prot · G40940 · 1980-12-31 00:00:00 — Detär mera beklagligt att vi uppenbarligen icke är överens om att det också är enstyrka för näringslivet att slippa byråkratiska regleringar, att slippa attständigt bli utsatt för nya bestämmelser, nya politiska beslut, nya regleringaroch byråkratiska förordningar av skilda slag. Det är beklagligt att vi inte ärlika överens på den punkten som vi är när det gäller vikten av att samtligaanställda medverkar för företagens gemensamma bästa. Talmannenanmälde att anhållit att till protokollet få antecknat atthan inte ägde rätt till ytterligare replik. 16 BENGTSILFVERSTRAND (s): När vi socialdemokrater pekat på behovet av ytterligare reformer påbolagsrättens område, har den borgerliga majoriteten allfid visat prov på storuppslagsrikedom vad gäller att finna förevändningar för att avvisa även mycketmodesta motionsyrkanden. Efter hand har man emellertid insett att något måstegöras, och som den store förlösaren av en mängd bolagsrättsliga problemförebådades den proposition vi nu behandlar. Jag vill gärna erkänna attvi har nått framgång och enighet på en mycket väsentlig punkt, nämligennär det gäller en klarare avgränsning mellan handelsbolag och enkla bolag. Menså mycket mer beröm är det faktiskt inte motiverat att ge denna proposition.När det gäller den övriga delen vill jag i stället travestera en framliden,förmodligen inte helt okänd statsman och säga: eller aldrig har så fåkonkreta reformer kommit ut av så mycken retorik efter så många årsdiskussioner i kommittéer och utredningar. Ty lika diger som proposition 143 ärtill omfånget, lika mager och substanslös är den till innehållet. Och det är inteosannoHkt att propositionen kan komma att gå till historien som Winbergsofullbordade. Isitt försvar för propositionen begagnar sig de borgerliga av något slagsförment skiljedomsförfarande. Å ena sidan framhålls det förtjänstfulla i attlöntagarintressen och rättsvårdande myndigheter pekat på vikten av enförbättring av insynen i företagens redovisning och en skärpt kamp mot denekonomiska brottsligheten. Men å andra sidan, säger man, måste man förstå denibland avvaktande och ofta direkt negativa hållning som näringslivetsorganisationer och dessa närstående intressen intar till reformförslagen. Och isamtiiga fall utfaller, inte helt oväntat förstås, den borgerliga skiljedomentill förmån för den andra sidan - företagarintressena. Desju socialdemokratiska reservationer jag något skall korhmentera understrykertill fullo den här gjorda beskrivningen. Ettföretags årsredovisning har som sin främsta uppgift att fungera somförbindelselänk mellan företagsledning och olika intressenter såsom aktieägare,anställda, kreditgivare, kunder, statliga och kommunala myndigheter, denekonomiska forskningen samt massmedia. Skyldigheten att upprättaårsredovisning, som alltså är den bokföringsskyldiges offentliga redovisning,omfattar i gällande rätt i första hand aktiebolag och ekonomiska föreningar. Påförslag av bolagskommitté vill regeringen nu utvidga denna skyldighetatt upprätta årsredovisning till att gälla alla som enligt bokföringslagen haratt upprätta årsbokslut - dvs. den företagsinterna redovisningen -om underräkenskapsåret i medeltal minst tio anställda sysselsatts i företaget. Oavsettantalet anställda skall årsredovisningsskyldighet inträda när tillgångarnasnettovärde i rörelsen överstiger 1 000 gånger basbeloppet, eller f. n. ca 16milj. Liksomen minoritet i bolagskommittén - vilken f. ö. fått starkt stöd av många tungaremissinstanser, bl. a. löntagarnas organisationer - anser utskottetssocialdemokrater att skyldigheten att upprätta årsredovisning måste gälla allasom enligt bokföringslagen skall upprätta årsbokslut. Det begränsade värdet avdet borgerliga majoritetsförslaget understryks av att det endast kommer attomfatta ca 3 000 företag, medan det socialdemokrafiska förslaget innebär attmellan 50 000 och 70 000 företag kommer att beröras av reformen. Majoritetenhar i huvudsak anfört tre skäl för att sätta