prot · G409126 · 1980-12-31 00:00:00 — Anslag till Världsbanksgruppenkommer direkt till användning för utpressning mot stater, som inte ställer upppå bankens, i realiteten ;s. villkor. Projekt som livsmedelsprogram,befolkningsprogram och miljöprogram kommer inte heller automatiskt de mesthjälpbehövande till del, Allt flerutgifter, som tidigare belastat andra anslag, förs nu över på biståndsanslaget.I realiteten betyder det en minskning av biståndet. Katastroferhar gjorts till något slags allmän reservpost. som tycks kunna användas till istort sett allting, som t. ex, fjolårets statskredit till . Ändringen av grunden för beriikningen avbiståndsramen, från bruttonationalprodukten (BNP) till bruttonationalinkomsten (BNI), har använts för att kunna genomföra nedskärningar av biståndet i tlen s. k, besparingspropositionen. Det är en formell lösning, som ju passar bra att ta till i det här läget, när regeringen söker efter möjligheter att dra ner på biståndet utan att behöva anklagas för att ha övergett enprocentsmålet. För det är vad det de facto handlar om. Borgerliga motioner och motsvarande yrkanden ibiståndsfrågan iir skrämmande läsning. Att alltid varit fientligtinställda till de svenska biståndspolitiska målen, så som de formulerats sedanlång tid tillbaka, är inte något att förvåna sig över. Det är mer eller mindresjälvklart att länder och regeringar med en progressiv politik, som förscikerfördela resurserna så att de kommer de breda folklagren till godo. inte kanförvänta sig något stöd och någon reaktion från högerkrafter. Det gäller ju attslå vakt om de besuttna och hiirskande klassernas intressen, I det falletsviker inte .\c svenska sin internationella solidaritet. framförde här i sitt anförande kritik motvpk och satle att vi är mållösa när det gäller att kritisera kriinkningar avde miinskliga Varken jag eller mitt parti känner osssärskilt träffade av detta. Det är i stället och moderaternasom är mållösa när det gäller att kritisera övergrepp av olika reaktionäraregimer runt om i världen. Jag hörde t. ex. aldrig kritiseraUSA:s övergrepp i samband med , Men, som sagt, när det gällermoderaternas inställning finns det inte särskilt mycket att förvåna sig över. Det år mera förvånande att intar en positionsom alltmer närmar sig den moderata. Var finns medvetenheten om att det endastär genomgripande strukturella förändringar av makt och ägande i ochen planerad och bestämd fördelningspolitik som kan bryta underutvecklingen ochfå en bättre ordning till stånd? Varför säger ingenting om hur "defattigaste människorna" i t. ex. och skall få någonnytta av katastrofbistånd eller annat bistånd? Vi vet ju att mycket av sådanahjälpinsatser har gått "de fattigaste" förbi eller inte nåttner till dem. Hur skall vi då i fortsättningen kunna kanalisera svenskt biståndtill globala eller regionala insatser, så att det möter världens mest angelägnabehov? På det sättet uttrycker ju saken. Är det inte båttre att desvenska insatserna som styrs till länder och områden där vi vet attdet blir positiva effekter, där vi har sett att en allmän och generellförbättring har skett? Bilden av ändrade inställning har inteförbättrats i och med anförande här i kammaren. Det är tydligt attvi i fortsättningen får räkna med att inte ställer sig bakom de mål somhittills har gällt för det svenska biståndet. Vpk anser beträffande de målsättningar för det svenskabiståndet som tidigare formulerats att mycket skulle vara vunnet om de ifortsättningen respekterades i skilda läger. Spekulationer om nya målsättningarskulle dessutom kunna undvikas. Vpk ansluter sig i dessa avseenden till densocialdemokratiska reservationen och till det särskilda yttrande som behandlarriktlinjerna för den svenska biståndspolitiken. Mycket i den svenska biståndspolitiken har således gåttsnett under de borgerliga regeringarnas styre. Vpk anser att det behövs enordentlig översyn för att skall återfå och kunna behålla det goda ryktesom landet har haft på det här området. Det är dags att genomföra