prot · G40941 · 1980-12-31 00:00:00 — Denborgerliga regeringen övervältrar kostnaderna på kommunerna och begränsar därigenomden kommunala servicens utbyggnad. Barnomsorg, kollektivtrafik, utbildning m.m. drabbas. Förvärvshindren kvarstår, och hundratusentals dolt arbetslösakvinnor får aldrig chansen till ekonomiskt oberoende - till det som KarinAndersson ansåg vara den viktigaste föratsättningen för jämställdhet. Detstatsfinansiella läget tillät inte några konkreta förslag om jämställdhet. Mendet borde heller inte vara fillåtet att föra en polifik som leder fill arbetslöshet,utslagning, missbruk och vantrivsel. Mångaav de förslag som den parlamentariskt tiUsatta jämställdhetskommittén harpresenterat i förslaget till nationell handhngsplan. Steg på väg, behöver intekosta pengar. I många faU handlar det om attitydförändringar. Det handlar omatt styra utvecklingen, om den inte av sig själv leder till målet detjämställda samhället. Men inte ens där vill man från utskottsmajoritetens hållingripa. Närvi, utifrån positiva erfarenheter, i en motion för tredje gången kräver attförsök med könskvotering inom arbetsmarknadspolitiken skall utvidgas, såhänvisas till att detta f. n. utreds. Det är åter ett exempel på en polifik somstannar vid välvilja. fortsätter den helt könsuppdeladerekryteringen till industrin. Låtmig ta ett färskt exempel på detta. var omkring 11 000flickor och lika många pojkar i åldern öppet arbetslösa. iår saknade 17 000 flickor jobb jämfört med 8 000 pojkar i de högre tonåren. TCO,som granskade dessa siffror, förklarar den kraftiga omsvängningen med attregeringens ungdomsproposition är klart industriinriktad. Och detta gynnarindirekt pojkarnas möjligheter på arbetsmarknaden och missgynnar något handels-och kontorssidans typiska områden, där unga flickor traditionellt brukar börjaarbeta. Vad har regeringen gjortför att hjälpa de unga flickorna att också komma ut på arbetsmarknaden ochdärmed gynna jämställdheten? Tidigarehar vi i den här kammaren berättat om olika försök och projektinom arbetshvet vilka haft som mål att bryta den traditionella könsuppdelningenpå arbetsmarknaden. Vi har då konstaterat att det går att ändra påförhållandena. Männen klarar kvinnornas jobb och kvinnorna männens! Mendet behövs speciella insatser för att åstadkomma en sådan utjämning. Varför dåständigt säga nej och bara komma med välvilliga skrivningar, när vi lägger framförslag som kan leda till förändringar? Vårandra reservafion fill utskottsbetänkandet gäller vidgade försök medarbetsmarknadsutbildning för äldre arbetssökande. Inte heller här är man bereddtill handling, utan utskottsmajoriteten hänvisar bara återigen till tidigarebehandling av samma motionskrav. Resultaten av försöken vi beskriver frånGävleborgs län var ju så positiva. Vad har hänt mera på det här området, sedanvi ställde samma krav? Har försöken utvidgatsäven till andra län? Jag yrkar bifall till reservationerna 1 och 2 vid utskottsbetänkandet. 59 MARIE-ANNJOHANSSON (vpk): lägger jämställdhetsfrågorna till handlingarna.Regeringen har till överlämnat en skrivelse om riktlinjer för detfortsatta jämställdhetsarbetet. Den skrivelsen innehåller många vikfiga frågorsom rör jämställdheten mellan kvinnor och män. Men i slutet av skrivelsenkommer regeringens brasklapp: "Detåtgärdsprogram som jag nu har beskrivit innehåller inte några konkreta förslagsom bör föreläggas i detta sammanhang. Förklaringen härfill är, somjag förat har nämnt, att mina förslag framför allt utgör riktlinjer förregeringens fortsatta jämställdhetsarbete samt att det rör sig om åtgärder inomregeringens kompetensområde." Ja,det är just det. Detta fillsammans med skrivelsens konstaterande att det nuinte finns utrymme för några kostnadskrävande förslag gör ju att man faktisktlägger jämställdhetsarbetet fill handlingarna på obestämd fid - som ocksåutskottet föreslår i den första att-satsen i sin hemställan. Sålät det inte . föratskickades en proposition med enhandlingsplan för det fortsatta jämställdhetsarbetet - en proposition somförhoppningsvis hade kunnat innehålla åtminstone några konkreta förslag tillåtgärder och som också hade gett oppositionspartierna möjligheter attframställa sina förslag i form av motioner. Jag vill verkligen instämma i detsärskilda yttrande som socialdemokraterna har fogat till betänkandet och därman beklagar att just jämställdhetsfrågorna getts denna behandling frånregeringens sida. Attjämställdhetsfrågorna just nu sitter trångt i regeringen har vi förstått -fördet är ju inte så att det är totalt reformstopp just , trots detstatsfinansiella läget. 