prot · G409146 · 1980-12-31 00:00:00 — Sedan de under avsnittetHandläggningen av vissa utvisningsärenden med stöd av den s. k.terroristlagstiftningen anmälda talarna nu haft ordet övergår kammaren till attdebattera Handläggningen av ansökan om statlig kreditgaranti till Bo CaveforsKlassiker och . Handläggningenav ansökan om statlig kreditgaranti till och AnL 152EVA (vpk): Herrtalman!Vpk:s riksdagsgrupp har anmält den s. k.Caveforsaffären fill granskning av . Vi har gjort det aven rad skäl. Jag tänker här bara ta upp två. För det första tyckte vi att handläggningen av besluten iärendet krävde ett klargörande. För det andra ansåg vi att ansvarsförhållandenakrävde ett klarläggande. Efter att ha gått igenom konstitutionsutskottetsbetänkande tvingas jag tyvärr konstatera att de oklarheter som fanns redantidigare består. Utskottet har granskat den del av ärendet som gällerbeviljandet av kreditgarantier och konstaterar att regeringsbeslutet den 18september 1980 formellt sett är oantastligt. Och går man till regeringsformenär detta sannolikt riktigt. Jag tänker därför, herr talman, inte lägganågot särskilt yrkande. Men kvarstår alltså vpk:s kritik av denpolitiska handläggningen från utbildningsministerns och regeringens sida. Ettkulturmord har begåtts, och ytterst återfaller detta kulturmord på regeringen. Turernahar varit många. Yxan har fått falla, men ingen säger sig ha hållit i skaftet.Kulturrådet slår ifrån sig. slår ifrån sig. Sanningen är väl den att många har hållit i skaftet alltifrån den aktuelle länsåklagaren till de politiskt ansvariga. Att fel har begåtts är uppenbart. Det visar ocksåjustifiekanslerns utlåtande och det faktum att tilldömtsersättning. Justitiekans-lern var i sitt yttrande mycket kritisk emothandläggningen av ärendet och han konstaterade att bristen på personal medjuridisk kompetens kan medföra rättsliga problem. Problem som drabbar enskilda.Och det är, herr talman, mycket märkligt. En annan märklighet i ärendet somtagits upp och som utbildningsministern själv är ytterst ansvarig för är denlånga handläggningstiden inom . Det gäller f. ö. intebara detta ärende. Det gäller också andra ansökningar om kreditgaranfier. kommer förhoppningsvis att'överleva.Då inte tack vare några statliga insatser utan genom andra kulturarbetares kampför att rädda den unika kulturinsats stått för. Fallet äremellertid oroväckande. Jag uttryckte i min interpellationsdebatt enförhoppning om att denna kulturskandal skulle leda till eftertanke hos dendåvarande borgerliga regeringen. Ser man emellertid till de uttalanden somgjorts och görs från ledande borgerliga politiker på kultur- och utbildningsområdetså förefaller motsatsen vara fallet. På den kanten är man på fulltsprång i väg bort från de kulturpolitiska målsättningar satt upp. Sammanfattningsvis: Oskicklig ämbetsutövningoch kultur-politisk inkompetens är vad som utmärker handläggningen avCaveforsaffären. På samtliga nivåer. Men oskicklig ämbetsutövning ochkulturpolitisk inkompetens strider inte mot lagen, och det är den rättsligaprövningen vi har att ta ställning till. Men, som sagt, kritiken kvarstår. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. AnL 153 (): Vi har i granskat denhår frågan och kommit fram till att vad gäller kreditgarantierna har regeringenhandlat fullt korrekt. Hade man agerat på ett annat sätt hade det eventuelltfunnits anledning att titta kritiskt på regeringens agerande i den här frågan. I övrigt har vi ingentingytterligare att anföra, och jag yrkar därmed bifall till utskottets skrivning. Sedan de under avsnittet Handläggningen av ansökan omstatlig kreditgaranti till och anmälda talarnanu haft ordet övergår kammaren till att debattera Handläggningen av ärendenrörande vapenexport till . AnL 155 (): Det har sagts i olika sammanhang att motivet för svenskvapenexport egentligen är vår egen säkerhet. Vi är alliansfria, vi har ettförsvar, vi försöker försörja vår försvarsmakt med egna, svensktillverkade Handläggningen av ärenden rörande vapenexport