enutredning och en uppföljning av vad som har hänt för att få ett underlag, såatt man kan fatta beslut med bättre innehåll än vad de senaste årensregeringsförslag har erbjudit. Det sägs i budgetpropositionen, och det upprepas iutskottsbetänkandet, att förhållandet mellan multilateralt och bilateraltbistånd inte har förändrats. Det är kanske riktigt, även om det är svårt attavgöra vad som verkligen har skett. I vilket fall som helst är det inte någotönskvärt tillstånd. Det är svårt att ha någon kontroll över de biståndsmedelsom släpper ifrån sig till den stora av internationellabiståndsorgan. kommer senare i debatten att ta upp en del avdenna problematik. Jag nöjer mig därför med att här aktualisera vpk:s tidigarekrav på att det multilaterala biståndets andel skall minska och att en strävanskall vara att få ner det till Internationellt utvecklingssamarbete m. m. Internationellt utvecklingssamarbete m. m. avden samlade svenska biståndsinsatsen. Det bilaterala biståndet bör imotsvarande grad ökas och inriktas enligt de biståndspolitiska mål som jagtidigare har talat om. kommer att närmare gå in på frågorna omländerval och programländer samt på andra bilaterala spörsmål. När det gäller bindningen av biståndet hävdar vpk nu somtidigare att en strävan bör vara att allt bistånd skall lämnas obundet. Det harvarit utmärkande för det svenska biståndet att graden av bindning varit låg viden internationell jämförelse. Detta har varit positivt, och det har gettSverige ett gott anseende och gynnsamma leveranser och också godahandelsavtal med många länder. Det är inte självklart att en ökad bindning avbiståndet får lika stora positiva effekter. Det kan lika gärna hävdas attmotsatsen är fallet. Den förändrade användningen av anslaget tillkatastrofbistånd måste skarpt kritiseras. Anslaget skall användas vidkatastrofer, inte som något allmänt reservanslag. Det öppnar vägen förgodtyckliga utbetalningar utanför kontroll, såsom den tidigarenämnda statskrediten till . Det är anmärkningsvärt att det alls harbeviljats någon kredit till . Den högerregering under Demirel som sattvid makten när den här krediten beviljades borde ha avskräckt den svenskaregeringen från att ge sig in i en sådan stödaktion. När nu dessutomfått en militärjunta, vars politiska avsikter det inte finns något tvivel om,är det minsta man kan begära att utbetalningarna av krediten stoppas somprotest. Vad använder de här lånemedlen till vet jag inte,men kanske utrikesministern och regeringen har någon kontroll över den saken.Det skulle i så fall vara värdefullt att få en redogörelse för det. Vad vi vetav erfarenhet - och här kommer jag på nytt in på den viktiga frågan att olikaregimer fördelar både bistånd och andra resurser på olika sätt - är att juntor avden typ som styr i i allmänhet inte månar särskilt mycket om debreda folklagren. Jag anser med anledning av detta att utrikesministern härborde deklarera att några ytterligare biståndsmedel inte kommer att användasför statskrediter till . Jag övergår , herr talman, till frågan om stöd tillolika befrielserörelser och kommer först att uppehålla mig vid , Motsättningarna inom ökar. Även konflikten närdet gäller förvärras. Vi vet allesammans orsakerna till de ökadespänningarna. Apartheidregimen i fortsätter sin orättfärdigapolitik, både inom det egna landet och genom den olagliga annekteringen avNamibia. Motståndet mot denna politik ökar och kommer inte att upphöra förränden svarta majoriteten fått demokratiska rättigheter och mänskliga levnadsförhållandeni sina egna länder. I har afrikanska nationalkongressen, ANC, idecennier stått i spetsen för motståndet. Den är nu en väletablerad rörelse medett brett stöd från befolkningen i det egna landet och med vida internationellakontakter. En annan viktig faktor i motståndet ärfackföreningsrörelsen. Inte minst på grund av de svenska storföretagensengagemang i är det nödvändigt att stödja de sydafrikanskafackföreningarna, och det stödet är av Som vanligt försöker regim och företag