighet från mitt uppdrag somriksdagsledamot den 10 november-den 21 december 1980 för fullgörandeav uppdrag som delegerad vid FN;s generalförsamling. Anmälan om kompletteringsval till utskott Om sjukskrivning i förebyggande syfte Härmed anhåller jag om ledighet från riksdagsarbetet undertiden den 20 november-den 20 december 1980 för att delta i den svenskadelegationen vid i . Kammaren biföll dessa ansökningar. Talmannen anmälde att följandeersättare skulle tjänstgöra i stället för resp. ledamöter, nämligen () för , Per () för och () för . 3 §Svar på fråga 1980/81:5 om sjukskrivning i förebyggande syfte har frågat statsrådet omhon anser det befogat med sjukskrivning i förebyggande syfte och i så fallvilka åtgärder hon ämnar vidtaga för att sjukpenning skall utbetalas. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag somskall svara på frågan. Frågan syftar på en situation då en kvinna som arbetar ien industri med stora miljöproblem blir gravid och behöver komma ifrån sinfariiga arbetsmiljö för att inte riskera sin eller fostrets hälsa. Ersättning från den allmänna försäkringen förinkomstbortfall under graviditet kan utgå i tre olika former, nämligen somsjukpenning, havandeskapspenning eller föräldrapenning. Den grundläggandeförutsättningen för att sjukpenning skall kunna utgå är att arbetsförmågan ärnedsatt med minst hälften på grund av sjukdom. En kvinna som på grund avhavandeskap inte kan utföra fysiskt påfrestande arbete har fr. o. m. den 1januari 1980 rätt till omplacering till mindre ansträngande arbete medbibehållna anställningsförmåner. Kan inte omplacering ordnas, har hon rätttill havandeskapspenning i . Vidare kan föräldrapenning utgåunder den senare delen av graviditeten. För denna ersättning ställs inga kravpå nedsatt arbetsförmåga, men ersättningstiden räknas av från antaletdisponibla dagar med föräldrapenning efter barnets födelse. Problemet med risker i arbetsmiljön för gravida kvinnor ärmycket komplicerat, inte minst på grund av att vi har starkt begränsadekunskaper om förekomsten av sådana riskmiljöer. Detta förhållande harkonstaterats i i flera olika sammanhang. a. har socialutskottet ibetänkandet 1978/79:10 konstaterat att lösandet av frågan om hur gravidakvinnor skulle kunna skyddas mot faktorer som befaras ha negativ inverkan påfostret eller graviditeten var en av de mest angelägna och mestkomplicerade uppgifternaför den miljömedicinska forskningen. Utskottet underströk Nr 6 behovet av förbättrade kunskaper på området. Även jagvill framhålla angelägenheten av att vi får fram bättre kunskaper ,a VrtfUpj. omarbetsmiljöer som kan vara olämpliga för gravida kvinnor. Ett arbete på _ dettaområde pågår bl. a. inom arbetarskyddsstyrelsen. 1 de fall det står klart , :,,i.i. ' ° ' uin sjuKsittvning attarbetsmiljön är olämplig, bör förbättringar av miljön eller omplaceringtill f(yph,,nna,rip en bättre arbetsmiljö vara de åtgärder som prövas iförsta hand. Om åtgärder ,.,,/> i dessa avseenden kan göras effektiva,begränsas behovet av sådana åtgärder som åsyftar. Frågan om sjukskrivning i dessa fall anknyter till deprincipfrågor som tas upp i ett betänkande från socialförsäkringsutskottet omgravida kvinnors rätt till sjukpenning, som kommer att behandlas här i kammarenunder . Utskottet har kommit fram till att det finns skäl attnärmare klarlägga i vilka fall det är motiverat att gravida kvinnor avmedicinska skäl gör uppehåll i förvärvsarbetet, i vilken utsträckning och pävad sätt inkomstbortfall skulle täckas och om arbetsgivares skyldighet attomplacera till annat arbete skall utvidgas. Utskottet förordar en närmareutredning av dessa frågor. I likhet med socialförsäkringsutskottet anser jag attflera grundläggande frågor behöver klarläggas innan ställning kan tas tillfrågan om ersättning till gravida kvinnor i situationer av detta slag. Jag vill särskilt understryka angelägenheten av att fråganom omplacering till andra arbetsuppgifter i första hand prövas. Sedan behandlat utskottsbetänkandet kommer jagatt vidta erforderliga åtgärder i ärendet. 