prot · G40930 · 1980-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1980/81:30 Besparingari statsverksamheten, m. m. (omfattningen och inriktningen av besparingarna) Förhandlingarna leddes till en början av förste vicetalmannen. 1 § Besparingar i statsverksamheten, m, m, (omfattningenoch inriktningen av besparingarna) (forts.) Fortsattesöverläggningen om finansutskottets belänkande 1980/81:10. Anf, 70GUNNAR STRÄNG (s): Jagtror jag kan glädja fru talmannen med enförsäkran all jag skall försöka avkorta mitt inlägg så myckel som möjligt. Delhar sagts så mycket redan all jag inle vill göra mig skyldig till alltförmycket upprepning. Den regeringsproposition som ligger lill grund förfinansutskottets betänkande har gett ettoreserverat erkännande av hur illa ställt det är med nationens ekonomi efterdessa av borgerliga regeringar. Men regeringen vore inle vad den är omden inte ganska snabbt svor sig fri från ansvaret och försökte läggaskuldbördan på vad som hände innan borgerlighetens regemente log fast form påhösten 1976. presenteras den s. k. överbryggningspoliliken somorsaken och roten lill allt ont. Detta kommer fram från både statsministernsoch ekonomiministerns inlägg i propositionen, och del har tidigare underdagens debatt varit föremål för vissa funderingar. Delta är en i grunden felaktig historieskrivning, och denblir ju inle sannare för all den upprepas varje gång regeringens ekonomisktansvariga lar lill orda. För all här möjligen lill protokollet erinra om vadöverbryggningspolifiken i själva verket innebar vill jag säga, atl denkarakteriserades av frisläppta investeringsfonder och eltlagerstöd som gavarbete och sysselsättning , en period som präglades avstark nedgång och en utpräglad lågkonjunktur i alla med undantag avSverige, där överbryggningspoliliken - det vågar jag säga - hade avsedd effekt.Lagerslödel förknippades med villkoret atl företagen skulle avslå från Besparingar i statsverksamheten, m. m. (omfattningen ochinriktningen av besparingarna) permilleringaroch hålla sina anställda i arbete. Denna politik var i och för sig inle ny. Vi hade provatden i den konjunkturnedgång som inledde 1970-lalet. Vid det tillfälletprisades den högt av de förelag som prövade systemet. Man kunde leverera sinproduktion litet längre fram, både från den löpande verksamheten och fråntidigare upplagda lager, när efterfrågan steg - allt enligt grundprincipernaför överbryggningspoliliken. När delta upprepades innebar del atlvi praktiskt tagel ensamma i QECD-krelsen höll ekonomin uppe ochsysselsättningen i gång. Vi befriade följaktligen både arbetsmarknadsverket ochstatsbudgeten från de större kostnader som omhändertagandet av de arbetslösa iannat fall skulle ha inneburit. Vi fick en ökad internationell efterfrågan under1978-1979. Lagren kunde avsättas. Företagen gjorde rent bord i lagerhållningennär det gällde såväl järnmalm och papper som massa och sågade trävaror, för allla några exempel. Ekonomiminister har levt högtpå alt vi 1978 lyckades uppnå ell överskoll på 5,5 miljarder i handelsbalansen.Han brukar förklara det med all svångremspolitiken hade dessa godaverkningar. I själva verket var överskottet ell resultat av alt vi, enligtofficiella siffror, exporterade våra uppbyggda lager i enomfattning som gav oss alldeles extra exportinkomster på drygt 6 miljarderunder . Uppgiften och siffran är angivna i den av signeradebudgetpropositionen . Trots all detta förhållande är officiellt har det av någonunderlig anledning aldrig väckt uppmärksamhet i den politiska debatten. Ekonomiministernfår fortsätta all från talarstolarna berätta om atl det var momshöjningen ochde dubbla devalveringarna 1977 och ingenting annat som gav osshandelsöver-skottel . Alt också bytesbalansen 1978 blev rimligttillfredsställande förklaras av atl den s. k. korrigeringsposlen för tjänsteroch transfereringar detta år justerades upp med inle mindre än 4 miljarder iförhållande till tidigare tillämpade beräkningar. Den var således inle ettresultat av att det