en gräns vid fio anställda. Fördet första anser man det vara angeläget att begränsa företagensuppgiftsskyldigheter. För det andra hävdar man att det saknas tillräckligt mångautbildade revisorer för att granska det ökade antalet årsredovisningar.Därutöver har i proposifionen hänvisats fill att de anställdas behov av Nylagstiftning om handelsbolag, m. m. Nylagstiftning om handelsbolag, m. m. insyn tillgodoses inomramen för medbestämmandelagen. Inga av dessa skäl håller för en närmare sakliggranskning. Eftersom årsredovisningen i allmänhet inte behöver innehålla någrauppgifter utöver dem som redan finns i årsbokslutet blir det knappast någotmerarbete för företagen. Det finns heller ingen anledning att känna oro för attgranskningen av det ökade antalet årsredovisningar skall behöva eftersättas,eftersom tillgången på revisorer, enligt samstämmiga uttalanden frånrevisorernas egna organisationer, kommer att öka kraftigt under de närmasteåren. Vadslutligen gäller medbestämmandelagen vill jag erinra om att informationsrättengäller i förhållande till arbetstagarorganisationen men inte i förhållande tillenskilda arbetstagare. Om kollektivavtal sålunda saknas, vilket ofta är falletpå små arbetsplatser, kommer de anställda i sådana företag i ett sämre läge. anställdas synpunkt är det alltså mer angeläget med offentlig årsredovisningi små företag än i de större företagen. Mot denna bakgrund kan jag inte finnaannat än att den borgerliga inställningen i den här frågan är något av denobotfärdiges förhinder. Inteheller när det gäller koncernredovisning finns det enligt vår uppfattninganledning att sätta någon gräns vid tio anställda, vilket utskottsmajoritetenframhärdar i. Även en koncern med få anställda kan bedriva en ekonomisktomfattande verksamhet. Och eftersom möjligheterna till insyn i de mindrekoncernerna ofta är sämre än i de större förefaller det vara inkonsekvent attundanta koncerner med färre anställda än tio från skyldigheten att avgekoncernredovisning. Föratt belysa ihåligheten i det borgerliga majoritetsförslaget på den här punktenskall jag återge ett kort avsnitt av remissyttrandet från åklagarmyndigheten iMalmö; En företagare drev fyra aktiebolag. Han ägde samtliga akfier. Bolagensamarbetade på det viset att ett bolag träffade avtal om entreprenad, medan deandra bolagen enligt interna avtal uppträdde som underentreprenörer fill detexternt avtalsslutande bolaget. Två av bolagen gick sedan i konkurs. Mindre äntio personer har varit anställda i bolagen. Anserverkligen den borgerliga utskottsmajoriteten att sådana företag skall ståutanför skyldigheten att avge koncernredovisning? Skall den koncern som bestårav ett moderföretag i med åtta anställda och tre brevlådeföretag iLiechtenstein, som sköts av en banktjänsteman på platsen, stå utanför? Det vorevärdefullt att få svar på den frågan. Socialdemokraternahar avgivit ytterligare en reservation under redovis-ningsavsnittet. Viförordar utredning av frågan om att skapa klara redovisningsregler också för s.k. sidoordnade koncerner. En sidoordnad koncern föreligger om en fysisk ellerjuridisk person som inte är skyldig att upprätta årsbokslut enligtbokföringslagen har ett bestämmande inflytande över två eller flerabokföringsskyldiga juridiska personer. Det är utomordentligt svårt att fåöverblick över och insyn i de sidoordnade koncernernas verksamhet, och härföreligger precis samma risker för manipulafioner med företagens ekonomiskaställning som i de egentliga koncernerna. Vårt måttfulla krav på utredning harav den borgerliga majoriteten avvisats med orden; "Informations-och insynsbehovet får fillgodoses på andra vägar." På vilka vägar? villjag fråga utskottsmajoriteten. har med anledning av socialdemokratiskamotioner behandlat frågan om företagsrevisionen och revisorernas verksamhet.Rapporter om företagskonkurser, ofta ingående som ett led i ekonomiskbrottsHghet, har kommit allt tätare . Men vi behöver inte gå sålångt som till ekonomisk brottslighet. I små och medelstora