3 (): Jag får tacka socialministern för det långaoch utförliga svaret, som jag uppfattar som mycket positivt när det gäller denfråga vi bägge vill lösa. Anledningen till min fråga är en inträffad händelse vidRönnskärsverken i . Smältverket där har fatt smeknamnet Sverigessmutsigaste industri - detta med hänvisning till forskningsresultat som harnåtts i undersökningar under ledning av docent vid Umeåuniversitet. De har bl. a. visat ett klart samband mellan arbete vidRönnskärsverken och sämre graviditetsutfall, flera missfall och missbildningarän normalt. Materialet omfattar ca 600 kvinnor och 1 100 graviditeter. Enundersökning av arbetsmiljöns påverkan på män och deras avkomma omfattade 850män och 1 600 graviditeter. Den undersökningen visade också på ett sambandmellan dålig arbetsmiljö och genetiska skador. Det har också gjorts en studieav kromosombrott hos arbetare vid som särskilt kommit i kontaktmed arsenik och bly. Att miljöfarorna vid fått så stor plats idebatten beror till en del på att den industrin är så väl undersökt.Motsvarande forskningar vid andra industrier skulle kanske ge samma resultat. Alla har ju rätt (ill en hälsosam arbetsmiljö, och denförsta åtgärden vid upptäckta risker i arbetsmiljön är att förbättra miljön. 1 delsyftet har mycket 55 Nr 6 gjorts vid , och merkan säkert åstadkommas. , , känslig grupp är de blivandemödrarna, som inte bör arbeta vid smältverket Tisdagenden »<= '- 1 . , , ,,-,,, och för vilka det är svart attordna en omplacering, da de kanske i alla fall _ kommer att vistas i närheten av den farliga miljön.Det visaren undersökning Om sjukskrivning i förebyggande syfte avgraviditetsutfall bland kvinnor födda eller senare i Skellefteäomradet på olikaavstånd från . Materialet omfattarca2 400 kvinnor och 4 500graviditeter. Ju närmare man kom. riskerna.Det är därför tveksamt om tillräckliga miljöåtgärder är möjliga för deblivande mödrarna vid denna industri. En kvinna som arbetade vid blev gravid ochborde enligt erfarenheterna omgående ha flyttats från sin arbetsplats. ö. frisk och kunde inte sjukskrivas för någon åkomma. Företagsläkarensjukskrev henne i förebyggande syfte, för att hon och det väntade barnet päsnabbaste sätt skulle komma i större säkerhet. vägrade attutbetala sjukpenning i förebyggande syfte. Efter ingripande från fackföreningenfick hon sjuklön från företaget. Men hur blir det i längden om mänga anställda råkar ut församma sak? Hur går det med den saken i små företag, som inte heller alltid haren godtagbar arbetsmiljö för blivande mödrar? Att förebygga risker för de ofödda barnen och ge störstagaranti för att barn skall få födas friska och välskapta är ett så viktigt mål,att jag anser det befogat att utbetalar sjukpenning iförebyggande syfte. Det är också ett hot mot jämställdhetssträvandena om såinte sker. Vad anser statsrådet om den saken? Vi är säkert mänga i landet som har blivitskrämda av de rapporter som kommit bl. a. från . Det är mot denbakgrunden kommer att göra sina uttalanden. och det är också mot denbakgrunden som en hel del arbete pågår på det här området. När det gäller det nu aktuella fallet och frågan omhuruvida sjukpenning skall utgå eller inte vill jag säga att det enligtnuvarande regelsystem är som har att besluta i varje enskiltfall. Kassans beslut kan överklagas enligt besvärsordningen inomsocialförsäkringen, och regeringen kan som bekant inte ingripa i handläggningenav enskilda ärenden - jag har uppfattat att är införstådd meddetta. När det gäller det långsiktiga arbetet har jag redogjortför vad som pågår på det här området, men jag vill gärna tillägga attarbetsmiljölagen ger regeringen och arbetarskyddsstyrelsenmöjligheter att meddela särbestämmelser för grupper av arbetstagare medsärskild hänsyn till de risker som dessa kan utsättas för. Det finns