1 en interpellationsdebatt som jag hade med arbetsmarknadsministerni fredags fick jag bekräftat att reformer på arbetstidens område - exempelvissextimmarsdagen - ligger långt framme i tiden som något slags vision om ettmera jämställt samhälle i en underbar' framtid. Däremot fick jaghöra att det i pågår granskning av möjligheterna att geskattelättnader för övertidsarbete - vilket ju också faktiskt kostar pengar.Samtidigt höll arbetsmarknadsministern med mig om att ett stort övertidsuttagär tiU för jämställdheten. Jagfick alltså i denna debatt bekräftat att det konkreta arbete som pågår iregeringen är arbete som kommer att motarbeta jämställdheten - sedan må mankomma med hur många skrivelser som helst. När kaptenen heter skall mannog inte ta det för allvarligt. Vi kommer förstås att fortsätta att via frågoroch interpellationer undersöka detta som kallas "regeringens egetkompetensområde" i skrivelsen och där man menar att ett arbete förjämställdheten pågår så att säga under hand. Vi kommer att undersöka vad detkonkret innebär i form av initiativ osv. från regeringens sida - initiativ somhgger i linje med jämställdhetskommitténs utredning Steg på väg och denskrivelse vi behandlar . Detfinns mycket positivt att ta fasta på i Steg på väg, om man vill förbättrajämställdheten mellan kvinnor och män, även om både utredningen och skrivelsenhåller sig inom det kapitalistiska samhällets ramar och vägrar att se det härsamhällets begränsningar när det gäller att åstadkomma en verklig frigörelseför kvinnorna. Det här samhällets oförmåga att ge alla ett arbete kan väl tjänasom exempel på att det faktiskt inte räcker med reformer utan socialism. Deträcker inte, men det är ändå steg på väg - precis som utredningen kallat sittbetänkande. Vi står bakom utredningen också från vpk;s sida, och vi är besviknaöver att den inte föranlett några konkreta förslag. av meningarna med skrivelsen var, om jag förstått det rätt, att geriksdagens ledamöter möjligheter att i debatten ge sin syn på frågorna, och jagvill därför ta tillfället i akt att kommentera några av de frågor skrivelsentar upp. Förstoch främst gäller det sextimmarsdagen och utbyggnaden av barnomsorgen, som bådanämns i skrivelsen. Från vpk;s sida menar vi att en sextimmarsdag för alla ochen utbyggd barnomsorg som ger alla barn rätt till plats i förskolan ärfömtsättningar för kvinnors och mäns lika möjligheter i arbetslivet. Vi hardärför aktualiserat båda dessa frågor i interpellationer till regeringen, ochjag skall därför inte kommentera just dessa krav utförhgare i den här debatten. Underavsnitt 4 i skrivelsen behandlas frågan om insatser för att stimulera kvinnoroch män till otraditionella utbildningar. Könskvotering nämns som ett medel.Kvoteringsfrågan nämns likaså i avsnitt 5 om arbetslivet. Jag vill understrykavad vi från vpk sagt i just dessa frågor. Det är viktigt atteventuella kvoteringar inte slår så, att de missgynnar kvinnorna. Det ärkvinnornas möjligheter att bredda sin arbetsmarknad som är det viktiga att justnu understödja med eventueUa kvoteringar. Det är enligt vår mening inte såintressant att kvotera in män på olika kvinnodominerade områden, i alla fallinte om det innebär att kvinnors möjligheter att över huvud taget få Att vi har den här inställningen beror på att kvinnorna största arbetslösheten. Det är också kvinnorna som har en arbetsmarknad somär begränsad till ett 25-tal yrken, medan männen återfinns inom i