prot · G40998 · 1980-12-31 00:00:00 — År det kanske inte behov av aft behållakontrollen och därmed möjligheterna till fortsatt utplundring av dessa pånaturliga tillgångar så rika länder? Jo, det är det! På liknande sätt är det med hela den övrigalatinamerikanska kontinenten. Förtrycket i , , Argenfina, Brasilienoch alla andra sydamerikanska stater beror på att direkt eller indirektstöder de fascistiska regimer som bedriver detta förtryck. Qch ger sittstöd för att det är livsnödvändigt för dess egen ekonomi att ha fillgång filldessa länders råvaror och billiga arbetskraft. Skulle då inte kunna öka sin egen produkfion av mångaviktiga råvaror och på det sättet bli mera självförsörjande och oberoende avexploatering utanför sitt eget territorium? Jo, givetvis. Men det ligger inte iUSA:s intresse att handla på def sättet. När det gäller viktiga mineraler skulle mycket välkunna öka produkfionen inom landet. Det finns fortfarande stora outnyttjadefillgångar. Men def blir billigare för att exploatera tillgångar iLafinamerika, t. ex. järnmalm i , koppar i och tenn i ,än att öka sin egen produktion. I dessa länder besväras infe exploatörerna avkrav från fackföreningar, de behöver infe ta hänsyn till miljörörelser ochderas bevakning av alltför ohämmad rovdrift, och de slipper undan med lägreskatt och t. o. m. lägre sociala avgifter än hemma i . Och varför då fa avde inhemska tillgångarna först? Detta i all synnerhet som många av råvarorna påmineralområdef börjar atf bli bristvaror och kan förväntas bli alltmerbegärliga . Utrikes- och handelspolitisk debatt Utrikes- och handelspolitisk debatt Detta omdöme gäller också oljan. har fortfarande storaegna oljefyndigheter och skulle kunna bli betydligt mera självförsörjande änvad det är . Men det är naturligtvis bättre att låta den egna oljan liggakvar i jorden i och pä andra ställen och först exploatera och förbrukaandra länders tillgångar, så länge det är möjligt. Och det är möjligt så längeUSA kan hålla diktaturregimer som under shahen under armarna och tillåtadem aft utplundra en hel nation . Tillkomsten av OPEC har inte nämnvärt förändrat detförhållandet. Det har höjt oljepriserna från den extremt låga nivå som gälldetidigare, men def hindrade inte shahen aft för egen räkning lägga beslag på deökade intäkterna och föra ut miljarder dollar ur . Det hindrar infe hellerden saudiska kungafamiljen att bära upp inkomsterna från de storaoljefyndigheterna i som privata i stället för nationellafillgångar. Så är också pålitligaste allierade i ,allfid berett att öppna oljekranarna litet extra eller motarbeta alltför storaprisstegringar på oljan. Strävan till kontroll över oljetillgångarna i Västasienoch transportvägarna för dem sätter sin prägel på hela politik i områdenakring och . I utvecklas det militära styretmot en alltmer osminkad fascism. Allt tal om atf kuppen, som genomfördes förett halvår sedan, skulle ha tillkommit för aft rädda nationen från terrorismfill vänster och höger kan avfärdas som propagandafraser. Allt som den turkiskamilitärjuntan företagit sig har riktats mot de progressiva och demokratiskakrafterna i , dvs. alla som inte sluter upp bakom den yttersta högern,vars förnämsta företrädare är just militärjunfan. Det är också helt klart att kuppen genomfördes med därmed NATO;s goda minne. roll som väktare på NATQ:s sydflank ochgarant för baserna på var alltför viktig för aft man skulle riskera attnågon form av demokratiskt, vänsterinrikfat styre skulle införas i landet. Såhar än en gång visat vilken sorts regimer man vill ha och vilka man ärvillig att ge sitt stöd, vad det än må kosta i form av våld, avrättningar, mordoch tortyr. kunde vi i TV se hur den turkiska militären t. o. m.förföljer människor - i det aktuella fallet kurder som opponerar sig mofförtrycket - in på andra staters område och genomför regelrätta massakrer. Hur påverkar då kampen om råvarorna och kontrollen ochexploateringen av dem situation? Vi behöver bara fitta på våra tvåstora