i samarbete skapa fackföreningarsom knyts upp till dem och den politik de för. Det sker inte minst genom attspela ut olika grupper mot varandra. Men det finns en organisation i avvisar alla sådana försök, och det är den flerrasiga fackföreningen ,Den är öppen för alla oavsett ras, bransch eller yrkeskunnande, och den behöverstöd för att kunna bedriva sin verksamhet. Detsamma gäller självfalletbefrielserörelsen i , Alla dessa rörelser som jag här har nämntbehöver ökat stöd, och vpk föreslår att ytterligare 100 milj. kr. skallavsättas för detta ändamål. Jag vill,herr talman, med detta yrka bifall till vpk-motionen 1210, Vpk har dessutom i särskilda motioner tagit upp krav påstöd till en del andra befrielserörelser. Det gäller Polisario i ,Fretilin på och det palestinska folkets representant , Polisario i har med framgång stått emotattackerna från och kan nu framträda som representant för sitt folk ochhävda rätten till eget territorium. Den har firat femårsjubileum medstor internationell uppslutning, där även svenska representanter deltog. Denbehöver emellertid stöd för att klara försörjning, utbildning m. m, avbefolkningen. Vpk föreslår därför att 10 milj. kr. anslås som humanitärtbistånd till Polisario. Det är gott och väl att Rädda barnen gör en god insatsi området, men det är inte tillräckligt. Fretilin på fortsätter kampen mot denindonesiska ockupationen. Den uppträdande i den här fråganär en skamfläck för svensk utrikespolitik. Jag tänker då på det ändradeställningstagandet vid omröstningen i FN angående , vapenexportentill trots det pågående kriget och senast den svenska regeringensansökan om observatörstatus i den internationella stödorganisationen förIndonesien, IGGI. Det finns inte några ursäkter för dessa åtgärder, ochsärskilt och utrikesminister borde känna skam över dendåliga överensstämmelsen mellan ord och handling när det gäller Fretilin ochÖstra . Fretilin behöver ökat stöd - och de kan ta emot det. Det är endålig ursäkt, när det både i propositionen och i utskottsbetänkandet hävdas attdet inte finns några möjligheter att kanalisera bistånd direkt till Fretilin.Det är också en dålig ursäkt att påstå att inte kan lämna stöd därföratt FN inte uttalat sig för det. FN har ändå ett flertal gånger uttalat attIndonesiens ockupation är olaglig. Vpk föreslår katastrofbistånd till Fretilinmed 5 milj, kr. Det är så mycket mera nödvändigt som nu tydligenkommer att stoppa den direkta internationella hjälpen via Röda korset. Det finns i det här fallet anledning att än en gång riktakritik mot socialdemokraterna när det gäller stödet till Polisario ochFretilin, Socialdemokraterna har den här gången samlat sig till en reservationresp. ett särskilt yttrande, men det är ord utan innehåll - detsamma gäller f.ö, motion angående Polisario. Vad som sägs är att om vi iframtiden skall ge stöd åt och , så skall det ske viaPolisario och Fretilin, Men det är ju närmast en självklarhet. För det kan välaldrig vara så att man Internationellt utvecklingssamarbete m. m. Internationellt utvecklingssamarbete m. m. har tänktatt kanalisera hjälpen via resp. ? Vpk har föreslagitkonkreta åtgärder och bestämda belopp för bistånd. Om socialdemokrater ochfolkpartister verkligen menar allvar med talet om hjälp till de här tvårörelserna, borde de stödja vpk:s förslag och inte bara göra till intetförpliktande uttalanden. Slutligen har vpk föreslagit att 10 milj. kr. skall anslåstill den samlade palestinska befrielseorganisationen . De senaste veckornashändelser har inte gjort denna begäran mindre aktuell. De ökade striderna iLibanon, som i grund och botten beror på att och med lieradekrafter försöker driva ut palestinierna ur , har gjort hjälpbehovetakut. Det uppstår i sådana lägen behov som inte täcks av den vanligaflyktinghjälpen. PLO har en väl utvecklad organisation och kan effektivtadministrera och fördela det bistånd som kommer organisationen till del.Behoven är stora, och varje hjälpinsats kommer till användning. Med detta yrkar jag bifall tillvpk-motionerna 1210 utom vad avser yrk, 2 f rörande och 2 i, 200. 