hände något speciellt 1977 och 1978, ulan det var en nybedömning av vad tjänste- och Iransfereringsposlerna rätteligen gav oss i vårutrikeshandel. De kommentarer man kan anföra i avseende påöverbryggningsarrange-mangel är ell beklagande av alt stora delar avlagerhållningen såldes ut för . Lagerförsäljningen satte in ,då bl. a. massapriset låg i den absoluta botlen på per lon blektsulfat. Det steg året därpå till per ton och ligger på 545dollar per lon. Leveranserna av massaved var 4,4 miljoner lon.Prisskillnaden var per lon. En enkelmultiplikation ger besked om all här gjorde vi en valutaförlust och en förlustför branschen på i runt tal genom atl realiseralagerhållningen för . Hade man hållit ul bara ell år till, hademan räddat de exporlmiljarderna lill landet. Jag skallemellertid inte vara eflerklok - det är alldeles för lätt - men jag har velatanföra dessa kommentarer till den så förkättrade överbryggningspoliliken. Denpolitiken, rätt skött, behöver inte vara ett förbrukat vapen. Jag skulle 1. o.m. vilja ta mig friheten att rekommendera regeringen all i stället för all åkaomkring och tala illa om överbryggningspoliliken ta sig en funderare på om delinle är motiverat att på vissa avsnitt inom del svenska näringslivet göra omden, repelera vad vi tillämpade såväl 1972 som . När regeringen envisas med atl hålla tyst om allamisslagen under dessa fyra långa år och atl hänvisa till vad som skedde under1975 och 1976 förtjänar del i den historiska sanningens intresse allunderstrykas all den koslnadsslegring som föranleddes av utvecklingen påarbetsmarknaden och 1976 hade sin grund i en överraskande generositet frånförelagens sida vid de lokala förhandlingarna. Jag lade märke till altutskottels ordförande talade om alt löneutvecklingen dessabåda år var högre än löneutvecklingen i omvärlden. Jag tittade efter litetnärmare och kunde konstatera all av denna lönestegring var ettresultat av centrala förhandlingar, medan var resultat avfrivilliga påslag efter de centrala förhandlingarna. Dessa lokala uppgörelserhöjde kraftigt de löner som man hade kommit fram till vid de centralaförhandlingarna. De lysande övervinsterna för näringslivet under 1974uppfattades förmodligen bland företagarna som en permanent företeelse, därav delångtgående eftergifterna. Vad som här hände var exklusivt arbetsmarknadensegen affär. Vi har alla tvärsöver partigränserna varit överens om all avhållaoss från politiska ingripanden i avtalsrörelserna, och på den punkten har jaginle hört någon avvikande mening. Utvecklingen förstärktes av permanenta överbud i slimulanssyfleunder den s. k. överbryggningspolilikens år- överbud som kom från de borgerligaoppositionspartierna över 1975 och fram över 1976. Lotleririksda-genvar inte den bästa bakgrunden för den socialdemokratiska regeringen i desssträvan efter ekonomisk disciplin på utvecklingen. Jag har beskrivit denna utveckling i tidigare inlägg frånkammarens talarstol och dokumenterat den genom att redovisa den borgerligaoppositionens parlimolioner av socialdemokratinsregeringslid. De kan sammanfattas i orden "en helt oansvarigöverbudspolifik". Vi lyckades i de flesta fall i stort avvisa överbuden.Därför lyckades vi i allt väsentligt också bevara en rimlig och sund ekonomifram till regeringsskiftet . Den utveckling jag har beskrivit kommenteras på s. 12 iproposition 20. Där sägs att , lill skillnad från de flesta andraländer, bedrev en mycket expansiv politik. På s. 8 isamma publikation säger man: "De kraftiga balansbrisler vi nu harförstärktes som en följd av överbryggningspoliliken 1975 och 1976." Detskall de borgerliga partierna säga, som gjorde allt vad som stod i derasförmåga för att lämna överbud och fördärva den ekonomiska stabilitet som ändå istort sett präglade dessa år. Vad man här ogeneral uraktlåter all berätta är all den borgerliga Besparingar i statsverksamheten, m. m. (omfattningen ochinriktningen av besparingarna) Besparingar i statsverksamheten, m. m. (omfattningen ochinriktningen av