företag saknas oftaden administrativa och ekonomiska kompetens som utgör en absolut förutsättningför en sund företagsutveckling. Propositionenbygger i de delar den rör revisionen på en promemoria som 1978 utarbetades avbrottsförebyggande rådet. Men inte ens BRÅ;s synnerligen begränsade forslagtill en förstärkning av revisorsfunktionen i företagen vill den borgerligautskottsmajoriteten ställa sig bakom. På tre väsentliga punkter har visocialdemokrater funnit anledning att reservera oss. Denena punkten gäller en utredning om företagsrevisionen. En stark, välutvecklad,självständig och oberoende revision är inte bara det bästa sättet att motverkaekonomisk brottslighet, utan det utgör också en näringspolitisk resurs somhitfills inte tagits fill vara i tillräckligt stor utsträckning. Revisorernasfiskala och kontrollerande funktion har alltför mycket fått dominera debatten,medan de dynamiska inslagen - revisorernas medverkan i en framsynt företagsutveckling- ofta kommit i skymundan. Revisorn skall granska bolagets årsredovisning jämteräkenskaperna samt styrelsens och verkställande direktörens förvaltning.Revisorn tillsätts av bolagsstämman och inte av från bolaget fristående organ.I ett mycket stort antal aktiebolag föreligger långtgående eller fullständigpersongemenskap mellan ägare och ledning. Därmed kommer revisorn i praktikenatt utses av den eller dem, vilkas verksamhet hans granskning skall omfatta.Detta förhållande är mycket otillfredsställande. Men frågan om att skapa ensjälvständigare och från olika partsintressen mera oberoende ställning förrevisorn är bara en del i ett större komplex, som också innefattar revisionensinriktning, innehåll och omfattning, utbildning av revisorerna och en merlångtgående upplysningsplikt gentemot det allmänna. Mot denna bakgrund harsocialdemokraterna begärt en övergripande översyn av hela företagsrevisionen. Efteratt ha rönt ganska liten förståelse för våra krav från denborgerliga majoritetens sida kunde vi skönja en viss attitydförändring frånborgerligt håll när vi senast diskuterade frågan om opartisk företagsrevision inovember . Jag frågade då utskottsmajoritetens talesman omhan delade uppfattningen att revisorn måste ges en från partsintressen meraoberoende ställning och om han var beredd att medverka till en sådan ordning.Bernt Ekinge svarade ja och - jag citerar ur protokollet - fortsatte; "--- det finns alltskäl för oss att med tillförsikt avvakta proposifionen i Menpropositionen innehåller praktiskt taget inte någonfing om behovet av opartiskföretagsrevision. Hur är det med tillförsikten , Nylagstiftning om handelsbolag, m. m. Nylagstiftning om handelsbolag, m. m. Närdet inte längre går att hänvisa till en kommande proposition skjuterutskottsmajoriteten över ansvaret för frågans lösning tillföretagsobestånds-kommittén, och man menar att problemen till en delkan lösas inom ramen föi- kommerskollegiets tillsynsverksamhet. Men inte hellerkommerskollegium får ju några förstärkta resurser. Påen punkt är den nämnda BRÅ-promemorian ganska konkret. Man föreslår att krav påkvalificerade revisorer införs för alla nystartade aktiebolag och förbefintliga aktiebolag fr. o. m. . Trots att revisorernas egnaorganisafioner tillstyrker förslaget under hänvisning fill en beräknad godtillgång på kvalificerade revisorer finner inte heller detta förslag nåd införutskottsmajoritetens ögon. Vi socialdemokrater yrkar att krav på kvalificeradrevisor skall ställas på akfiebolag som startas efter , och vianför att motsvarande krav bör kunna ställas på alla aktiebolag fr. o. m. den 1januari 1985 - det bhr alltså en övergångstid . BRÅ-promemorianförordar också att en kraftig resursförstärkning beviljas tillsynsmyndighetenkommerskollegium. På grund av bristande resurser har kollegiet tvingatseftersätta såväl fillsynsverksamheten som utvecklings- och utredningsarbetet.Kollegiets beslut i fillsynsärendena är mycket uppmärksammade i revisorskårenoch är ägnade att verka positivt utvecklande på