tillIndonesien Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Handläggningen av ärenden rörande vapenexport tillIndonesien vapen.Genom en viss export kan tillverkaren göra längre serier. Utvecklings- ochkapitalkostnader slås ut över en större tillverkningsvolym. Det ansesmöjliggöra för det svenska försvaret att köpa utrustning till rimligare priser. Mot denna bakgrund ter det sig ytterst angeläget att dentillåtna svenska vapenexporten når köpare som väljs med stor urskillnad. gällande riktlinjer för svensk vapenexport antogs 1971.Principerna framgår av utskottets handlingar, och jag skall inte ge mig in pånågon ytterligare tolkning. Bestämmelserna anses f. ö. klarare än tidigareregler men ändå inte riktigt klara. a. därför utsågs årskrigsmaterielex-portkommitté. Till exporterades luftvärnsartilleri 1959-1962.År 1969 levererades reservdelar. inträffade emellertid att invaderadeÖstra , tidigare portugisisk koloni. Som medlem i togSverige ställning emot denna väpnade aktion. Därefter har under någraår stött de FN-resolutioner som hävdat rätt till självbestämmandeoch krävt tillbakadragande av styrkor från området. avstodSverige vid omröstningen. Oaktat ställningstagandet i FN beviljade regeringen idecember 1976 exportlicens för reservdelar. beslöts om licensför fyra inarinluftvärnskanoner. De skulle bestycka - eller hur man villuttrycka det -båtar som byggts i . Det är händelserna och till nu som vi fördömer.I FN är svenska delegationen kritisk - här hemma ger regeringen först licenstill reservdelar och därefter licens till export av ny materiel år1978. Konflikten i kan bedömas på olika sätt. Attunder pågående strider medge export kan inte överensstämma med de riktlinjersom antagit för svensk vapenexport. Detta handlande gör att reservanternaintagit en kritisk hållning. Jag ber att få yrka bifall till den reservation som vi fogattill detta avsnitt. AnL 156BERTIL MÅBRINK (vpk): När det portugisiska kolonialväldet rasadesamman lämnade , och en självständig republik utropades -Demokratiska . Den unga republiken leddes av Fretilin, enbefrielserörelse som har stort stöd bland befolkningen. Nationalinkomsten var mycket låg. Barnadödligheten var , analfabetismen . Jorden är bördig men folket fattigt därför att godsägarnakontrollerade jorden. Ur denna misär började befolkningen under Fretilinsledning bygga upp landet. Man startade skolor och började med alfabetisering avfolket. Man ville genomföra en jordreform och bygga ut sjukvården. Man villeavskaffa tvångsarbetet, och man strävade efter en alliansfri utrikespolitik. Allt dettagrusades genom den indonesiska invasionen på ön, verkställd kort efterbefrielsen, . Ett oerhört grymt krig startades. Med känd teknikfrån började indonesierna avlöva skogar och föra sammanbefolkningen i s. k. strategiska byar, där människorna utan att kunna försörjasig drabbades av en svält som enligt internationella experter inte stårKampucheas efter. Rapporterna om folkmord började sippra ut, bl. a. viaAustralien. efter ockupationen beviljade den svenska borgerligaregeringen exportlicens för reservdelar till luftvärnspjäser som tidigare hadelevererats frän . beviljades nya licenser för export av vapentill . Enligt var det fråga om luftvärnskanoner som skulle monteras pä båtar som byggdes i . har ytterligareexport av vapen förekommit, men av vilken typ kan inte utläsas avexportstatistiken. Vpk anser inte att denna vapenexport är förenlig med densvenska lagstiftningen och har därför anmält ärendet till granskning.Socialdemokraterna i har reserverat sig i linje med vårkritik, och vi kommer att stödja den reservationen vid voteringen. majoritet anser tydligen attfrågan är mycket känslig, eftersom man inte för fram några argument tillförsvar utan med två raders text hänvisar till att granskningen inte föranledernågon åtgärd. I bilagedelen finns inget annat än en promemoria innehållandeförut känt material angående regler för vapenexport etc. Jag förstår att frågan är mycket sjuk, främst för deborgerliga. Vapenexporten till