prot · G40917 · 1980-12-31 00:00:00 — Det kanske i stället skulle varaarbetsrättskommittén - jag vet inte om den arbetar just , men den har i allafall gjort det - som skulle studera också de här frågorna och titta på hur facketkan få det ökade inflytande över den nya tekniken som man faktiskt i alltstörre utsträckning kräver men som den här över huvud taget inte ärbenägen att bry sig om just . Utskottets hemställan bifölls. Utskottets hemställan bifölls med 299 röster mot 19 förmotion 1979/ 80:1857 av m. fl. 20 § Föredrogs betänkande 1980/81:1 om ramen för vissa låntill kulturhistoriskt värdefull bostadsbebyggelse (prop. 1980/81:23) Utskottets hemställan bifölls. 21 § Anmäldes och bordlades Proposition 1980/81:56 med förslag tillgodkännande av internationell konvention mot tagande av gisslan 22 § Anmäldes och bordlades Motionerna 1980/81:56av Axel i m. fl. 1980/81:57 av m.fl. med anledning av proposition1980/81:20 om besparingar i statsverksamheten, m. m. 23 §Anmälan av interpellationer den Anmäldes och bordlades följande interpellationer som ingivits till kammarkansliet 1980/81:32 av () tillarbetsmarknadsministern om åtgärder mot ungdomsarbetslösheten: Trots aktiva åtgärder frånregeringens och berörda myndigheters sida kvarstår stora problem, dåungdomsarbetslösheten alltjämt befinner sig på en oacceptabelt hög nivå. Ungdomsproblemen har inte enbart sin grund i att det gesett till synes otillräckligt utbud av lediga platser. Det finns en radbakomliggande orsakssammanhang som är svåra att överblicka. Det handlar ocksåom attityder. Samfidigt som många ungdomar är arbetslösa finns detarbetsgivare som har stora svårigheter att rekrytera. Benägenheten att väljaarbetslöshetsunderstöd framför att pröva på ett nytt arbete utgör en faktorsom bidragit till den negativa utvecklingen. För att söka belysa detta problem väljer jag att citera eninsändare som var införd i en landsortstidning : "Jag är småbarnsmamma och skiftarbetare och måsteibland lämna hemmet . Min man är också skiftarbetare ochvi måste därför ha barnflicka för att klara fillsynen av våra fyra barn. Vi anmälde den lediga platsen till en stad med storarbetslöshet, från vår bostadsort. Sökande fick vi massor. Dekom gärna och tittade på jobbet. Arbetsförmedlingen betalade ju resa ochtraktamente. Problemet för oss är att konkurrera lönemässigt med detarbetslöshetsunderstöd på per dag som de samtliga hade. Trots attingen av dem hade fyllt hade nästan alla egen lägenhet med telefon ochmånga hade bil. Ingen av dem har ett eget jobb. De har levt påarbetslöshetsunderstöd och gått på AMS-kurser, Till slut fick jag tag på en flicka på som trotsallt ville ta jobbet. Hon skulle ha , fri mat och husrumoch arbeta . Vi skulle också betala hennes hemresor, så atthon skulle kunna vistas på hemorten . Dessutom skulle vi tillsamhället betala arbetsgivaravgift och sociala avgifter, som alla vet är myckethöga. hon arbetade ringde arbetsförmedlingen föratt få bekräftat att hon börjat anställningen. Hon skulle nämligen få ettflyttningsbidrag på . Jag protesterade och sa att hon inte alls flyttat. Vibetalade ju resorna hem och hos oss hade hon allting fritt. Jag blev då upplystom att arbetsförmedlingen betalar hennes resor hem ochatt bestämmelserna är sådana att hon trots detta ska ha flyttningsbidrag! Flickan stannade hos oss . Hon längtadealltför mycket hem till sin lägenhet, bil och arbetslöshetsunderstöd för attorka ge sitt liv en chans." Dennainsändare är ett exempel bland många på reaktioner från allmänhetens sida närdet gäller hur svårt många arbetsgivare kan ha att konkurrera lönemässigt medarbetslöshetsersättning och liknande bidragsförmåner. På goda grunder kan manfråga sig om ungdomarna kommer att kunna lära sig känna ansvar för ett arbetenär samhället kan vara så generöst med bidragsförmåner som de citeradeuppgifterna är exempel på. I en samhällsekonomisk situation då regeringen manartill allmän sparsamhet med allmänna medel bör detta vara ett allvarligt mementoför oss