stort settalla yrkesområden. Rättvisa är i det här läget att se till att kvinnornasyrkesmarknad breddas, och från vpk:s sida har vi inget emot att detta i vissafall kan ske genom kvotering. Av det skälet kan vi inte stödja reservation 1,där det inte görs någon skillnad i fråga om kvotering av kvinnor resp. män. Underavsnitt 6 Familjepolitik och familjerätt tas föräldraförsäkringen upp. Iskrivelsen står det; "----- familjepolitikenmåste utgå från att båda föräldrarna har samma rätt och skyldighet till såvälförsörjaransvar som praktiskt ansvar för hem och barn." Litet längre fram undersamma avsnitt står det; "Måletför jämställdhet innebär att kvinnor och män skall kunna leva som ekonomisktoberoende och självständiga individer." Frånvpk:s sida delar vi denna uppfattning. EnHgt min mening måste dessa skrivningarockså innebära att vi en gång för alla mönstrar ut tankarna om vårdnadsbidragur debatten. Likaså måste de innebära att föräldraförsäkringen byggs ut så attinkomstbortfallet ersätts i första hand och föräldraförsäkringens längd kommeri andra hand. Så blev det tyvärr inte genom det senaste riksdagsbeslutet, menregeringen har tydligen tänkt om efter detta, och det hälsar vi medfillfredsställelse. Frånavsnitt 7 Boende- och samhällsplanering vill jag främst lyfta fram följandeskrivning: "Boendeplaneringenbör utgå från att både kvinnor och män är förvärvsarbetande vilket innebär attkommunikationer i form av en väl fungerande kollektivtrafik och bra barnomsorgmed barnstugor i direkt anslutning till bostadsområdena måste finnas. Detta ärockså regeringens intentioner." Det är en fråga man skulle vilja ställa , då regeringenuppmanar kommunerna att hålla igen på utgiftsökningarna. Men regeringen måsteväl vara medveten om att det kostar pengar att bygga ut kollektivtrafiken ochbarnomsorgen, pengar som verkligen skulle vara väl använda och som vi frånvpk:s sida tycker att man måste satsa, både för jämställdhetens skull och avandra skäl. När vi ute i kommunerna driver de här frågorna är vi oftast alltförensamma. Men , när vi har hela regeringen bakom oss, kommer vi ju att kunnadriva dem med verklig tyngd. Under samma avsnitt iskrivelsen sägs också att förutsättningar för gemensamma beslut ochmöjligheter att utveckla gemenskapen i boendet också måste skapas för demsom hyr sin lägenhet. Det är krav som vpk har Vi ser framemot konkreta förslag från regeringens sida i de Närdet gäller avsnitt 8 Hälsa och sociala problem instämmer vi i regeringensbetoning av vikten av åtgärder för att förebygga männens hälsorisker. Vi harfrån vpk lagt fram förslag här i denna riksdagför att just komma till rätta med några av de hälsoproblem som behandlas iregeringens skrivelse. Då har vi inte fått något stöd från vare sig borgerligaeller socialdemokrafiska ledamöter, men utgår jag från att åtminstone deborgerliga riksdagsledamöterna i fortsättningen kommer att stödja våra förslagoch i förlängningen sin egen regering. Däremot tycker vi inte att problemen medarbetsmiljön gör att det finns någon anledning att tona ned de frågor jämställdhetskommitténtar upp i Steg på väg och som rör kvinnornas hälsoproblem. De är just såviktiga som utredningen säger. Vi vill inte prioritera ned åtgärder för attexempelvis ge alla kvinnor möjhghet till smärtfri förlossning och för att byggaut mammografin. Vi kommer förstås att fortsätta att driva också dessa frågor iriksdagen. Det finns alltså en mängd bra förslag i både utredningen ochskrivelsen. Felet är alltså att det har stannat vid ord på ett papper.Konkrefionen saknas. Så länge principiella ställningstaganden inte följs avkonkreta åtgärder, så länge kommer också orättvisor och brist på jämställdhetatt bestå. Vpk kommer att fortsätta att driva de här frågorna i . Jagvill också sluta med att betona det angelägna i att regeringen snaraståterkommer med konkreta förslag som uppföljning av sin skrivelse. Eftersom det som sagt inte fanns någon mofionsrätt när det gäller dennaskrivelse har jag inget yrkande. 