är ett typexempel på borgerligdubbelmoral, där man låter profitintressen gå före folkrätt och hederlighet. Exporten av vapen till fascistregimen i pågårsamtidigt som den indonesiska ockupationsmakten fullföljer folkmordet på timoreserna.Exporten av vapen pågår som den byter fot i FN vadgäller omröstningen om landets rätt till självständighet. Exporten av vapenpågår som inträder i en internationell organisation, varsuppgift är att utveckla förbindelserna med den indonesiska regeringen. Syftetär att få sälja mera varor, kanske mera vapen. Hur man än läser reglerna för svensk vapenexport, kanregeringen inte slippa undan en prickning. Det vore på sin plats att deborgerliga ledamöterna i kammaren läste reglerna för vapenexport. Gjorde de detskulle de inte kunna komma till något annat ställningstagande än att rösta påreservationen. Reglerna säger att man in te får exportera vapen till ettland som är i väpnad konflikt med en annan stat. Man får inte heller exporteravapen till en stat som är inblandad i en internationell konflikt som kan ledatill väpnad konflikt. Man fär inte exportera vapen till ett land som har inreväpnade oroligheter. Detta säger oss att vilken tolkning man än ger konfliktenmed eller vilken ställning man än ger i förhållandetill , kan vapenexport inte få förekomma. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Han dläggn ingen av ärenden rörande vapenexport tillIndonesien Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Handläggningen av ärenden rörande vapenexport tillIndonesien AnL 157SVEN-ERIK (): Det är riktigt att regeringen beviljadeexportlicens för fyra stycken marinluftvärnskanoner till , Detskedde med tillämpning av de riktlinjer som har antagit förkrigsmaterielexport. De riktlinjerna - för att upprepa det än en gång -innebär ju att det är förbjudet att exportera krigsmateriel till land sombefinner sig i väpnad konflikt med annan nation. Då är den första frågan: Befann sig i väpnadkonflikt med annat land? Det var man inte, därför att är ickeerkänt som egen nation. anser att borde få självständighet.Därav röstningen i FN tidigare - sedan har ändrat sitt votum beroendepå att man har ett de facto-förhållande. betraktas nu allmänt varainlemmat i den indonesiska staten. Det har man för länge sedan accepterat bortai -grannar anser detta vara förhållandet. I längden kan viinte förneka ett faktum. Alltså:Östra är icke och har inte varit någon egen nation. Då kommer vi in på nästa fråga: Förekommer det väpnadeinre oroligheter i ? Att det har förekommit väpnade inre oroligheteri är riktigt, men uppenbarligen har för länge sedanlyckats pacificera dem. Det är också ett faktum. Bestämmelserna säger vidare att det är möjligt att gelicens för export av defensiva vapen. Luftvärnskanoner är defensiva vapen. Sådan har tolkningen varit. Låt mig bevisa det genom attta upp ett par exempel - man måste väl trots allt vara konsekvent i sinbedömning, oavsett vilken kulör regeringen än må ha. Vi hade fallet , Dendåvarande socialdemokratiska regeringen tillät export av flygplan tillPakistan, trots att befann sig i väpnad konflikt med , Det varett vida värre förhållande, men man ansåg ju då att dessa flygplan kundebetraktas vara defensiva, avbröt sin export av krigsmateriel till ,medan en socialdemokratisk regering i inte avbröt export. Detborde åtminstone den socialdemokratiske talesmannen ha i minnet, om han villförsöka vara konsekvent. Vi kan ta som exempel. Det har oavbrutet försiggåttinre oroligheter i . Kurderna har länge kämpat för sin självständighet.Trots detta beviljade den socialdemokrafiska regeringen på sin tidexporttillstånd till . Det gör inte den icke-socialisfiska regeringen. Denanser att man inte skall skicka vapen till en stat av typ och beskaffenhet.Och någon större skillnad på under Khomeini och under shahenstid tycker jag inte att det finns. I denna sena timme hoppas jag att kammarenursäktar mig att jag inte tar upp det i och för sig mycket intressanta ämnet vapenexport;det blir tillfälle till det