politiker. Inomflera industribranscher är bristen på utbildad arbetskraft ett ständigtaktuellt problem. Det finns företag och branscher som i vårt land har storasvårigheter att rekrytera även när det råder lågkonjunktur. Ensvag och otillräcklig ungdomsrekrytering har bidragit till att accentuerabristen på utbildad arbetskraft, liksom en ogynnsam åldersfördelning inom vissaarbetstagarkategorier. Föratt söka ge en bild av hur situationen ter sig , väljer jag att redovisaläget för livsmedelsbranschen. har regelbundet gjort bedömningar av rekryteringsbehovet inom sinaolika delbranscher. Bedömningarna baseras på åldersstrukturen hos denproduktionspersonal som organiseras av Svenska livsmedelsarbetareförbundet.Enligt den senast tillgängliga statistiken från sysselsattes11925 personer av förbundets medlemmar med produktionsarbete i slakteri- ochcharkuteribranschen. Dessa fördelade sig på åldersgrupper enligt följande. I de angivna siffrorna ingår ej paketerings- ochexpeditionspersonal, chaufförer, reparatörer och verkstadspersonal. Föratt ersätta avgång till följd av ålder och frånfälle kan med utgångspunkt frånden här redovisade ålderssammansättningen det årliga ersättningsbehovetbedömas till ca 500 personer . Åldersfördelningenbland slakteri- och charkuteriarbetare organiserade i framgår av följande tabell. Summatotalt 152 4 196 2 % 1,2 35,2 17,1 14,6 16,9 8,2 Vid sidan av åldersavgång förekommer emellertid avgångockså på grund av annan anledning. Storleken av denna är svår att fastställaoch kan variera beroende t. ex. på arbetsmarknadsläget i stort. Variationerförekommer givetvis också inom olika områden. Livsmedelsbranschernas yrkesnämndbrukar därför avstå från att ange siffror för det ersättningsbehov somerfordras till följd av annan avgång än åldersavgång. Via lärlingsutbildningtillförs branschen ett hundratal ungdomar och via gymnasieskolansutbildning för slakteri- och charkuteribranschen ytterligare lika många.Utbildningskapaciteten i gymnasieskolan är således helt otillräcklig i relationtill det redovisade årliga rekryteringsbehovet. Det beräknade årliga ersättningsbehovet inom slakteri- ochcharkuteribranschen framgår av följande tabell. 65 10 10 25 18 14 22 2 47 85 19 40 22 28 8 21 10 15 10 16 Mot bakgrund av den här redovisningen av ett pardelproblem på den svenska arbetsmarknaden framstår det som angeläget att vidtakraftfulla åtgärder för att öka benägenheten hos i synnerhet arbetslös ungdomatt ta de arbetserbjudanden som finns på arbetsmarknaden. Det är vidare avstörsta vikt att arbetslös ungdom i första hand utbildas för branscher ochyrken som kan erbjuda varaktig sysselsättning. Åberopande vad som här anförts hemställer jag om kammarenstillstånd att till arbetsmarknadsministern ställa följande frågor: Vilka åtgärderöverväger regeringen för att ytterligare förbättra introduktion i yrken ochbranscher som har rekryteringsbehov? Ärarbetsmarknadsministern beredd att särskilt uppmärksamma branscher som harbestående problem med otillräcklig ungdomsrekrytering, och vilka åtgärder villstatsrådet i så fall förorda? Är regeringenberedd att göra en översyn av reglerna för utgivande av arbetslöshetsersättningoch andra i sammanhanget aktuella bidragsförmåner på arbetsmarknaden med avsiktatt göra det mindre lockande att välja arbetslöshetsunderstöd framför att antaett rimligt arbetserbjudande? 1980/81:33 av () till industriministern omsammansättningen av fartygskreditnämndens styrelse, m. m.: Sammansättningen av fartygskreditnämndens styrelse ändradesförordningen med instruktion för , och detföreskrevs bl. a. att nämndens styrelse skulle bestå av "högst 11 andraledamöter" (utom ordförande och två vice ordförande) mot tidigare högst10. Nämndens arbetsuppgifter berördes i såväl sjöfarts- som varvspropositionen.Det konstaterades att en "betydande kompetens inom det sjöfartspolitiskaområdet byggts upp" inom kansliet och att nämnden i flera avseenden skullefå vidgade arbetsuppgifter. Således skall nämnden behandla det