naturtillgångar, järnmalmen och skogen, och hur utvecklingen har gått närdet gäller dem för att få ett åskådligt exempel. Varför är def t. ex. infelängre möjligt aft sälja den svenska järnmalmen på samma sätt som tidigare? Jo,därför att den ohämmade exploateringen av rika och läftbrutna fyndighefer itredje världen har ökat tillgången och pressat priserna på ett sätt som gör detomöjligt för oss att konkurrera. Qch vem är det som driver fram denna exploatering iAfrika, i och på andra håll? Def är stora, internationella trustermed som i spetsen. På det sättet exploaterades fyndigheten i Nimba i , där för all del ocksåsvenska var med och investerade pengar som det i sin tur plockade uffrån . är fyndigheten i Nimba enligt uppgift snart utbruten,åtminstone det mest lönsamma av den. Hur def sedan går med befolkningen i detgruvsamhället intresserar bolagen lika litet som det som händer i svenska gruv-och stålorter när de slås ut. är det stora fyndigheter i som ärmest lönsamma och därmed intressanta. och hämtar sin råvara därifrånoch från andra håll så länge det är mest lönsamt, och sedan flyttar man till enny plats. Defta är möjligt så länge man kan utnyttja korrupta och diktatoriskaregimer och utplundra naturtillgångarna till lägsta möjliga kostnad. På samma sätt är det med skogstillgångarna. har i detfallet förött sina egna skogar. kastar man sig fillsammansmed över tropikernas regnskogar och hugger uf dem i allt snabbare takt.Def påverkar också situation. För att hänga med tvingas vi in i sammamönster. Vi säljer vår massa, ibland med stora svårigheter, men det byggs infeupp någon vidareförädling av den svenska skogsråvaran här i landet. Det ärtänkbart att vi av ekonomiska skäl tvingas överlåtakontrollen och exploateringen av våra skogar till ufiändska intressen. Ansatserhar redan gjorts, och en fortsatt försämring av vårt ekonomiska läge kan tvingaoss in i beroenden som skulle ansetts som heltotroliga. Så påverkas och den svenska ekonomin av denimperialistiska utplundringen. Vi drabbas, som vi själva som eff rikti-land är med och deltar i den stora utplundringen av tredje världen. Vi ärfast knutna till de västliga, kapitalistiska marknadsekonomierna, och många avvåra svårigheter beror på aft vi i likhet med många andra länder inom deftasystem är för små, svaga och utlandsberoende för att kunna hävda våraintressen. Vilka slutsatser drar den av dessafakta? Försöker man atf minska vårt beroende, öka handeln med planekonomierna iÖsteuropa eller genomföra mera direkta överenskommelser med olika stater itredje världen? Nej, def är infe denna borgerliga regerings avsikter. Man ärheller inte intresserad av att slå vakt om och försvara det som finns kvar avsvensk basindustri eller försöka öka förädlingsgraden på dessa produkter. Ohämmad frihet i handeln är regeringens recept, vilketbetyder fritt fram för de starka, kapitalistiska krafter som under redan utplundrat och utplundrar stora delar av världens resurser,som jag med några få exempel beskrivit i det föregående. På litet längre siktkommer denna politik att föra in i ett halvkolonialt eller direktkolonialt beroende, där vi får finna oss i aft leverera våra råvaror eller ibästa fall halvfabrikat till kapitalistiska centra i EG och . Om det är ensådan framfid för som föresvävar den borgerliga regeringen, är den baraatf gratulera. Den är på god väg aft lyckas. Utrikes- och handelspolitisk debau 46GUNNEL JONÄNG (c): Demokratin i bestod provet. Densegrade, och militärkuppen misslyckades. Självfallet är glädjen stor överdetta. Menorosmolnen ligger kvar över . Kuppförsöket visade att betydligt flermilitärer låg bakom än vad man först trodde. Uppenbarligen finns enrädsla i för nya militärkupper. Kuppmakarnabehandlas med silkesvantar, och den högerextremistiska fidningen El Alcäzarhåller på atf göra upprorsledaren i parlamentet, Tejero, till hjälte. Genomhot om ny militärkupp kan militären skapa rädsla och därmed försvåra detpolitiska arbetet och hindra den demokrafiska vidareutvecklingen i . Utrikesministernframhöll atf den spanska demokrafin behöver allt stöd vi är mäktiga att ge. Jaginstämmer i det och räknar med att vår regering gör allt vad den kan. Dedemokratiska krafterna måste stödjas. Det är dags atf befria , vår egen världsdel - att befria Europafrån kärnvapnen. Undersenare tid har säkerhetsläget i kommit i blickpunkten på ett särskiltsätt. Vi har de eurostrategiska vapnen. Vi vet atf neutronbomben är avsedd förEuropa. Det Nordeuropeiska områdets strategiska betydelse har ökat. blirmer och mer en bricka i supermakternas spel.