revisionsverksamheten. Denborgerliga majoriteten erkänner behovet av ökade resurser för tillsyn avrevisionen, men det är återigen fråga om den obotfärdiges förhinder när man taren av statskontoret genomförd utredning av kollegiets organisation till intäktför att ytterligare förhala ett beslut i resursfrågan.Organisationsförändringen är att betrakta som en formalitet i det härsammanhanget och har ingenting med själva resursfrågan att göra. Låt mig ocksåunderstryka att revisorsverksamheten skall vara självfinansierad genom deansökningsavgifter som uttas. En begränsad höjning av ansökningsavgiften - ca400 kr., som kollegiet självt har föreslagit - skulle fullt ut finansiera denföreslagna förstärkningen. Närvi senast diskuterade den här frågan intog den värderadeledamoten av denna kammare , som tillika är ledamot avkommerskollegiets styrelse, talarstolen och bekräftade behovet av ökaderesurser för kollegiets tillsynsverksamhet. Han sade: "Revisorerna fårbetala för auktorisafionen, och den går i stort sett ihop." fortsatte: "Vad som är viktigt är trots allt att kommerskollegiumfår sådana resurser som medger att man kan följa upp det hela, framför allt närdet gäller problemrevisorerna, som vi har en hel del i vårt land. Det har intefunnits resurser till det, och jag hoppas att efter denna debatt ärså vänlig och ger oss de tjänsterna." Dennariksdagens vänlighet sammanhänger i hög grad med hur självkommer att ställa sig vid voteringen. Stöd den socialdemokratiskareservationen, , och kommerskollegiet blir tillgodosett på dennapunkt! , herr talman,skall jag i korthet kommentera den socialdemokra- tiska reservationen nr 11som gäller höjning av gränsen för aktiekapitalet. Ävendenna fråga har blivit något av en följetong i riksdagsdebatterna. 1973beslutade att minimibeloppet för aktiekapitalet skulle höjas . Beslutet gällde de aktiebolag som skulle komma att bildasefter . Det förelåg vid det tillfället stor enighet om att denlåga gränsen för aktiekapitalet möjliggjort tillkomsten av inte önskvärdabolagsbildningar av vilka en stor del bara existerade på papperet. Enövergångstid medgavs för de företag som bildats före den 6 juni 1973.En av den första borgerliga trepartiregeringens första insatser i den härriksdagen var att förlänga övergångstiden för de äldre bolagen till den 1januari 1982. Beslutet att förhala reformens ikraftträdande kom efterpåtryckningar från näringslivet, medan samhällsintressena och de anställdassynpunkter och skäl för att så snabbt som möjligt avveckla rena skrivbordsbolagsom vanligt inte tillmättes någon betydelse. Socialdemokraternahar motionsvägen försökt att påskynda en avvecklingav 5 000-kronorsbolagen, men varje gång har förslagen avvisats av denborgerliga majoriteten. Först hänvisades fill bolagskommitté, varsförslag till ny bolagsform för mindre bolag, s. k. andelsbolag, på grund avkraftig remisskritik dock lagts i malpåse av regeringen. Enannan invändning från borgerligt håll var att aktiekapitalets storlek negativtskulle påverka nyetableringen av företag. Också denna borgerliga skräckvisionhar kommit på kant med den praktiska verkligheten. Enligt uppgifter i tidningenKöpmannen , för att ta ett exempel, får mer än5 000 nya aktiebolag. Det är nästan en fördubbling . har i sin rapport skydd för det bundnakapitalet föreslagit en snabbare avveckling av 5 000-kronorsbolagen. Dåemellertid tiden fram till den definitiva awecklingspunkten för dessa bolag ärmycket kort, upprepar vi inte våra tidigare framförda förslag. I stället yrkarvi på att bör ge regeringen fill känna att det finns skäl attöverväga en ytterligare höjning av minimigränsen för akfiekapitalets storlek.En viktig anledning härtill är penningvärdeförsämringen. Jag vill anknyta tillvad tidigare framfört och framhålla att vi socialdemokrateranser att den här frågan lämpligen bör prövas i samband med vårt förslag omaktiebolaget som obligatorisk företagsform vid verksamhet av en viss storleksordning. Jag ber att få yrka bifall till samtliga socialdemokratiskareservationer. Nylagstiftning om handelsbolag, m. m. I detta anförandeinstämde i (s). 