helt nyasystemet med värdegarantier och blir i realiteten också den avgörande instansenvid fördelningen av det räntestöd om 300 milj. kr. som beslutat skallfördelas när svenska rederier beställer fartyg vid svenska varv. Isjöfartspropositionen (1979/80:166 s. 46 tredje stycket) uttalar chefen förkommunikationsdepartementet bl. a.: "De ärenden som bereds i nämndenkommer i många fall att innefatta såväl kreditbedömning somsjöfartspolitiska avvägningar." Han fortsätter: "Jag har därförstannat för att FKN bör ge utfästelser om sjöfartspolitiskt stöd i de fallsådant beslut inte ankommer på regeringen. Chefen för industridepartementet harför avsikt att i annat sammanhang föreslå regeringen att nämnden kompletterasmed hänsyn härtill." Trots att nu förflutit efter beslutmed anledning av sjöfarts- och varvspropositionerna har icke något beslutfattats om komplettering av nämnden, och rederinäringens önskemål har ej ännutillgodosetts. har nämnden haft ett flertal sammanträden och dåockså kommit in på principfrågor angående tillämpningen av såväl räntestödetsom det nya systemet med värdegarantier. Anledningen till att rederinäringentidigt framförde önskemål om att få in en representant i nämndens styrelse vargivetvis det starka önskemålet att denne skulle kunna medverka just närprincipbeslut fattades angående de nya åtgärdernas tillämpning i praktiken.Detta är så mycket mera angeläget som de författningar som reglerarvärdegarantier och räntestöd är så kortfattat hållna att man där icke kannärmare utläsa hur reglerna fillämpas i prakfiken och inte heller få garantierför enhetlig tillämpning gentemot olika sökande. Betydande skada har redan orsakats av dröjsmålet medkompletteringen av nämndens styrelse, och även om näringens önskemål nu skulletillgodoses får det antagas att vissa principbeslut redan fattats inom nämndenangående värdegarantierna och räntestödet. Trots detta är det fortfarandesynnerligen angeläget att näringen representeras i nämndens styrelse, och detframstår som märkligt att det förutskickade förslaget angående kompletteringenav nämndens styrelse ännu icke framförts trots att det av såvälkommunikations-som industriministern ansetts som erforderligt. Räntestöd vid svenska beställningar Enligt vad som erfarits avser maninom fartygskreditnämnden att tolka beslut om "likställighet iräntehänseende mellan svenska och utländska beställare" så, att man skullege svenska beställare ett räntetillägg om under hänvisning till attsvenska beställare åtnjöt lägre kontantinsats (av kontraktspriset jämförtmed utländska beställares 20) och längre löptid för lån (12 eller högst 15 årmot utländska beställares 8,5). En sådan tolkning och tillämpning av riksdagensbeslut ter sig minst sagt förvånande med hänvisning till näringsutskottetsbetänkande /80:69, som bl. innehåller följande uttalande:"Utskottet finner det svårt att motivera en ordning som innebär att svenskbeställare av fartyg vid svenskt varv i räntehänseende inte är likställd medutländsk beställare vid svenskt varv." Utskottet tillade: "Detföreslagna systemet med räntestöd till varvsindustrin bör utformas på ettsådant sätt att kravet på likställighet mellan svenska och utländska beställaretillgodoses." Detta uttalande måste anses helt klart och innebära att detsåledes icke finns något som helst belägg för 3/räntepåslag för svenskabeställare eller någon som helst annan olikhet i räntehänseende. Trots detta har jag under hand erfarit att man inomnämnden fortfarande hävdar att svenska beställare skall "bestraffas"med ett räntepåslag i storleksordningen 3/. Jag finner det högstanmärkningsvärt att ett handläggande organ på detta sätt tolkar ett klartuttalande av och ändrar dess innehåll under hänvisning tillomständigheter som icke beaktat i sammanhanget. Enligt andraunderhandsuppgifter skulle nämnden nu ha beslutat att till regeringen hänskjutaett ärende angående beställarstöd och då också begärt besked i fråga om"likställighet i räntehänseende". Enligt min uppfattning