besparingarna) oppositionenlade ned en omfattande politisk aktivitet just för atl förstärka de stimulansersom man nu i efterhand med oskyldighetens skära rodnad på kinderna beskäftigtfördömer. Del är en reflexion som osökt inställer sig: Hur länge skall åren1975 och 1976 få vara boven i del ekonomiska drama som , 1978, 1979och 1980 stadigt visar en snabb, gradvis fortgående försämring för land ochfolk? De senaste fyra årens negativa utveckling har ju signerats avden borgerliga regeringen, och den förda politiken har utformats under denfalska förklaringen att man själv är praktiskt laget oskyldig lill allt vad somhänder. För atl göra sig rikligt rentvällad går man i sina mera sublimaögonblick tillbaka ända till mitten av 1960-lalet - lyckades meddetta - för all förklara kalastrofen . berättar regeringen för oss att nationens ekonomiskabekymmer kommer atl fortsätta ytterligare en del år framöver. Man ställer dåonekligen frågan: Blir del en fortsatt repetition på den falskahistorieskrivningen ? I så fall ställer man sig också frågan:Hur i Herrans namn orkar man hålla på med den jargongen? I fråga om den ekonomiska dagssitualionen i jämförelse medlägel vill jag bara i största korthet konstatera följande. Industriproduktionen med avstämning molett år tidigare ligger ett par procent, 1.5 eller , högre i volym räknat,men mer är det inle. Tyvärr visar orderböckerna och den omedelbara efterfrågannu en negativ utveckling. Skogsindustrin, gruvorna, bilindustrin och järn- ochstålverk håller på all snabbt dra ner sin produktion. Därmed tordeförhoppningarna om en exportökning under detta år försvinna. Permilleringar,avsked och nedläggningar är ell alltför starkt inslag i industribilden fördagen. Bostadsbyggandet ligger på en nivå som är 13 %lägre än 1979, trots all det är oberoende av den internationella konjunkturen.Privatkonsumtionens förändring ser ut alt stanna på ± O . Denplusprocenl som regeringen redovisar torde, mol bakgrund av den allt starkareinflationsutveckling som vi nu avläser, försvinna. Bilhandeln reduceras iförhållande lill fjolåret med . Exporlresullalel 1980 blir volymmässigt± O, men när det gäller importen avläses en fortsatt volymökning.Tolvmånaderstalet för budgetens underskott räknat är 54,7miljarder. Det mesta talar för att underskottet ökar, trots alla ansträngningarfrån regeringens sida. Jag tar mig friheten alt gissa alt del har ökat tillminst 60 miljarder när vi stämmer av det , naturligtvis underförutsättning all den nuvarande regeringen sitter kvar och atl denna politik istort sett fortsätter. Löntagarna har 1980 atl registrera en standardsänkningpå . Utlandsupplåningen är så avskräckande den kan bli.Regeringen redovisar i sin proposition ell underskott på 21,5 miljarder under1980. och man ökar på del lill 23,2 miljarder . Inflationen har, som allakänner till, satt rekord. Det senaste tolvmånaderstalet ligger påmellan 15 och . Och årstalet för torde ligga på ,förhoppningsvis inte Den regeringspolitik vi denna höst upplever går på tvärsmed konjunkturutvecklingen. När produklionssiffrorna pekar neråt som elltecken på svag efterfrågan, pressas den utvecklingen ytterligare i sammariktning genom de under höstens urtima riksdag genomlrumfade skaltehöjningarnaoch vid den lagtima föreslagna - och jag föreställer mig så småningomockså genomlrumfade -s. k. besparingarna. Man tycks alldeles ha glömt bort atten sådan utveckling i en nedåtgående konjunktur blir på sill sättsjälvgenererande. Den bara förstärker nedgången. Vilka argument som än användsför atl försvara politiken så kommer den alt verka ungefär som när man kastar utbarnet med badvattnet. Vi har från socialdemokratins sida med all kraft varnatför de konsekvenserna. Den ulan jämförelse största efterfrågan har vi inom delegna svenska folkhushållel. Jag har förut sagt, och jag säger delnu också, all av vårt byte av varor och tjänster sker inom de egnagränserna, och den i och för sig så vikfiga exportmarknaden skall basera sinexport på en hemmamarknad som helst inte tappar