framöver. Jag vill bara för min personliga delbetyga att jag gärna såge att de bestämmelser vi har på det här området blevemera preciserade, och jag hoppas att det är möjligt att vi kan fatta ett sådantbeslut undernästa års riksdag. Det skulle också underlätta konstitutionsutskottetsgranskning av vapenexporten så att vi finge renare linjer och förhoppningsvisskulle slippa de här demonstrationerna, även om de i det här fallet mera harvarit av politisk än av konstitutionell art. Herr talman! Jag ber att få yrkabifall till utskottets hemställan, AnL 158 (vpk): Jag förstår att vill krypaifrån den här frågan med tanke på att han inte har någon argumentation frånutskottsmajoriteten att stödja sig på. Där avspisar man den här frågan på ettpar rader, så jag förstår att det är svårt för . Men det här ären oerhört viktig fråga, och det visar inte minst det försvarstal som Sven-ErikNordin försökte framföra men som inte var något försvar. Jag må säga attSven-Erik uppträder som en mycket dålig brännvinsadvokat för denborgerliga regeringen - men uppgiften är kanske inte så lätt. är inte en egen nation utan en del av ,säger . Vi är inte alls överens på den punkten, men låt osshålla oss till detta. Det kan ändå inte vara någon ursäkt för vapenexporten. Ibestämmelserna står nämligen också att till ett land som har inre oroligheterfår man heller inte exportera vapen. Och nog förekommer det i så fall inreoroligheter i , , eftersom där pågår full väpnadkonflikt. Befrielserörelsen och befolkningen på har inte allskrossats, trots att har försökt. Tvärtom pågår en intensifierad kamp mot de indonesiska inkräktarna. Det är vad som sker . Jag tycker att skulle försöka hålla siglitet grand till fakta och inte använda fascistgeneralernas i Indonesienargument - för det argument de försöker sprida ut i världen är just att nu ärdet lugnt på . Låt oss lyssna på utrikesminister, som förinte så länge sedan var här och berättade hur det i verkligheten ligger till påÖsttimor. Det andra argumentet, herr talman, är att det här handlarom defensiva vapen. Varifrån har fått det? Låt oss hålla osstill experterna - det bör vi ändå i rimlighetens namn göra. Svenska arménsinstruktioner för de här luftvärnskanonerna talar om någonting helt annat,nämligen att de är mycket offensiva vapen som kan användas hur som helst. Vikan också gå till ; där säger en herre som heter ; Visst går det att använda luftvärnspjäser som antigerilla-vapen. Det här stämmer inte med resonemang. Vemskall vi tro på? j ag föredrar att tro på svenska arméns instruktioner för dehär vapnen och på . Kanonerna är offensiva vapen somanvänds mot ett folk som slåss för sin frihet, som slåss för demokratiskarättigheter, som slåss för att självt få bestämma över sitt land och sinutveckling. Den borgerliga regeringen medverkar till att försvåra detta genomatt förse de indonesiska inkräktarna med vapen som bevisligen används mot dettafolk. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Handläggningen av ärenden rörande vapenexport tillIndonesien 11 protokod 1980/81:142-146 Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Handläggningen av ärenden rörande vapenexport ullIndonesien AnL 159YNGVE (): Min meddebattör tycks glömma hur den härfrågan har behandlats i FN, Där har verkligen agerat, först isäkerhetsrådet och sedan genom att delta i omröstningen om resolutionen. Likväl- det är särskilt att märka - tar man upp förhandlingar om nya vapenleveranser.Förhandlingarna började , och leveranserna skulle ske 1978 till ett land,som här har påpekats, med pågående oroligheter. Den jämförelse med somgörs är litet märklig. I fråga om gäller det ju upptagande av nyaleveranser. Man skall ha klart för sig att vad som där pågår, på sina håll harrubricerats som folkmord. Jag kan under inga förhållanden instämma i denbedömning som utskottets företrädare här gör. AnL 160 (): Jag har sannerligen inte smitit ifrån någondebatt. Om jag hade velat göra det, så hade jag inte åtagit mig att diskuteraden här frågan å utskottsmajoritetens