201,913 och 914. 15 (): Ingen kan väl vara omedveten om att vi i vårtland lever i ett ytterst privilegierat samhälle. Vi har inte bara mat ochkläder, hus och hem och - för att citera den gamla katekesen - allt vad vi tilltiinlig näring behöva. Härtill har vi en standard långt därutöver. Under enföljd av år har det också varit möjligt att ständigt öka vår välfärd, är dock det allt överskuggande ämnet för denpolitiska debatten i denna kammare frågan om hur vi skall kunna klara deekonomiska svårigheter vi råkat in i. Vi harblivit bortskämda med att denårliga tillväxten i ekonomin gett oss utrymme för nya reformer. När tillväxtenuteblev fortsatte vi av bara farten att leva högt - men nuöver våra tillgångar. Med det goda utgångsläge vi har bör det finnas utrymmeför besparingar, som inte behöver bli alltför kännbara, även om det på etteller annat håll kommer att svida i skinnet. Låt oss bara komma ihåg att vi själva bär skulden för våregen överkonsumtion. Denna skuld kan vi inte överföra till våra fattiga systraroch bröder. På dem kan vi inte heller överföra bördan att bidra till vårt landsekonomiska balans. Den bördan har vi själva att bära, och vid en internationelljämförelse är den inte så värst tung. Den ekonomiska kris som går över världen och som ocksånått oss drabbar mycket hårdare det land som ligger i botten. Har effekterna avoljeprishöjningarna varit chockerande i i-länderna, har de varit rentkatastrofala för de fattiga länderna. I jämförelse med dem ligger vi bra till.När det stramar åt i världsekonomin vill det till att de svagaste och mestutsatta länderna inte får det ännu värre. De svältande måste få mat, de förtrycktamåste få stöd till att skapa frihet och rättvisa, och det måste hushållas medvärldens resurser, så att de kommer alla till del, också med tanke på kommandesläkten. Från sida har det ofta sagts attenprocentsmålet i fråga om bistånd måste betraktas som ett golv och inte somett tak. hållerenprocentslinjen, uppräknad i bruttonationalinkomst. En lägre andel än så är idagens situation inte acceptabel, behöver stödet för att få hjälpatt utvecklas och bygga upp sin ekonomi, och vi i västerlandet behöveru-länderna som handelspartner i ett ömsesidigt utbyte av varor och tjänster.Skall världsekonomin utvecklas i för alla parter gynnsam riktning, måste dekommersiella intressena vid biståndsgivningen underordnas principen om hjälptill självhjälp. Det betyder att i den mån ekonomiska åtaganden görs av typförmånliga u-landskrediter, måste garantier ges för att, som utskottet skriver,"traditionella svenska biståndsprinciper blir tillgodosedda". Dettahindrar naturligtvis inte att också biståndsmyndigheterna tar vara på vadsvenska företag mot fullt konkurrenskraftiga krav på ersättning kan erbjudatill gagn för . Biståndsarbetet ger sällan snabba resultat. Ikatastrofsituationer, där det handlar om omedelbar hjälp till överlevnad, kanman naturligtvis snart se ett resultat, genom att akut nöd avhjälps. Men närdet gäller det långsiktiga arbetet, som går ut på att få till stånd enutveckling i som skapar ett rättvist fördelat socialt välstånd ochen demokratisk samhällsordning, då krävs tålamod. Det krävs insikt om attsvårigheter är till för att övervinnas. Det skadar inte heller att då och dåerinra sig att långt ifrån alla projekt i industrialiserade länder kan sägasvara till framgångsrika. De långsiktiga biståndsmålen kräver mångsidiga ochomfattande insatser. Liksom i all politisk hantering är det angeläget att deresurser som sätts in kommer till en effektiv användning. De senaste decenniernahar medfört en växande insikt om behovet av att hushålla med naturresurserna.Så länge jordens befolkning fortsätter att öka behöver vi en allt störrelivsmedelsproduktion. Då är det viktigt att jorden inte utsätts för enskövling som förskingrar tillgångar för kommande generationer. En radinternationella organisationer gör därför insatser på miljöområdet, insatsersom också