sin efterfrågan. Det gällerframför allt kapitalvarorna, stora delar av råvarorna och halvfabrikaten. Vihar inte-jag har understrukit del många gånger- någon efterfrågeinflation idagens läge. Svenska folket går inte och bär för myckel pengar i sinaplånböcker. Alla försäljningssiffror är en dementi på detta. Handelns försäljningssiffror,människornas konsumtion, deras bilköp, deras intresse atl bygga sommarstugoreller egnahem - inom alla dessa nyckelområden där man avläser graden avköpkraft hos de stora folkgrupperna pekar alla tecken neråt. All vi har en besvärande rekordinflalion betingas av denkostnadsutveckling som politiken har fört oss in i. Del enorma underskottet ibudgeten tvingar och riksgälden all föra en politik där sparande ochkapitalbildning i alltför stor utsträckning konsumeras för all täcka budgetunderskottet.Jag tror del var som tidigare sade atl våra affärsbanker nu meroch mer blivit förvaltare av statsobligationer och lappar myckel av sinaktivitet och sina kreditmöjligheter när del gäller näringslivets finansiering.I slagsmålet om krediterna, där budgetunderskottet konfiskerar en så passväsentlig del, gäller ju lagen om tillgång och efterfrågan. Vi får då enabnormt hög ränta: och däröver i den korta marknaden, påbosladsobligalioner och på industriobligationer. De fungerar på ellsådant säll all de är någonting av en broms på investeringar och företagaranda.Vi har en kostnadsinflation. Allt detta konstaterar bl. a. i sitt inlägg.Men han drar inle slutsatserna av del och säger hur vi har kommit dit. Jo, detär naturligtvis på grund av släpphänlhelen från regeringens sida när det gälltbudgetpolitiken under de här fyra åren. Del mest bekymmersamma vid ett försök atl bedöma framtidenär atl regeringspolitiken leder lill en klar dämpning av sysselsättningen. Fråndessa utgångspunkter framstår de i statsministerns föredragning anförda motiveringarnasom ännu mer svårförståeliga. talar om alt alltför få människor vill ta arbete inom industrin. Vad är del för industrier som i Besparingar i statsverksamheten, m. m. (omfattningen ochinriktningen av besparingarna) Besparingar i statsverksamheten, m. m. (omfattningen ochinriktningen av besparingarna) Det kan vara en och annan småföretagare som till äventyrs skulle önska hatillgång till ett par eller fyra fem anställda. Men vad är det för storabranscher och stora industrier som saknar folk? Var har fåttdelta ifrån? Fråga arbetarna i och vid varven i och ,gruvarbetarna och järnbruksarbetarna i och , gruvarbetarna iKiruna och , järnbruksarbetarna i , och Domnarvet,skogsindustrins anställda i , , Emsfors och Delaryd!Fråga järnbruks- och verkstadsarbetarna under olika förvaltningar!Fråga lekoarbelarna i södra , där mer än 4 000 jobb försvunnitunder de vi haft borgerliga regeringar! Får dessa en chans tillindustriarbete, fru talman, lar de den med uppsträckta händer. Varför gör manslika uttalanden om atl folk haren motvilja mol atl la industriarbete?Tusentals arbetare har förmodligen f. n. sin tillvaro förstörd och är sömnlösaav bekymmer inför hotet all en vacker dag bli uppsagda och få besked om altindustrin skall läggas ner, där detta inte redan har skett. Talet om den alternativa sysselsättningen är i de flestafall ell tal för galleriet, och det har varit något av en generell förklaringfrån vår värderade industriministers sida varje gång han har kommenterat någonnedläggning. Ersättningsindustrierna tar man inte på hyllan, likalitet som stora förhoppningar kan knytas till vad man brukar kalla nya"intelligensindustrier", inplacerade i nischer som ingen annan haruppläckt på del näringspolitiska området - del här är en fråga som harinternationell karaktär, för del finns ju aktivitet också i de övriganationerna. Slikt tal har egentligen inget underlag. Vi har att hålla oss lillden industriella verksamhet och verklighet som vi kan och där vi hartraditioner. Vi har all utveckla den vidare i en allt hårdare konkurrens.Naturligtvis lar vi emot nya idéer med stor tacksamhet, men