föreliggerknappast skäl att i detta avseende begära besked från regeringen, eftersomriksdagen klart uttalat sig i ämnet och likställighet således bör råda i frågaom räntan mellan svenska och utländska beställare. Genom den sekretess som tillämpas på alla ärenden somhandläggs av fartygskreditnämndens kansli saknar man varje möjlighet atteffektivt bevaka tillämpningen av riksdagsbeslut av vitalt intresse förbranschen, och detta belyser ytterligare det starka behov man känner inomnäringen av en representant i nämndens styrelse som i en sådan funktion skullekunna erbjuda sakkunskap och utöva kontroll. Mot bakgrund av vad som anförts vill jag till statsrådetoch chefen för industridepartementet ställa följande frågor: Varför har inteden utökning och komplettering av fartygskreditnämndens styrelse ägt rum somaviserades i sjöfartspropositionen 1979/80:166 och som beslutat omför sedan? Kanindustriministern ge en förklaring till varför fartygskreditnämnden icke följerriksdagens beslut om likställighet i räntehänseende mellan svenska ochutländska beställare? 1980/81:34 av () till statsministern omenergipolitiken: De borgerliga partierna hade inteföre valet kommit överens om vilken inställning man som regering skulle hatill kärnkraften. Detta resulterade strider med åtföljandehandlingsförlamning. Läget blev till slut ohållbart, och regeringen tvingadesavgå på grund av inre splittring. Under kärnkraftsstriden blev också övriga delar avenergiområdet sorgligt eftersatta. När kärnkraften förts åt sidan somstridsfråga borde det vara möjligt för den nya borgerliga regeringen att göranågot åt andra viktiga energifrågor. I och med att kärnkraften blev föremål förfolkomröstning inträdde ett nytt läge. Tyvärr verkar det som om regeringen tror att allaenergifrågor lösts genom folkomröstningen och att den därför kan förhålla sigpassiv. I varje fall uteblir fortfarande de initiativ som ärnödvändiga med hänsyn till både energiförsörjningen och landets ekonomi. saknar en oljepolitik, trots att vi till ärberoende av importerad olja för vår totala energiförsörjning. Detta är enförsörjnings-mässigt utomordentligt farlig situation som dessutom håller på attbli ekonomiskt ohållbar. Det är inget lättlöst problem, men en kraftfullpolitisk ledning skulle göra det möjligt att steg för steg minska vårt beroendeav olja. I första hand krävs en plan och ett program för oljeersättning. saknar en kolpolitik. Folkomröstningens resultatgör det möjligt att undvika en massiv satsning på kolkondenskraftverk, vilkethade varit allvarligt inte minst ur miljösynpunkt. Men många kommuner måste ta ställningtill hur de skall lösa sina uppvärmningsproblem. Gamla oljeanläggningar måstebytas ut. För många kommunalmän framstår kol som enda alternativ för attklara uppvärmningen. Medan vi kan säga nej till stora kolkondensanlägg-ningargår det förmodligen inte att komma ifrån att kol i viss ökad utsträckning fårhjälpa till med uppvärmningen av våra bostäder. Men det förutsätter en noggrannplanering. Kol bör främst komma till användning i kustkommunerna, medan torvoch flis med större fördel kan användas i inlandet. Vi måste alltså ha ennoggrann prövning av hur kol får användas. Frågan om importhamn och en inhemskmottagarorganisation tillhör också de problem som måste få en snabb lösning. saknar en plan för hur förnybara energikällorskall introduceras på marknaden. Regeringen har inte uppfyllt sitt ansvar genomatt föreslå en viss summa för forskning och utveckling. Lagstiftningen måsteutformas så att användningen av nya energikällor underlättas och stimuleras.Ansvarsfördelningen mellan stat och kommun måste omprövas. De förnybaraenergikällorna måste under en övergångstid hjälpas över tröskeln till denkommersiella marknaden. Den nu rådande osäkerheten i fråga om de förnybaraenergikällorna gör det också svårt att driva en långsiktig olje- och saknar en vattenkraftspolitik. Både de politiskapartierna och linjerna i folkomröstningen har varit överens om attvattenkraften skall