17 ()rephk: Med anledning av fråga vill jag bara förklara attjag givetvis står fast vid mitt tidigare uttalande. Det skiljer sig ju inteheller från vad utskottet självt anser. Utskottet skriver, nu som . Ny lagstiftning om handelsbolag, m. m. att det ärnödvändigt att revisorn intar en självständig ställning gentemot det företagdär han skall revidera och gentemot bolagsstämman. Det är vi överens om.Samtidigt understryker utskottet, och jag tycker att det är lika angeläget attframhålla detta, att man måste beakta att det är nödvändigt att revisorernaockså har ett gott förhållande till företaget som sådant. Båda sakerna ärviktiga. Det här är ingenting som man i första hand lagstiftar fram, utan härär det fråga om en utveckling som jag, liksom , menar ätangelägen. Det är ju nödvändigt för företagen att i allt större utsträckning fåtillgång till den resurs som revisorerna utgör. Här skiljer sig inte vårauppfattningar. På en punkt finns det emellertid en skillnad, nämligenbeträffande bedömningen av hur snart vi kan förverkliga förslaget omauktoriserade eller godkända revisorer i alla bolag. Härvidlag sägermajoriteten i utskottet att frågan emellertid är hur snart en reform med dennainnebörd kan genomföras. Svaret på frågan sammanhänger uppenbarligen med vilkenbedömning som görs beträffande den framtida tillgången på kvalificeraderevisorer. Det här är en fråga som vi kan ha olika uppfattningar om, mendäremot inte om behovet av att revisorerna skall ha en förstärkt ställning bådei bolaget och när det gäller deras arbete. De skall också utgöra den tillgångför företagen som de onekligen är. 18BENGT SILFVERSTRAND (s) replik; svarade egentligen på en heltannan fråga än den jag ställde. Frågan gällde om han varberedd att medverka till en utredning, en översyn av företagsrevisionen - intetill ett konkret ställningstagande. Den gången svarade han ja - men den härgången undvek han att över huvud taget gå in på själva kärnfrågan. BRÅ är i sin rapport, som jag tidigare nämnde, oerhörtsnävt och försiktigt. Man har också mötts av kritik från bl. Man kommer med tre konkreta förslag: För det första att kvalificerade revisorer skallkrävas i alla aktiebolag. Det går utskottsmajoriteten emot. För det andra att kommerskollegium får en kraftigresursförstärkning för att kunna utöva tillsynsverksamhet på revisorsområdet.Det går utskottsmajoriteten emot. För det tredje att revisorsorganisationerna kompletterarsina etiska regler med uttalanden av en viss innebörd - man räknar upp en radförhoppningar som avser anvisningar för hur en revisor skall bete sig. Låt mig i det här sammanhanget citera vadföretagsobeståndskommittén säger om dessa etiska regler: "Utan överdrift tordekunna hävdas att i många stycken är så allmänt hållnaatt någon egenflig slutsats angående omfattningen av revisionens ansvarsvårligen kan dras." sade tidigare att tiden ännu inte var mogenför ytterligare reformer på det här området. Jag vill då fråga: När är tidenmogen enligt folkparfiets mening? Anf.19 () replik: Om man inte har så mycket av konkreta förslag eller så mycket på fötternasom man behöver ha i en debatt, ja, då gör man det som är det naturliga: Manyrkar på en utredning. Det är ett legitimt och riktigt sätt att gå fram på ochdet använder sig praktiskt taget alla riksdagsmän av. Jag är inte alls förvånadöver att socialdemokraterna i den ena reservationen efter den andra just går påden linjen. Men vad jag menar är att det är mera behov av att få praktiskaanvisningar, inte minst när det gäller revisionen. Då kan inte kravet påutredning vara det viktigaste. Närdet gäller att få till stånd en sådan utveckling vill jag bara ytterligare engång understryka vad jag sagt: Det viktiga är att man med hjälp avolika tillämpningsåtgärder stärker revisorernas ställning genom att skapaförutsättningar för ett ökat antal auktoriserade och godkända revisorer ochalltså får en vidgad krets av revisorer. Då