detta blir mereffekter i marginalen, och det förändrar inle del allvarsamma dagsläget. Skalldel bli någonting, så får tydligen politikerna gå in som den positiva kraften.Våra utvecklingsprojekt, som vi har redovisat under de senareåren, är försök iden riktningen, men de har inle föranlett några åtgärder frånregeringens sida. Ökade investeringar är inle heller tillräckliga för althjälpa oss ur dilemmat. När har lagt ner 4-5 miljarder på atl strukturerahandelsstålsindustrin, behöver man ett par lusen personer färre än innan manstartade struktureringen. Del betyder självfallet inte all det var fel atlstrukturera, men del får den konsekvensen på arbetsmarknaden. När skogsindustrin moderniserar och bygger ul sinproduktionskapacitet, blir resultatet genomgående att man tar fram den störreproduktionen med ett färre antal anställda. Jag kan som exempel nämna atl ettav våra större skogsföretag f. n. håller på all realisera ettinvesteringsprogram på 2,8 miljarder. Del innebär alt man ökar sin produktionganska väsentligt, men man gör 400 personer överflödiga. Företagens undersenare tid allt oftare genomförda avskedanden med motiveringen alt produktioneninte är företagsekonomiskt lönsam, tvingar fram en omprövning av företagenshittills orubbade suveränitet. Anonyma aktieägare och deras lika anonyma styrelserepresentanlerhanterar för ofta och för människor och samhälleliga värden sornom de inle rörde dem närmare. Får man inle maximal utdelning på den investeringman själv har initierat, så går man ur den och överlämnar till samhället attreda upp följderna. Tror man atl folk skall finna sig i detta hur länge somhelst? Vilka av dessa drabbade branscher räddar man genom atl dra in denoffentliga sektorn och genom all tala om -del har sagts tidigare här i dag- atlden måste dras in för att man skall friställa resurser? Vad är resurser? Jo,del är arbetskraft och kapital just lill den industriella sektor som visar denbild som jag här har redogjort för. Det är i detta perspektiv vi har att bedöma utvecklingenockså av den offentliga sektorns aktivitet. I officiella handlingar redovisasalt den svenska industrin har reducerat de anställdasantal med 75 000 personer och alt den offentliga sektorn hartagit emot dubbelt så många. Delta innebär att den offentliga sektorn dels fårla hand om dem som blir överflödiga, dels får la hand om del naturligatillskott på arbetsmarknaden som utgörs av ungdomar och den kvinnligaarbetskraft som i allt större utsträckning gör anspråk på förvärvsarbete. Valetstår helt enkelt emellan om dessa människor skall användas i en normal, civilsysselsättning eller om de skall hänvisas till arbetsmarknadsverket och dessaktiviteter. Med all respekt för AMS insatser tror jag dock alt folk trivsbättre med del andra alternativet, och som också har sagts här blir detabsolut inle billigare för samhället och för nationen alt försörja alla de härmänniskorna via arbetsmarknadsverket och arbetslöshetsförsäkringen. Vid sidan om det nödvändiga administrativa svarar denoffentliga sektorn för många livsviktiga avsnitt i vårt samhällsliv. Jagbehöver inte tala endast om sjukvård och undervisning, utan jag kan tala omtrafik, kraftproduktion, telekommunikationer och myckel annat, som är basen förhela den industriella utvecklingen. Som utvecklingen avtecknar sig talarju del mesta för atl samhället i större utsträckning än tidigare får ettdireklansvar för arbete och sysselsättning, förmodligen också på nya områden.Jag kan inte komma lill någon annan slutsats. Här har vid flera tillfällendeklarerats från denna talarstol all vi är på väg in i någonting alldelesorimligt, därför all av BNP las i anspråk för den offentliga sektorn. Vemsom helst kan la upp akterna, serverade från kanslihuset, och läsa sig till att35 % av BNP går lill offentlig konsumtion och offentliga investeringar.Dessutom har vi ett samarbete mellan privat och offentlig sektor, där framförallt den privata industrin lar sin utkomst och sin styrka som industri ifrån deoffentliga