vägnar. Jag kunde i så fall lika gärna haskickat fram någon annan. Men jag har inte varit rädd för att ta den härdebatten. Jag anser nämligen att vi är tvungna att följa de riktlinjer somriksdagen har antagit ända tills vi antar nya. Jag efterlyser konsekvens frånreservanterna i deras ställningstaganden. Sedan några ord till . Luftvärnskanonerbetraktas hos oss i såsom defensiva vapen. Jag vet mycket väl att detfinns militärer som säger att det bara är att sänka kanonröret, och så kan manskjuta åt annat håll. Och det är riktigt. Men så länge luftvärnskanonerdefinieras som defensiva vapen, så får vi finna oss i det. är fräck nog att säga att jag lyssnar fillindonesiska generaler. Jag har aldrig träffat en indonesisk general och inteheller lyssnat till någon. Vad jag och den har lyssnat tillär svenska ambassadörer. Det är dessa som sänder hem rapporter om hur det stårtill ute i världen. De talar om för oss om ett land har kontroll över sittterritorium eller inte, om det förekommer väpnade inre oroligheter eller inte,om landet i fråga är på väg in i en konflikt med annat land osv. Det är dessarapporter som ligger till grund för regeringens beslut i vapenexportärenden.Det är dessa ambassadörer som jag tycker att man också skall lyssna fill. Det är möjligt att med de skäl han kan haför det brukar lyssna till generaler och därför tror att andra gör detsamma.Men jag gör det inte. AnL 161BERTIL MÅBRINK (vpk); säger att regeringen fårsina informationer från de svenska ambassadörerna. Jag antar att det i dettafall är från ambassadören i . Frågan är dock hur gamla de informationersom åberopar är. Är de , eller år de eller1979? Underde åren hade motståndsrörelsen Fretilin vissa svårigheter. Men dessasvårigheter är övervunna, och har man intensifierat kampen. intebättre att yi lyssnar till representanterna för Fretilin och för republikenÖstra ? Skall vi inte tro på dem? De har ju informerat bl. a. den svenskeutrikesministern. Det är riktigt att Fretilin inte har kontroll över helaterritoriet. Man behärskar inte huvudstaden , men praktiskt taget helalandsbygden behärskas av Fretilin. Men det kan väl, , ändå intevara ett argument för att försvara den svenska vapenexporten till generalerna iIndonesien. Jag kan inte tro att använder det som ettargument, trots att det faktiskt verkar så. Jag hoppas dock att det inte är pådet sättet. Jag vill fråga ; Är det riktigt att desvenska bestämmelserna när det gäller vapenexport också säger att export avvapen inte får ske till land som har inre väpnad konflikt? Om vi kan varaöverens om att bestämmelserna är sådana, hur kan då stå häroch försvara den svenska vapenexporten? Det är för mig obegripligt. Den svenska vapenexporten till strider mot debestämmelser som finns för export av vapen. Därför måste regeringen prickas.Den har nämligen brufit mot bestämmelserna. Det är märkligt att inte någonborgerlig ledamot kan följa i exempel i Telub-affärenoch erkänna de klara bevis som finns när det gäller vapenexporten tillIndonesien. Det är ett enormt hyckleri som ni gör er skyldiga till. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. De talare som har varit anmälda under avsnittetHandläggningen av ärenden rörande vapenexport fill har haftordet. Därefter har ordet begärts av . AnL 163 HANS (); När nu en lång dags granskningsdebatt lidermot sitt slut, framstår det mot bakgrund av gjorda deklarationer som sannoliktatt i åtminstone ett avseende är beredd att rikta allvarlig kritikmot regeringarna , både den första och den andra, mot regeringen alldeles speciellt mot de förutvarande statsråden , och . granskning och riksdagensställningstagande till denna får enligt de nuvarande reglerna inte sammastatsrättsliga betydelse som en anmärkning enligt den gamla regeringsformensbestämmelser skulle ha fått. När riksdagsmajoriteten riktar anmärkningarmot regeringen eller enskilda statsråd är detta i första hand en betydelsefullpolifisk markering. Detta understryks inte minst av det ovanliga i situafionen.Sedan den nya