skall vi gemensamt klara det här. Viskall inte, som gör, skapa motsättningar mellan revisorernaoch företagen. Ingen är betjänt av att motsättningar målas upp som rimligtvisinte bör och inte skall förekomma. Utredningar är inte heller något automatisktverkande medel, och det hjälper inte att bara yrka på sådana i olikasammanhang. Nylagstiftning om handelsbolag, m. m. Anf.20 () replik; Om hade lyssnat på mittanförande, skulle han säkert ha hört att jag bl. a. sade att vi tidigarealltför mycket har betonat de fiskala och kontrollerande bitarna av revisornsverksamhet. Jag menar att man i stället borde framhäva den näringspolitiskaresurs som en revisor faktiskt utgör. Därmed faller också påståendet från BerntEkinge att vi från socialdemokratiskt håll försöker skapa motsättningar mellanföretagen och revisorsfunktionen. Det är ju precis tvärtom. Det är bara det attnär vi talar om företagen, tänker vi på företagens olika intressenter. Men närman från borgerligt håll talar om företagen, tänker man på företagarintressena.Man begränsar alltså sitt intresse här i mycket stor utsträckning till självaägarfunktionen. måste jag alltså slå fast att tydligenfrångått den tidigare mycket klart uttalade bekräftelsen på att ävenfolkpartiet vill ha en utredning om en opartisk företagsrevision. 21 (); Det är av största betydelse att i vårt land ha ohka typer avföretagsformer. Det behövs för en framgångsrik näringsverksamhet och för attsfimulera nyföretagande. Behovet av företagsformer varierar självklart, bl. a.efter verksamhetens inriktning, företagets storlek och omslutning samt ägarnasantal och engagemang i verksamheten. Det är även viktigt att olikaföretagsformer som aktiebolag, handelsbolag, ekonomiska föreningar ochsfiftelser är lagreglerade, så att kontrollen är tillfredsställande och så attföretagen ger trygghet och insyn för de anställda, samhället och fordringsägarna. Nylagstiftning om handelsbolag, m. m. Debåda propositioner som behandlas i det nu aktuella betänkandet, nämligen 143med förslag till ny lagsfiftning om handelsbolag m. m. och 144 med förslag tillnya redovisningsregler för ekonomiska föreningar m. m. är strävanden i dennariktning. Särskilt handelsbolagspropositionen har föregåtts av ett omfattandeutredningsarbete. Förslagetom nya redovisningsregler för ekonomiska föreningar m. m. har inte föranlettnågra motionsyrkanden, men vad gäller förslaget om lagstiftning omhandelsbolag m. m. har en rad motionskrav framställts. Det är emellertid attmärka att endast vpk har yrkat avslag på propositionen. Av det anförande somvpk;s företrädare höll fick vi klart för oss att det var en väsensskillnadi bedömningen av vad vi behöver för företagsformer - om vi behöver några alls.Att man ser detta förslag som uttryck för klassamhälle, utsugning,härskandeklassens lagstiftning osv. visar väl att man från vpk:s sida inte allshar något intresse för att vårt land skall ha väl fungerande företagsformer,som ger möjlighet till såväl företagande som kontroll och insyn. De13 reservationer som fogats vid utskottets betänkande kan eventuellt ge intryckav att utskottet varit starkt splittrat i dessa frågor, men så är kanske ändåinte fallet. Det framgår av utskottsbetänkandet. Däremot kanske vi får detintrycket av inlägg här. Propositionentillstyrks enhälligt på ett stort antal punkter. Det är att märka att vi ävenenhälligt avstyrker flera motionskrav. Dessutom föreslår vi enhälligt enändring av propositionens lösning när det gäller gränsdragningen mellan enklabolag och handelsbolag. Självfalletblir ingen 'agstiftning inom det här området slutgiltig . Ändradeförhållanden liksom erfarenheter av tillämpningen kan föranleda nyaöverväganden om ändringar i lagstiftningen. Detär framför allt inom två områden som utvecklingen bör visa om det finns behovav en översyn - dels om aktiebolagslagen behöver reformeras som en följd avutvecklingen på medbestämmandeområdet, dels om skilda regler behövs för störreaktiebolag och för företag av mindre omfattning.