alltsåredan en möjlighet att utfärda föreskrifter till förebyggande av bl. Representanter för arbetarskyddsstyrelsen ochriksförsäkringsverket har tillsammans arbetat med de här frågorna, och arbetetpå en författning angående gränsvärden m. m. för gravida kvinnor är långtframskridet. Vi väntar alltså på resultatet 56 av detarbetet, vilket kan ge oss en möjlighet att förebygga sådana situationer somHagar här har redogjort för. 5 (): Jag tackar för det kompletterande svaret. Jag vet att vi inte kan diskutera ett enskilt fall här iriksdagen, men just fallet vid är intressant, eftersom denindustri det gäller är så väl undersökt. Sambandet mellan arbetet där ochrisken för fosterskador är klarlagt, så det här fallet kan utgöra ett pilotfallbåde för och för beslutsfattarna. Jagar tacksam för att statsrådet inte rekommenderade enlösning i form av sjuklön från företaget. En sådan skulle i längden innebäraatt företagen drar sig för att anställa kvinnor för vilka de skulle riskera attbehöva betala sjukpenning i samband med graviditeter. Jag förstår attstatsrådet och jag är helt överens i det avseendet. Om fortsatt verksamhet vid iNorrköping 4§ Svar på fråga 1980/81:1 om fortsatt verksamhet vid Gummi Fabriks ABi har frågat mig vilka åtgärder regeringen ärberedd vidta för att säkra fortsatt verksamhet vid iNorrköping. I det svar pä frågor från bl. a. som jag lämnadei kammaren redogjorde jag för de mänga kontakter som jagpersonligen samt företrädare för industridepartementet har haft med såvälledningen för det svenska Goodyearbolaget som dess amerikanska moderbolag isyfte att förmå dem att i stället för nedläggning satsa på ettinvesteringsprogram i . efter det att styrelsen i det svenskaGoodyearbolaget hade fattat beslut om nedläggning avproduktionen i tog jag ånyo kontakt med den. Denna kontakt leddetill överenskommelse om att bilda en särskild studiegrupp som under tre veckorskulle studera vissa oklara frågor samt ta kontakt med koncernledningen i . sammanträffade studiegruppens konsult samten företrädare för industridepartementet med moderbolagets representanter i USAtill vilka jag lät framföra tre frågor. För det första frågade jag om statligmedverkan med lån till finansiering av nödvändiga investeringar kunde fä dematt ompröva beslutet om nedläggning. För det andra frågade jag om Goodyearsmoderbolag var berett att försöka skapa alternativ sysselsättning genom attförlägga någon annan av koncernens verksamheter än däckproduktion tillNorrköping. För det tredje frågade jag om på skilda sätt var berettatt underlätta för andra gummiföretag att överta hela eller delar avverksamheten i . På de bådaförsta frågorna svarade i princip nej. Om fortsatt verksamhet vid Gummi Fabriks A B iNorrköping frågansvarade man ja med vissa reservationer. Sedan den av industridepartementet sammankalladestudiegruppen framlagt sina resultat har styrelsen i det svenskaGoodyearbolaget ånyo sammanträtt och bekräftat beslutet om nedläggning avproduktionen i . Detta är mycket beklagligt, och jag är besviken överatt , trots den mer positiva vinstutvecklingen . inte har varitberett att uppskjuta eller ompröva beslutet om nedläggning. Ända sedan inledde MBL-förhandlingar harindustridepartementet haft fortlöpande kontakter med andra företag inomgummivaruindustrin för att undersöka förutsättningarna för andra företag atthelt eller delvis överta verksamheten i . Dessa kontakter fortsätteroch kommer att rapporteras av departementets representant i den informellaarbetsgrupp som tillsatts tillsammans med i föratt försöka skapa ersättningssysselsättning i . Enligt min mening är direkta kontakter med andra företag ibranschen det mest verkningsfulla medlet när det gäller att undersökaförutsättningarna för strukturförändringar i ett fall som detta. Regeringen gav statens industriverk (SIND)i uppdrag att utreda vissa frågor rörande gummivaruindustrin. Även om jag medintresse avvaktar industriverkets