ordningen för granskningsarbetet infördes har det fidigare baraskett vid ett enda tillfälle. Av hänsyn till den vikt som tillmäts - och måste tillmätas- granskning som ett led i kontroll avregeringen, är det naturligt att frågan vilka politiska slutsatser somregeringen och de berörda Den statsrättsliga betydelsen av konstitutionsutskottetsgranskning Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Den statsrättsliga betydelsen av konstitutionsutskottetsgranskning statsrådenbör dra av kritik aktualiseras. Den frågan har inte ställtspå sin spets, eftersom anmärkning enligt den nuvarande ordningen inte någongång riktats mot statsråd som fortfarande tillhör regeringen. kan det tyckas, herr talman, att detta också ären akademisk fråga. Det borgerliga trepartisamarbetet klarade ju inte hellerdenna gång en fullständig mandatperiod, Alla statsråden har redan avgått. Jag har alltså av naturliga skäl inte begärt ordet för attkräva de berörda statsrådens avgång. Men jag vill inför kammaren klartdeklarera att vi socialdemokrater anser att de borgerliga partierna skall ta depolitiska konsekvenserna av den hårda kritiken. Enligt vår mening har destatsråd som sannolikt blir utsatta för kritik inte uppfylltde krav som och medborgarna har rätt att ställa på sina främstapolitiska företrädare. Det måste mot denna bakgrund sägas ifrån att det skullebetraktas som en uppenbar ringaktning av och dess ställningstaganden,om något av de statsråd som kritiseras av kommer att ingå i dennya regering som enligt uppgift skall presenteras om någon dag. granskning av regeringens och de enskildastatsrådens fögderi är ett viktigt inslag i den kontrollmakt som krävs för attytterst säkra att de politiska partierna följer inte bara till bokstaven utanockså till andan den parlamentariska princip som präglar den nya författningen. Att efter en opinionsyttring från av det slagsom sannolikt kommer att göras i stort sett utse någon av dekritiserade statsråden för en ny regeringspost skulle irvnebära en bristanderespekt för och vara ett steg på en väg som leder till en urholkningav auktoritet, och det skulle förta mycket av den viktiga kontrollfunktionsom granskning bevisligen har i fråga om arbetet inomregeringen. En sådan utveckling kan med hänsyn till den parlamentariskademokratins legitimitet och anseende bland medborgarna inteaccepteras. AnL 164DANIEL TARSCHYS (fp): Det är helt nya konstitutionella principersom här introducerar. har vid många tidigaretillfällen framfört kritik mot olika statsråd. Under lotteririksdagenframfördes i åtskilliga fall kritik mot statsråd. Statsrådet i Wennerströmaffären, I årets dechargebetänkande anförs kritik ävenmot regeringen i dess helhet på en lång rad punkter. Under föregående år haranmärkningarna mot regeringarna för brister i olika avseenden varit ymniga. Detär följaktligen inte så, herr talman, att man har tillämpatden princip som nu för fram. Till detta kommer, herr talman, att detta konstitutionellaslutord, detta slutackord, fogas till en debatt där det alldeles klart påvisatsatt socialdemokraterna totalt bytt ståndpunkt i självasakfrågan. har inte varit här - jag hälsar honom välkommen - och jag tyckerdärför att vi är skyldiga honom en kort resumé av den debatt som förevarit. Vihar kunnat konstatera att socialdemokraterna, som 1980 försvarade KarinSöders klartecken fill Telub-affären och som anklagade de borgerligaregeringarna för att icke tillräckligt starkt offentligt backa upp denna affär,har intagit den rakt motsatta ståndpunkten. Jag skall inte åter besvärakammaren och särskilt inte med att läsa upp vad sade inför kammaren. Men huvudtanken i hans anförande var; Visocialdemokrater krifiserar icke för att hon har gett klarteckentill Telub-affären, Vi krifiserar däremot de borgerliga regeringarna för att deinte tagit ansvar för detta klartecken och offentligt stöttat upp affären. Iår är det en helt annan socialdemokratisk politik vi har fått höra.Socialdemokraterna gjorde samma bedömning som de nu vill pricka KarinSöder för.