beställningarna. Man kan nämna sådana äkta par, om jag får användadet uttrycket i del här sammanhanget, som Vallenfall och ASEA, LM ochteleverket samt försvaret och försvarsindustrin - bara för atl exemplifiera vadjag sagt. Pensioner och löner till inte mindre än 1 300 000offentligt anställda-dvs. i vissa stycken transfereringar över offentligsektor, i varje fall när del gäller folkpension, sjukersättning osv. - omsättsju i den privata konsumtionen, vilket innebär all man köper varor somproduceras, distribueras och till övervägande del hanteras av privat industrioch privat handel och köpen- Besparingar i statsverksamheten, m. m. (omfattningen ochinriktningen av besparingarna) Besparingar i statsverksamheten, m. m. (omfattningen ochinriktningen av besparingarna) skåp.Därför är det ju så enormt otillfredsställande och snedvridet atl tala om alt65 % av all aktivitet i nationen tas om hand av den offentliga sektorn. Det är35 %, det andra flyter ul till privata människor som med dessa pengar håller livi en privat sektor. är del naturligtvis klart alt vi har kommit till engräns, där det inle finns så särdeles många fler procent alt la, det kan jaghålla nled om. Men dagens nivå har vi varit överens om med hänsyn lillfördelningen mellan just privat och offentlig sektor. Vi har alla vårt ansvarför del, och vi har inle gått för långt. Del är min uppfattning. Vi har i del framlagda sparpakelet attacken molfolkpensionärerna via rensningen av indexet, del index som skall garanteravärdesäkringen. Andra har debatterat delta, och jag skall inskränka mig tillatl säga att det är orimligt atl välja metoden att rycka ul vissa varor, idetta fall oljan, och diskvalificera indexberäkningen med hänsyn härtill. Delfinns ju andra viktiga strategiska varor som vi är beroende av när det gällerimporten. Var hamnar vi, om samma situation skall inträda beträffande dem? Delgår på lösa boliner, vilket man kanske nu djupt ångrar i fråga om vissaområden. Vi ser på saken så här: Regeringen har blåst upp lill enny ATP-strid, och vi är beredda atl la den. Del senaste överraskande inslagetär atl regeringen -vilket också framkommit i dagens debatt - nu lär vara bereddatt i viss mån ompröva sina förslag, då den, för all använda ett populärtullryck, "inte hade någon aning om" vilka verkningarna i självaverket skulle bli. I vår motion 35 har vi redovisat berörda områden.Konsekvensen har tydligen blivit en överraskning för regeringen, som enligtgrundläggande regler för regeringsarbetet från olika håll har alt inhämta synpunkterpå sina förslag och genom denna procedur skaffa de upplysningar om saker ochting som regeringen inle själv vet någonlingom. Förslaget är en verifikation påden sinkadusmässiga hantering som regeringen har ådagalagt vid utarbetandet avden här propositionen. tvingas också utskottet med en omfattande remiss lapå sig regeringsarbelel och dra slutsatserna av del hela. Prognosen för vårframtid är denna: Sänkning av reallönen och inflation -om jag tillåter mig atl nämna siffran lar jag säkerligen inletill för myckel. Vidare kan vi vänta en oacceptabel bytesbalansbrist, elloacceptabelt budgetunderskott och troligen en oacceptabel arbetslöshet. Del ärhelt enkelt prognosen , och den ger klart ullryck för ätt vi har enregering som på något säll präglas av resignation och uppgivelse och som haraccepterat metoden: Del går som del går. Det får bli som del blir. Vi skallförsöka gneta och spara oss fram och hoppas på bättre lider. Även om vi far illaunder processen, så skall väl det hela ändå rätta lill sig. Vi upplever den helt orimliga situationen all vi har enregering som ställer sig vid sidan av händelseutvecklingen, inregistrerar vadsom sker men gör del som om det vore något ödesbestämt, ulan atl visa vägarnaför alt få en positiv vändning i denna negativa utveckling. Inför en sådanregeringspolitik är del inle bara vi i opposiitionen som står frågande. I långastycken frågar industrins och handelns företrädare delsamma. Affärsbankernasledningar ser med stor