stötts av . Att tar dessa frågor på verkligt allvarvisar sig bl, a. därigenom att regeringen inrättat en särskild anslagspost isyfte att intensifiera vårt stöd till bilaterala eller regionala insatser iu-länder utanför programlandskretsen. Jag vill också särskilt framhålla vikten av att låtau-hjälpen kanaliseras genom missionen och andra frivilliga organisationer.Missionen har en mer än hundraårig historia. Det är självklart att man av u-landsarbete byggt upp ett förtroende och ett kontaktnät som är avovärderlig betydelse för att man på ett effektivt sätt skall kunna användabiståndsresurser. Missionärerna har under generationer skapat ett skolväsendeoch en sjukvård som i åtskilliga länder utgör grunden för denstatliga verksamheten på dessa områden. Man kan verkligen fråga sig om denutveckling till politisk självständighet som ägt rum i t. ex, varitmöjlig, om inte missionens skolor stått öppna för dem som är dessa ungastaters ledare. På samma sått som väckelserörelsen i verksamt bidragittill att utveckla demokratin i vårt land. har säkerligen de unga kyrkornahjälpt många i att fungera tillsammans i en demokratisk ordning, Iländer med en outvecklad demokrati är alla erfarenheter av detta slae Internationellt utvecklingssamarbete m. m. Internationellt utvecklingssamarbete m. m. värdefulla.Kan svenska biståndsmedel överföras genom människor som skolats på detta sätthar mer än ett av biståndsinålen uppfyllts. Jag vill också uttrycka tillfredsställelse med det förslagsom utskottet tillstyrker om inrättandet av en fristående fredskår, som skallorganiseras och drivas av de enskilda organisationerna. Genom personlig kontaktmed åtskilliga ungdomar som varit ute som volontärer i enskilda organisationerstjänst har jag fått respekt för deras arbetsinsatser. Kan deras kunnighet ochengagemang fångas upp av den nya fredskåren tror jag att den kan bli enlivskraftig och väl fungerande del av det svenska biståndsarbetet. Det har också, herr talman, fallit på min lott attkommentera de socialdemokratiska reservationerna 10-16, som är fogade tillutskottsbetänkandet. Reservationerna 10, 11 och 12 behandlar biståndet tillLatinamerika och går alla ut på ökade anslag i förhållande till regeringensförslag. Vi är väl alla i denna kammare medvetna om att förhållandena i storadelar av är sådana att man där behöver hjälpinsatser för människorsom utsätts för förföljelse och förtryck av olika slag. Det är politiska fångarsom behöver rättshjälp eller kanske medicinsk vård. Det kan vara flyktingar sombehöver stöd eller barn som behöver mat. Biståndet till dessa länder har ökatkraftigt . 1979/80 uppgick det till 28.8 miljoner och följande årtill 80 milj. kr., vilket måste sägas vara en kraftig ökning, och för kommandebudgetår har föreslagits 100 milj. kr. De 100 miljonerna är tänkta attfördelas med 40 miljoner till humanitärt bistånd, 40 miljoner till Nicaraguaoch 20 miljoner till det karibiska området. Det humanitära stödet har fått enuppräkning med 10 miljoner i propositionen. Utskottsmajoriteten har ansett denökningen av anslaget rimlig. Skulle det visa sig särskilt angeläget med merapengar, finns ju möjligheten att ta i anspråk katastrofmedel. Vad beträffar innebär regeringens förslag enhöjning av anslaget med 10 miljoner. Den lyckade alfabetiseringskampanj somreservationen lyfter fram hör just till de projekt som via Arbetarrörelsensinternationella centrum stöds av SIDA-medel. bidrog SIDA avanslaget, och innevarande budgetår bidrar SIDA . Det är också riktigtatt regeringen i vädjat internationellt - även till - omlivsmedelsbistånd för att kompensera bortfallet av det planeradebiståndet från . Regeringen har också svarat att denna framställan övervägsi positiv anda. Mot den här bakgrunden anser utskottet att vi intebör anslå högre belopp än det regeringen föreslår. Till föreslås ett anslag om 10milj. som en förstärkning av det bredare samarbetet för /82.Också detta anslag vill socialdemokraterna höja. har det emellertidrått enighet om att medel för bredare samarbete skall hållas inom begränsaderamar, och utskottet har inte funnit anledning att frångå den uppfattningen. 