-Def finns ingensfans i världen ensådan koncentration av kärnvapen och trupper och vad sdm ytterligare kanbehövas för ett krig. Årdet risk för att länder och folk skall börja krig med varandra? Nej,den risken är obefintlig. Mankan då fråga sig: Varför rustar sig supermakterna till tänderna i ? Föratt försvara , heter det. Men det är infe sanning, det är lögn. Attförsvara med kärnvapen är inget försvar, det är ödeläggelse. Defär sitt eget spel supermakterna driver. De utnyttjar länder för sinaegna nafionella intressen och sin nationella säkerhet. De vill skona sina egnaländer och har inget emot att, om det skulle bli ett nytt krig, åter göraEuropa till krigsskådeplats. Ett nytt krig i är inte ett krig mellanEuropas länder, utan det är maktkampen mellan supermakterna som avgörs här. Europakan bli krigsskådeplats, även om upprinnelsen till eff krig sker i Mellanösterneller kring . Europasländer är marionetter - det är supermakterna som avgör framtiden. Europasländer kan dyrt få betala sin roll i supermakternas kärnvapensfrategi. Jagtror inte atf någon av supermakterna eftersträvar något ideologisktvärldsherravälde. skulle inte angripa någon öststat för atf påtvinga densin polifiska ideologi, lika litet som skulle gå till anfall mofVästeuropa för att utbreda kommunismen. Nej,det är uteslutande för maktkampen mellan och som upprustas. Detär i gång en europeisering av kärnvapenkriget. Den är särskilt farlig därföratt den kan innebära en sänkning av den s. k. kärnvapentröskeln. Omsupermakterna nämligen utgår från att eft eventuellt krig skall föras i ,så är det lättare för dem atf ta fill kärnvapen i än om det gällde derasegna territorier. Ja,vi vet att kärnvapnen är def stora hotet mot mänskligheten. Hur skall vårgeneration kunna stå till svars, när vi sätter in kunskap, forskning och såstora resurser i övrigt på atf döda i stället för att låta leva och utveckla? Kärnvapnenoch hela kapprustningen är ett vanvett. Det borde också supermakterna inse.Riskerna för kärnvapenkrig ökar allteftersom kärnvapenarsenalerna byggs uf.Qch nedrusfningsresulfaten låter vänta på sig. Ettfullständigt kärnvapenprovstopp är avlägset. Den andra granskningskonferensenav icke-spridningsavtalet blev ett misslyckande. Qm en kärnvapenspridning fillflera länder kommer till stånd, kan världen bli ännu mer osäker och otrygg. Detär också utomordenfiigt beklagligt med bristande intresse av aftfullfölja SALT 2-avtalet. Den amerikanska senaten har ännu inte godkäntavtalet, som undertecknades i 1979 av och . Ett avtal ärnödvändigt. Likaså är det nödvändigt aft genom förhandlingar mellansupermakterna uppnå en överenskommelse om de eurostrategiska vapnen. Hittillshar def bara, som utrikesministern sade, varit sonderande samtal i . Uppenbarligenfinns def i den nya Reaganadministrationen ett intresse av att återupptautvecklandet av neutronbomben, även om inga beslut har fattats. Det gäller föross att vara observanta på detta och att reagera . Sambandetmellan uranbrytning och kärnvapen är uppenbart. riksdag har möjlighetatt i vår säga nej till svensk uranbrytning och därmed ta sin del av ansvaretnär det gäller att motverka kärnvapenspridning. Ett nej skulle göra vårinternationella kamp mot kärnvapen betydligt trovärdigare. Riksdagenhar lagt fast att målsättningen för nedrustningen i är eftkärnvapenfriff . Den europeiska nedrustningskonferens som haraktualiserats från svensk sida är en åtgärd att hoppas