slutrapport, som har aviserats att varafärdig , väntar jag mig inte att den skall innehålla någotsom kan förändra situationen beträffande i . Anf.7 (vpk): Jag tackar industriministern för svaret. Vi har haftanledning att här i ta upp frågan om sysselsättningen vid iNorrköping . har hot om nedläggningvilat över företaget. När vi diskuterade frågan redovisadeindustriminister sina förhoppningar och vädjanden till företagsledningen.Nu finns inte ens sådana kvar. Jag har ansett att regeringensagerande varit alltför passivt. registrerar tydligen regeringen somdefinitivt det man ändå uttryckte oro för . sade då att ennedläggning vid skulle medföra allvarliga konsekvenser försysselsättningen i , men också negativa konsekvenser i formav minskad självförsörjningsgrad när det gäller inom landet producerade däck. har tidigare redovisat att han riktatvädjanden och uppmaningar till företagsledningen, att han har utgått från attden skulle ta hänsyn till vissa förhållanden osv., och har han också ställtett antal frågor till företagsledningen. Men fortfarande kvarstår intrycket frän regeringens sida verkligen inte har sagt ifrån till företaget. När jag i samband med det urtima ställde denfråga som besvaras var några signaler om regeringsinitiativ ännuaktuella. lovade vid en uppvaktning från facken, kommunen ochlänsstyrelsen att ingripa - även om det fortfarande skedde i vaga ordalag; hanskulle be styrelseordföranden att sammankalla styrelsen och tänka över frågan. Vad jag vill veta och som jag tror intresserar deanställda vid , och även , är: Vilka verkliga kravhar regeringen ställt och vilka påtryckningar har gjorts för att hindra ennedläggning? Den andra fråga som bör besvaras är om regeringen harövervägt statlig drift vid fabriken för att säkra sysselsättningen och dennödvändiga självförsörjningsgraden. På den sista frågan kan jag utan vidare svaraatt vi inte har övervägt ett statligt ägarengagemang. Det skulle nämligen intepä något sätt förändra marknadsbilden för produkter. Beträffande önskemålet om en fylligare redovisning av deförhandlingar som har bedrivits med kan jag hänvisa tilldet svar som jag har lämnat här i kammaren. De rent förhandlingstekniskadetaljerna finns det ingen anledning att närmare redovisa. Vi har utnyttjat demöjligheter till förhandling och samtal med företaget som enligt lag står tillvårt förfogande. När dessa ansträngningar inte ger avsett resultat måste viinrikta våra strävanden på att skaffa fram alternativ sysselsättning genom deinstrument som staten har till sitt förfogande, framför allt de arbetsmarknadspolitiskaåtgärderna. Om administrationen av glesbygdsstödet 9 (vpk): har tillskrivit industriministern ochpekat på den uppkomna situationen. Kommunen har dä framhållit att det ärviktigt att man vidtar de ytterligare åtgärder som kan anses påkallade av detallvarliga läget för i första hand de över 700 anställda och deras familjer.Jag vet inte hur det har påverkat regeringens agerande. Jag vill också erinraom att facket vid har sammanställt material som visar att de avföretaget angivna förutsättningarna för avveckling av verksamheten inte håller.Jag tycker också att det borde ha föranlett regeringen att agera mer aktivt.Jag vet inte om man fortfarande godtar företagets material eller om man harbestritt det med hjälp av egna utredningar och det material som bl. a. fackethar framställt. vill inte redovisa närmare hur förhandlingarnahar gått. Kvar står dock det intrycket att regeringen har nöjt sig med vädjanden,frågor och stillsamma påpekanden. Min fråga kvarstår; Har verkligen regeringenförsökt att med kraft hävda landets och de anställdas intressen? 