1 Sydfrikagår vit minoritet tillval, ett val somav allt att döma leder till fortsatt förtryck av landets plågade svarta ochfärgade befolkning. På ett sätt som inte är helt olikt tillvägagångssättet iandra diktaturer söker denna regim upprätthålla en fasad där vissa avdemokratins yttre former iakttas. menförvrängda och reducerade intill innehållslöshetens gräns. Även om regeringenBotha säger sig vilja skapa ett mindre utmanande apartheidsystem, är det ettfaktum att ingen person med mörkare hudfärg än den vites med sin röst fårpåverka samhällsförhållandena i sitt eget land. Ännu har inte ansträngningarna frånbefrielserörelsernas sida krönts med framgång. Ännu har inte heller grannlandetNamibia befriats från det orättmätiga intrång som gjort på dessområde. Utskottet ser det som nödvändigt att ger ettbetydande stöd till befrielserörelserna i södra och tillstyrkerregeringens förslag på 120 milj. kr., det största anslag som ges i,en post.Utskottsmajoriteten har också tillstyrkt ett anslag på sammanlagt 60 milj. kr.till regionala insatser i södra . Pengarna är huvudsakligen avsedda attbidra till finansieringen av transportsamarbete mellan de länder som uppleversvårigheten att vara belägna i omedelbara grannskap. Det planeradetransportsamarbetet är ännu i begynnelseskedet, och regeringens förslag tillbidrag har därför bedömts som rimligt. I kämpar sedan flera år tillbakabefrielserörelsen för att ge det sahariska folket självbestämmande.Även om vissa framgångar vunnis, råder ännu inte fred. Stora folkgrupper leveri flyktingläger, där man är i behov av humanitär hjälp. ger sådanhjälp, som kanaliseras genom Rädda barnen. Den kanalen har visat sig fungeraväl. vill reservanterna att hjälpen skall ges även direkt till Polisario.Utskottet menar, att har man en apparat för hjälparbetet som fungerar, bör manav praktiska skäl fortsätta att använda den, detta i all synnerhet som Räddabarnen sagt sig vara villigt att ställa upp också . Utskottetavstyrker därför den socialdemokratiska motionen. några ord om reservationen 16 om särskildamiljö- och markvårdsinsatser. Regeringen föreslår en särskild anslagspost på 30milj. för bilaterala eller regionala insatser på miljö- ochmarkvårdsområdet. Reservanterna vill inte vara med om detta.Utskottsmajoriteten anser däremot att man vill lägga sådan vikt vid insatser avdetta slag att det är berättigat att inrätta en särskild anslagspost förändamålet. I den mån vpk-yrkandena anknyter till anslagsyrkanden somgäller de områden som de här reservationerna berör får också de anseskommenterade genom detta. Jag ber härmed att få yrka avslag på samtligareservationer och bifall till hemställan i utskottets betänkande i dess helhet. Internationellt utvecklingssamarbete m. m. I detta anförande instämde , ochKersti (alla fp). 16MATS (): här debatten demonstreras verkligensplittringen inom det borgerliga regeringsblocket - har jutidigare kommenterat den. Sex utskottsföreträdare på de borgerligas sida skalltala för utskottets skrivning mot de tre socialdemokrater som - till skillnadfrån Internationellt utvecklingssamarbete m. m. majoriteten- har respekterat talmanskonferensens önskemål om att begränsa debatterna.Detta illustrerar mycket väl hur splittrad den borgerliga majoritetenegentligen är, när man alltså tvingas att göra alla dessa särmarkeringar ochinte gemensamt kan representera det betänkande som man faktiskt gemensamt stårför. Därför blir den här debatten av en händelse en illustration till attregeringsblocket är djupt splittrat - kanske sönderfallande-inte bara när detgäller skattepolitiken och den ekonomiska politiken utan också när det gälleren del av inriktningen av biståndspolitiken och även andra delar avutrikespolitiken. Det räcker väl att erinra om att den enda fråga där man i denhär regeringen har tvingats att reservera sig var när tvingades attreservera sig mot investeringarna i .