60 (): Jämställdhetsfrågor är rubriken på det betänkande frånarbetsmarknadsutskottet som vi behandlar . Tillutgångspunkt har vi haft en skrivelse från regeringen om riktlinjer för detfortsatta jämställdhetsarbetet och några mofioner från allmänna motionstiden.Skrivelsen från regeringen har sin egentliga upprinnelse, kanske man kan säga,i i . Där slogs fast att varje land borde göraen nationell handlingsplan för jämställdhet mellan kvinnor och män för sinaresp. Attkvinnor och män lever under olika villkor i hela världen kan belysas påföljande sätt; av världens befolkning är kvinnor - i Sverigebrukar vi tala om den 51-procentiga minoriteten. Det finns kvinnor iarbetskraften i världen, men kvinnor utför av det totala arbetet. De har10 % av den inkomst som intjänas och av världens förmögenhet. Sverigeshandlingsplan, som presenterades vid kvinnokonferensen i ,har fått namnet Steg på väg, ett träffande och bra namn, för det är ju det somdet handlar om. Vi tar ett steg i taget, och handlingsplanen visar attåtskilligt återstår att göra också i vårt land. Ser vi fillbaka kan vi tyckaatt mycket har hänt. kunde inte männen piska mattor ellerbära ut slaskhink då någon såg på, än mindre dra barnvagn. Då funderade manöver om man vågade gå till en kvinnlig tandläkare och tyckte det var konsfigtatt kvinnor körde bil. Då slutade en kvinna jobbet när hon gifte sig. harvi fått ungefär samma formella rättigheter och möjligheter för kvinnor och män. förvärvsarbetar,men vi har fortfarande en tudelad arbetsmarknad. Vi har de dubbelarbetande ochlågavlönade kvinnorna, och begreppet jämställdhet är, sorgligt att säga,fortfarande kontroversiellt. När jämställdhetsperspektivet förs fram är detmånga som stänger sina öron, både kvinnor och män. Jämställdhet känns som etthot, en okänd fara som man inte kan behärska. När de traditionella rollernaändras känns det farligt. Och i av ekonomiska svårigheter följer enopinionsmässig snålblåst, och vi hör ropet att vi måste tillbaka till det gamlainvanda mönstret. Därförär det, herr talman, viktigt att regeringen har redovisat sin syn påjämställdhetsarbetet. Förutom att vi slår fast att det är värdefullt attregeringen anger riktlinjerna för sitt arbete med jämställdhetsfrågorna,betonar utskottet också att det är viktigt att regeringen följer upp de ganskaallmänt hållna riktlinjerna med konkreta förslag. Iskrivelsen sägs bl. a. att jämställdhet mellan kvinnor och män är en av dagensviktigaste samhällsfrågor. Det handlar ytterst om varje människas rätt tillutveckling, utbildning och arbete efter sin läggning och sina förutsättningar.Det är också en fråga om rättvisa och demokrati. Denviktigaste förutsättningen för jämställdhet, säger statsrådet , ärekonomisk självständighet, byggd på egen förvärvsinsats. Det gäller därför bl.a. att undanröja olika förvärvshinder för kvinnor, och vi måste också kämpa förmännens rätt till ett rimligare liv, för männens rätt att slippa stress ochhets och få mer tid till sina barn och sin familj. Och låt mig i det här sammanhangetcitera vad som sägs i avsnittet Familjepolitik och familjerätt: "Minuppfattning är att familjepolitiken måste utgå från att båda föräldrarna harsamma rätt och skyldighet till såväl försörjaransvar som praktiskt ansvar förhem och barn." "Barnfamiljernamåste så långt möjligt ges valmöjlighet att fördela sin tid mellanförvärvsarbete och vård av barn på det sätt som bäst passar familjen.Förutsättningen för detta är tillgång till arbete och tillgång till barnomsorg.Det innebär att utbyggnaden av samhällets barnomsorg kommer attfortsätta." Det här är viktigt att slåfast. Jämställdhetmellan kvinnor och män är inte något som det en gång för alla kan fattas beslutom. Jämställdhetsaspekterna måste med i snart sagt alla beslut om den framtidautvecklingen i vårt land, de måste med i besluten på regional och lokal nivå. Arbetetmåste ständigt drivas vidare, och nya uppslag och idéer om hur man skall nåmålen är välkomna. Utskottet behandlar också motioner som väckts under denallmänna motionstiden . Socialdemokraternayrkar i en partimotion 1979/80:994 på en utvidgning av verksamheten medkönskvotering i regionalpolitiken tiU att omfatta även andra former förstatligt stöd till företag, och man föreslår vidgade försök att stimulera äldrearbetssökande att bl. a. genomgå arbetsmarknadsutbildning. Utskottet harbehandlat samma yrkande både 1978 och 1979. När det gällerkönskvotering inom arbetsmarknadspolitiken har utskottet sammauppfattning nu som då. Vi är i stort sett positiva och menar att det finns skälatt pröva könskvotering, men eftersom frågan om arbetsgivares rekryteringkommer att behandlas i den kommande sysselsättningspolifiska proposifionen såvill vi avvakta det och avstyrker motionsyrkandet. Närdet gäller yrkandet om vidgade försök med att hjälpa medelålders kvinnor attkomma ut på arbetsmarknaden, håller vi med om att det är angeläget att det görsinsatser för detta, men vi anser att det finns möjlighet att inom nuvarandeverksamhet stimulera också äldre arbetssökande kvinnor att gå igenom AMU. Viyrkar därför avslag på motionen. Imotion 1979/80:571 av begärs att skall bliförsökslän när det gäller åtgärder för ökad jämställdhet mellan män och kvinnorpå arbetsmarknaden. Utskottet anser att mofionens olika krav i huvudsak redanär tillgodosedda och avstyrker den därför. BonnieBernström och har i en motion begärt att regeringen utfärdarregler så att man får en bättre balans mellan kvinnor och män i offenthgautredningar. Vi delar motionärernas uppfattning att andelen kvinnor i detstafliga kommittéväsendet är alltför låg, och att det är angeläget att mandriver på den här utvecklingen. Eftersom det inom pågår ettarbete med ett handlingsprogram för jämställdhet och kvinnornas andel inom kommittéväsendetkommer att tas upp i det sammanhanget, och eftersom vi också utgår ifrån då prövar det förslag motionärerna för fram, anser vi det inte nunödvändigt med någon åtgärd från sida. i förfram ett förslag om att minimiåldern för arbete på fartyg skall vara lika förflickor och pojkar, och m. fl. begär en översyn av dedeltidsarbetandes villkor. Eftersom utredningar pågår avvisar vi motionerna. Slutligenfinns det också ett särskilt yttrande från socialdemokraterna, som MarianneStålberg redan redovisat, och det gäller formen för redovisningen avriktUnjerna för jämställdhetsarbetet. Eftersom statsrådet finns häravstår jag från att bemöta det. MenMarianne sade också att hon hoppades att jämställdhetsarbetet skullefå samma centrala placering inom som det hade fidigare. Jagförmodar att då tänkte på hur det var underfolkpartiregeringens fid, då det fakfiskt arbetades väldigt intensivt förjämställdhet. Sedansäger att kvinnorna på arbetsmarknaden drabbats fruktansvärthårt och har det fruktansvärt besvärligt. Ja, vi vet att det är kvinnorna somhar den högsta arbetslösheten, men vi får ändå inte glömma att mestparten av demänniskor som har kommit ut på arbetsmarknaden är kvinnor.Det är kvinnorna som har kommit ut på arbetsmarknaden och fått jobben. Och ettmedel för kvinnor att få fler jobb är den lag om jämställdhet i arbetslivet somvi antagit här i . Vi fick arbeta väldigt länge för att fåsocialdemokraterna med på en lag mot könsdiskriminering. Ni gav upp detmotståndet. Har ni gett upp motståndet mot de aktiva åtgärder som vi nu harfattat beslut om i ? Med det, herr talman, villjag yrka bifall fill arbetsmarknadsutskottets hemställani alla delar och avslag på de socialdemokratiska reservafionerna. Anf.61 () replik; sade att vi måste ta ett steg i taget och tyckte att Ettsteg på väg var ett bra namn på handlingsplanen. Det håller jag med om, men vifår passa oss, så att vi inte tar ett steg tillbaka i stället. Det är storarisker för det med den åtstramningspolitik som regeringen för. Jagtycker också att det är bra att regeringen redovisar sin syn på saken, men jagvill nu se handling bakom orden. Närdet gäller våra reservationer säger att utskottsmajoriteten istort är positiv och håller med oss. Då undrar jag varför man inte skridit tillhandling , för