5§ Svar på fråga 1980/81:19 om administrationen av glesbygdsstödet har frågat mig om jag ämnar vidta åtgärderför att förenkla administrationen av stödet till företag i glesbvgder. Om administrationen av glesbygdsstödet antog nya regler för bl. a. stöd tillförelag i glesbygder (prop. 1978/79:112. AU 23, rskr 435). De nya reglernabyggde på förslag från glesbygdsdelegationen och innebar i korthet att flera olikastödformer sammanfördes till ett stödsystem. Länsstyrelserna bär huvudansvaretför handläggningen. Av praktiska skäl har särskilt lantbruksnämnderna men ävende regionala utvecklingsfonderna och i vissa fall kommunerna ålagts en del avhandläggningsarbetet. Lantbruksnämnderna fick sålunda ansvaret för stödet tillföretag i glesbygder utom i samt . där stödethuvudsakligen administreras av de regionala utvecklingsfonderna. Anledningentill att lantbruksnämnderna fick detta ansvar var bl. a. stödets näraanknytning till de areella näringarna och att lantbruksnämndernas personal hargod kännedom om de lokala förhållandena genom bl. a. ortsonibud ochlokalrådgivare. Glesbygdsstödet har i sin nuvarande omfattning varit i bruki ett är. På de flesta håll har den avsedda samordningen mellan olika länsorganuppnåtts med en handläggning som fungerar effektivt. Jag har emellertid erfaritatt man i vissa län anser att handläggningsordningen inte fungerartillfredsställande. Frågan om hur glesbygdsstödet lämpligen bör handläggasprövas nu inom industridepartementet. Resultatet av detta arbete bör avvaktas,innan ställning tas till de frågor som berört. 11FRIDA (): Jag får tacka statsrådet för svaret. Det härär en liten detaljfråga, som enligt min uppfattning är ett ganska stortirritationsmoment ute i länen, där man handlägger stödet till glesbygdsföretag. Glesbygdsföretagen är inte renodlade jordbruksföretag,utan de utgör oftast en kombination av olika branscher. Nuvarandehandläggningsordning förlänger handläggningstiderna beroende pä att man ilantbruksnänniderna saknar branschkännedom beträffande de olika branscherna. Dessutomär det onaturligt för t. ex, en elinstallatör eller en bensinförsäljare att iförsta hand vända sig till lantbruksnämnden. Och när det är nödvändigt altfatta beslut snabbt bollas ärendena mellan lantbruksnämnden och exempelvisutvecklingsfonden. Det finns inga sakargument för att behålla nuvarandeordning. Det råder stor oro för att man, genom att försöka breddabranschkännedomen i lantbruksnämnderna, bygger upp en byråkrati i nämnderna istället för att utnyttja den sakkunskap som exempelvis finns iutvecklingsfonderna. Det här är något som lantbruksnämnderna också harverifierat vid våra besök i olika län. Länsstyrelserna bör vara de somsamordnar glesbygdsstödet även fill företag. Alla sakargument talar för det.När nu industriministern säger att man i industridepartementet prövar frågan,är min förhoppin'ng att man vid den prövningen lyssnar på och tar hänsyn tilldem som på del lokala och regionala planet handlägger frågorna. 6 8Svar på fråga 1980/81:20 om sysselsättningen i Nr 6kommun har frågat mig vilkaåtgärder jag kommer q svsselsättnincatt vidta för att ge stöd åt och de anställda vid i . Bakgrunden till fråga är att beslutfattats om nedläggning av fabriken. Enligt vad jag har erfarit har sålunda företagsledningen iLuxor samt de fackliga organisationerna i samband med lokala MBL-förhandlingarsom avslutades enats om att företagets produktionsenhet iKarlsborg skall läggas ned . Verksamheten i planeras upphöraden . 1 syfte att underlätta för de anställda att finna annansysselsättning har man emellertid enats om att ge möjlighet till fortsattanställning längst t. o. m. . Samtliga anställda kommer vidare atterbjudas anställning vid Luxors huvudanläggning i . När det gäller åtgärder i övrigt för att motverkaeffekterna av nedläggningen får de omedelbara behoven mötas medarbetsmarknadspolitiska medel. har otvivelaktigt, jämfört med flertaletövriga kommuner i länet, en stagnerande utveckling med problem pä arbetsmarknaden. Enligt vad jag har erfarit arbetar kommunen ochlänsorganen aktivt för att stärka kommunens näringsliv. Som jag nämndehär i kammaren . när situationen i senastdiskuterades, är jag beredd att verka för att projekt som ger varaktigsysselsättning kommer till stånd. 