byggas ut så att den ger oss . Socialdemokraterna haruttalat att man av miljöskäl föredrar en enstaka större utbyggnad för att nådetta mål än ett större antal mindre ingrepp. Regeringspartierna har inteanslutit sig till denna uppfattning. Men man har inte tagit konsekvensernagenom att redovisa en total plan för att nå upp till . Den märkligabehandlingen av Sölvbackaströmmarna visar planlösheten på detta område. Tyvärrkan vi få fler sådana exempel om inte samlade alternativ kommer upp tillprövning. Ännu ett anmärkningsvärt förhållande som följer avregeringens handlingsförlamning på energiområdet är att regeringen inteverkställer - eller i vilket fall fördröjer- av fattade beslut.Riksdagen har beslutat att regeringen bör ta initiativ till att enberedskapsplan för en akut oljeförsörj-ningskris utarbetas, att ett statligtutvecklingsbolag på energiområdet inrättas och att övervinster ivattenkraftsproduktionen skyndsamt skall utredas genom tilläggsdirektiv tillsittande utredning. En avgörande förutsättning för en förnuftig och långsiktigenergipolitik är givetvis att det existerar en politisk vilja att åstadkommaresultat. Men av betydelse är också den organisation man på olika plan skaparför energifrågans behandling. Regeringen har valt att splittra energifråganshandläggning på flera departement och ännu fler statsråd trots att en kraftsamlingframstått som alltmer önskvärd. Uttalanden tyder på att man inom regeringen ärklar över denna brist i kanslihusets organisation, men ändå har inga åtgärdervidtagits. Med stöd av det anförda hemställer jag att tillstatsministern få ställa följande frågor: Villstatsministern lämna en redogörelse för om regeringen tänker utforma en långsiktig och genomtänktpolitik för energisektorerna olja, kol, förnybara energikällor och vattenkraft, när regeringen tänker fullfölja av fattadebeslut på energiområdet och hur regeringen tänker sig att åstadkomma en kraftsamling idet politiska beslutsfattandet på energiområdet? 1980/81:35av i (m) till justitieministern om våldsbrottsligheten; I en fråga till justitieministernden (protokoll 1979/80:12) uttalade jag minabekymmer över det till synes ökande antalet knivmord i vårt land.Justitieministern hänvisade i sitt svar (protokoll 1979/80:19) tillviss statistik, som då emellertid endast var framförd till 1977, ochifrågasatte om någon verklig ökning ägt rum. I en artikel i nr25 1980 ("Arga katter får rivet skinn"), baserad på material frånSerafimerlasarettets akutmottagning, ansåg man sig emellertid kunna påvisa att knivmisshandel var vanligare än vadpolisen kände till, emedan många av offren på grund av egen kriminellbelastning icke anmälde brottet. kunde man i trekorta smånotiser inhämta att föregående dygn tre personer knivskurits, i ettfall med dödlig utgång (en man på en gata i ) och två, vilkas tillståndvar allvarligt (en 18-årig musiker i och en man utanför iStockholm, mitt ). upplystes att man funnit underkroppen aven kvinna, avskuren mellan naveln och låren, flytande i . Händelser, som endast föranleder lakoniska notiser itidningspressen, skulle för ett eller annat decennium sedan säkerligen haväckt betydligt större uppseende. Våldet i världen, våldet på film och TV ochden ökade frekvensen i våldsbrott även här i landet har förmodligen trubbat avrespekten för människolivet och bidragit till att skruva ned"samhällets" förhoppningar om att kunna tillförsäkra medborgarnaskydd till liv och lem. Om deras tilltro till effektiviteten hos polis ochrättsväsende sviktar, kommer man till slut till en situation, där medborgarnabörjar söka egna former för självskydd. Ökningen av antalet grova våldsbrott förefaller att hasamband med dels ett allmänt råare kulturklimat, dels akuta effekter av ettfilltagande narkotika- och spritmissbruk, dels andra värderingar och sedvänjorbland utlänningar, som gästar vårt land. (Sådana är nämligen somjustitieministern själv har framhållit i olika sammanhang kraftigtöverrepresenterade i den svenska brottsstatistiken.) Då de