det är - som jag sade i mitt inledningsanförande- tredje gången och tredje året som vi framför kravet på försök medkönskvotering. Sammasak gäller reservationen om vidgade försök med arbetsmarknadsutbildning föräldre arbetssökande. Där har det inte heller hänt någonfing -man har inteprövat det i flera län. EvaWinther undrade om det var folkpartiregeringen som jag tänkte på när jag sadeatt jämställdhetsarbetet enligt min mening bedrevs bättre fidigare. Men jagnämnde fakfiskt att jag syftade på det jämställdhetsarbete som bedrevs underden socialdemokratiska regeringens tid, när jämställdhetsarbetet var direktunderställt statsministerns kansh. EvaWinther sade också att det är som kvinnorna har kunnat komma utpå arbetsmarknaden. Det håller jag med om. Men är det tyvärr så attkvinnorna får stanna hemma och inte kommer ut på arbetsmarknaden mera.Lagen ger inga nya arbetstillfällen - det har vi diskuterat tidigare i den härkammaren. 62 ()rephk; är förvånad över att vi inte tillstyrker förslaget omkönskvotering. Men det är ju så att vi här i inte brakar fatta beslutnär det pågår utredningar och förberedande propositionsarbete. Därför avvaktarvi med beslut i enlighet med den praxis som finns. Sedanär jag övertygad om att de riktlinjer som vi behandlar här kommer attföljas av konkreta förslag så fort det bara är möjligt. Manfår inga arbeten - den nya lagen ger inga arbeten, säger . Ja,lagen kan faktiskt hjälpa till att ge kvinnor arbete inom områden där de avtradition har varit motarbetade. Anf.63 () replik; Nya arbeten får man om man har en regering som för en ordentlignäringspohtik och en ordenflig regionalpolitik samt en ekonomisk politik somgör det möjligt för folk att gå ut i arbete. 4Riksdagens protokoll 1980/81:41-42 64 ()replik; Ja, regeringens målsättning är full sysselsättning. Men vi vet ocksåatt vi har en situation där oljeprishöjningar och ekonomiska svårigheter i denomvärld, som vi är oerhört beroende av, också påverkar oss. Det bidrar fill debekymmer vi har , men målsättningen är helt klar från regeringens sida - attslå vakt om sysselsättningen och stötta de svaga grupperna. Det finns de som tror att vi har uppnått jämställdhet mellan kvinnoroch män i det här landet. Men så är det inte, det vet vi. Statistik från nästanalla samhällsområden visar entydigt att det fortfarande finns stora skillnadermellan kvinnors och mäns situation i samhället. Jag har emellerfid inte tänktatt tala om skillnaderna, utan jag har i stället tänkt göra ett axplockur det posifiva som har hänt när det gäller jämställdhet. Ochdet är faktiskt en hel del, även om mycket återstår att göra. Menförst vill jag säga ett par ord fill och kanske också kommer tillbaka till dem senare jag talar. sade att nu lägger jämställdheten till handlingarna. Jagvill bara svara att regeringen inte gör det - men sedan kan göra vadden vill. Regeringen har lagt fram riktlinjer för sitt fortsatta handlande, ochdet känns tryggt när man driver frågorna. Detstår i den skrivelse jag har avgivit att det inte finns något utrymme förkostnadskrävande åtgärder, men det står också att alla åtgärder inte behöverkosta pengar. var inne på detta också. Jag vill understrykaatt man kan ändra på föratsättningarna för jämställdhet även genom åtgärder sominte alltid kostar pengar. Sedantror jag att den viktigaste förutsättningen för att driva jämställdheten medframgång är att få en ekonomisk balans i samhället. Det är ju den politiken somregeringen för. Jagläste i ett protokoll från en kammardebatt för sedan att RolandSundgren hade sagt att första hade inneburit storaframgångar för jämställdheten mellan kvinnor och män. Och det är riktigt; hanglömde bara bort att säga att sista har inneburit ännustörre framgångar. Jagtillhör inte de politiker som vill framhäva egna eller det egna partiets ellerden "egna" regeringens insatser genom att förtiga andras. Därförtänker jag börja min genomgång med att skildra vad som hände vid 1970-taletsbörjan. År1971 genomfördes särbeskattning av makars inkomst.