13 (); Jag ber att få tacka industriministern för svaret på minfråga. Av statsrådets svar framgår att Luxors problem i Karlsborgär väl känt för denna kammare. Det är ungefär ett är sedan vi diskuteradesysselsättningen vid Luxors fabrik och i över huvud taget. Som statsrådet säger i sill svar är nedläggningen nubeslutad. Genom MBL-förhandlingar har man kunnat uppnå en förlängning avproduktionen till för att underlätta för de anställda att finna enannan sysselsättning, vilket vi givetvis hoppas att de skall göra. Statsrådets uttalande att man kommer att erbjuda deanställda sysselsättning vid Luxors huvudanläggning i är ganskaorealistiskt. Det handlar nämligen om 75 kvinnor i . vilkasförhållanden gör att erbjudandet om anställning i inte är något verkligtalternativ. Statsrådet skall nog inte arbeta så mvcket med utgångspunkt i denmöjligheten. Men på något sätt måste vi kunna hjälpas åt för att skapaen sysselsättning av mer varaktig karaktär i . Om ersättningen till SJ för utnyttjande av tåg i regionalkollektivtrafik nadsutskottethar ju 1979 och 1980 uttalat att staten skall medverka på ett aktivt sätt.Detsamma säger också statsrådet i slutet av sitt svar. Men det räcker inte förde kvinnor som snart kanske står utan arbete. I en sådan situation som den ändå befinner sig ihar staten ett speciellt ansvar. Jag tänker bl. a. på de militäraanläggningarna och på FFV:s verksamhet i Vanäsverken. F. ö. vet industriministernatt det också beträffande Vanäsverken finns en hel del problem. Vi vet också att Luxors etablering i kommit tillgenom industripolitiska insatser. Därför har staten ett ansvar för verksamhen. Vi socialdemokrater menar ju att näringspolitik skallfungera på det sättet att när det visar sig omöjligt för ett företag att drivasin verksamhet pä en ort, får det icke ske några nedläggningar förrän det finnsnågot annat att erbjuda. I har vi i ett bra skolexempelpå hur nedläggning och nyetablering kan gå hand i hand. Det vore bra om dettakunde upprepas. Men då krävs det något mer än de tomma orden i de sista radernai statsrådets svar här och de som har uttalats tidigare. Jag är medveten om attde som är anställda på inte nöjer sig med industriminister löfteom att arbeta med saken utan anser att någonting mer konkret måste göras. 7 § Svar på fråga 1980/81:12 om ersättningen till SJ förutnyttjande av tåg i regional kollektivtrafik har frågat mig hur snart de regionalahuvudmännen kan få tillgång till de begärda riktlinjerna för hur ersättningskall utgå till SJ i de fall man önskar utnyttja tåg och motorvagnar förkollektivtrafiken. Enligt beslut skallallmänna riktlinjer som reglerar länshuvudmännens ersättning till SJ vidutnyttjande av tåg utfärdas års utgång. Överläggningar omriktlinjernas utformning pågår f. n. mellan företrädare för huvudmännen, SJ ochkommunikationsdepartementet. Jag räknar med att riktlinjerna skall bli klaraunder i enlighet med beslut. 15RUNE (): Jag ber att få tacka för svaret, som dessvärre inte kan tillfredsställa vare sig huvudmännens eller min trängtan efteratt snabbt få tillgång till de begärda riktlinjerna. pågår dock - enligtsvaret -överläggningar, och det är ju gott och väl. I de förhandlingar som har förts mellanhuvudmännen och SJ har man bara tagit hänsyn till SJ:s företagsekonomiskabedömningar. Detta tycker vi i är orimligt. Jag menar att det bör varamöjligt att fastställa ett pris per vagnkilometer för SJ;s utnyttjande i lokal-och regionaltrafik. I detta pris bör inte ingå kostnaderna för investeratkapital i banvall och spår eller underhållskostnader för bibehållande av det här. kostnaderendast marginellt påverkas av om det ftirekornmer lokaltrafik eller inte. Detär ju i första hand fjärrtrafiken som betyder någonting i det sammanhanget.Priset bör också kunna beriiknas med utgångspunkt i driftkostnader ochkapitalkostnader för den aktuella vagntypen.