uppgifter om våldbrottsligheten i , somfortlöpande meddelas i massmedierna, och den debatt som där förts allvarligtoroar många människor i vårt land, synes det påkallat att får enutförlig och auktoritativ redogörelse för läget. Det vore därvid också avintresse att erfara huruvida brottsförebyggande rådets verksamhet hittillsgivit några resultat på detta område. Jag anhåller därför om kammarens tillstånd att iinterpellationens form efterhöra justifieministerns bedömning av utvecklingenav våldsbrottsligheten i vårt land ävensom behovet av ochmöjligheterna fill ytterligare åtgärder för att förstärka medborgarnas skyddtill liv och lem. 24 § Meddelande om frågor Meddeladesatt följande frågor framställts 1980/81:74av (vpk) till utrikesministern om handel medTurkiet, m. m.: Militärkuppen i har i västliga nyhetsmedia ochkommentarer framställts som en närmast välkommen aktion - så också i . Verkligheten synes dock vara den, att kuppen i ilikhet med andra sådana i främsta hand riktat sig mot dem som velat fördjupaoch utveckla de demokratiska rättigheterna i landet. Så har stora delar avfackföreningsrörelsens ledare och medlemmar fängslats eller förhindrats attfortsätta sin verksamhet. Yttrandefriheten, redan tidigare hårt beskuren, harytterligare inskränkts. Förtrycket mot den kurdiska befolkningen har ökat. Det är i det läget inte oviktigt hur den svenskaregeringen ställer sig. har haft långtgående planer på export avkärnkraftsreaktorer till . har också bidragit med finansiellhjälp genom att överföra 25 milj. kr. av svenska biståndspengar till . Jag villdärför fråga utrikesministern: Vilka slutsatser drar utrikesministern av utvecklingen iTurkiet för fortsatta agerande i frågor angående handel och bistånd? 1980/81:75 av (vpk) tilljordbruksministern om lokaliseringsbidraget till viss nyetablering iÄlvkarleö: Regeringen har beviljatlokaliseringsbidrag till AB Isolerproduk-ter för en nyetablering i Älvkarleö.Placeringen av fabriken har varit och är en kontroversiell fråga, både lokaltoch på riksplanet, på grund av det hot som fabriken anses utgöra mot fiskodlingoch laxfiske och därigenom mot den viktiga och snabbt växande turismen iområdet. brottas den stora tillverkaren av mineralull iSverige, , med stora avsättningssvårigheter vid samtliga sinafabriker. Jag villdärför fråga jordbruksministern: Är det välbetänkt att för erhållande av ett fåtalarbetstillfällen sätta stora naturresurser och fritidsmöjligheter pä spel, då dessapå sikt erbjuder betydligt bättre förutsättningar ur både ekonomi- ochsysselsättningssynpunkt? 1980/81:76 av i (fp) tilljustitieministern om förhållandena vid allmänna häktet i : Vid allmänna häktet i Helsingborghar det varit en kraftig överbeläggning. För polisens del har det betytt att man inte kunnat beredaplats för anhållna och omhändertagna personer. I stället har man fått användade för berusade personer avsedda cellerna, avsedda att förvara människor iunder än de lagstadgade . Är justitieministern beredd att vidtaga åtgärder, så attanhållna och omhändertagna i kan behandlas på ett människovärdigtsätt? 1980/81:77 av HansPetersson i (fp) till kommunikationsministern 17 omtrafiken på järnvägssträckan : Onsdagenden Efter att ha försummatunderhållsarbetet på järnvägslin- jen Eslöv-Tomelillabeslutade SJ att det äntligen skulle hända något. Lokaltförberedde man arbetet, extra arbetskraft anställdes, allmänheten Meddelande om meddelades om ersättningsbussar och upprustningen påbörjades. Tredagar ffgor senare stoppades arbetet på order från . Dendirekta följden av detta beslut torde vara att bandelen inte går att användaunder vintern. Indirekt kan det betyda att regering och riksdag kan komma attställas inför ett av SJ fullbordat faktum, dvs. bandelen måste läggas ner pågrund av försummat underhåll. Ärkommunikationsministern beredd att vidtaga åtgärder så att järnvägstrafikenEslöv-Tomelilla kan upprätthållas till dess definitivt får tagaställning i fråga om denna järnvägslinje? 25§ Kammaren åtskildes .