på och arbeta för. Ieft läge, när nedrusfningsförhandlingarna inte medför några resultat och närvapenteknologin utvecklas snabbt, kan man fråga sig vad och def övrigaNorden kan göra för att försöka medverka till avspänning ochkärnvapennedrustning samt skydda våra egna territorier från kärnvapenstrateginsutveckling. stöder tanken på en kärnvapenfri zon i , och det äratt se som ett delmål i det stora sammanhanget. Jaginitierade frågan om en kärnvapenfri zon i i en interpellation underhöstsessionen efter ett besök i , där de nordiska centerpartiernasordförande gjorde ett posifivt uttalande i frågan. Det norska arbeiderpartiethade då också börjat engagera sig i frågan, och den norska regeringen ställdesig positiv till att skulle vara en kärnvapenfri zon. har också desvenska socialdemokraterna ställt sig bakom den tanken, och det. Jaghar tidigare här i kammaren framhållit att en överenskommelse om atf Nordenskall vara en kärnvapenfri zon bör innebära aft zonstaterna inte skall Utrikes- och handelspolitisk debatt ha kärnvapen, att kärnvapen inte får stationeras inomzonen och att kärnvapen inte får sättas in mot mål inom zonen. Ett avtal - som således skulle ingås mellan de berördanordiska länderna och de två supermakterna - måste därför även medföra atttaktiska kärnvapen och medeldistansrobotar infe får finnas i ett säkerhetsområdeomkring zonen. En kärnvapenfri zon är alltså viktig för atf vi i skallkunna hävda vår neutralitet. Den vapentekniska utvecklingen kan ställa somneutralt land i en besvärlig situation. Jag tänker på kryssningsrobofarna. QmNATQ:s kryssningsrobotar går över svenskt territorium mot mål iWarszawapaktsländerna kan vi få svårt att hävda vår neutralitet. Qm vi skjuterner dem ställer vi upp på sida. Om vi låter dem passera blir det fillfördel för NATO-alliansen, och vi riskerar därigenom aft griper in föratf hävda sina intressen. Frågan om en kärnvapenfri zon i bör alltsåockså innefatta frågan om kryssningsrobotarna, och därmed borde den besvärligasituationen kunna upp för del. Jag har tidigare framhållit i kammaren atf frågan om enkärnvapenfri zon i bör ingå som regionalt komplement i SALT- ochMBFR-förhandlingarna. Då sätts frågan in i sitt totala sammanhang. Självfalletbör den också tas upp inom ramen för en europeisk nedrustningskonferens,eftersom den är en delfråga i det vidare målet eft kärnvapenfriff . Enligt utrikesministern är regeringen beredd att diskuteraen kärnvapenfri zon. Det är bra. Jag har i en mofion också begärt attregeringen skall ta initiativ i frågan. Jag uttrycker nu önskemålet att Sverigefar eff initiafiv i den här frågan. Def är lämpligt att i första hand enkonsultation och ett samtal äger rum mellan de nordiska länderna om alla demänga frågor som behöver diskuteras i sammanhanget. Det finns ingen anledningatt skjuta upp den här frågan. Eft första steg bör tas , och bör tadet steget. Misslyckandena i nedrusfningsarbefet äruppenbara. Världens ledare har misslyckats, och folken måste ta sina öden iegna händer. Vi måste skapa en global folkrörelse för nedrustning och fred. Qchvi måste ge kunskap och information. Jag är helt övertygad om atf om människorhär hemma och ute i verkligen visste vad som försiggår när det gällerupprustning och militarisering i världen skulle människorna själva säga stoppoch tvinga fram en nedrustning. I vårt land har kvinnorna alltid gått i spetsenför fredsarbetet. Def var kvinnorna som tog upp motståndet mot svenskaatomvapen, och kvinnor har en tradition atf följa. Sverigeskvinnor sluter sig också samman över partigränserna i en kvinnokamp förfred. I , som är vårt största polifiskakvinnoförbund, arbetar vi f. n. speciellt med nedrustningsfrågorna. Vi har justunder mars månad femamöten i våra lokalavdelningar kring mottot nedrustning. Vihar utarbetat ett informafionsmaterial som bakgrund, och vi räknar med atftiotusentals av våra medlemmar kommer atf studera och diskutera dessa frågor.Det är just så jag tror att vi måste arbeta: börja med oss själva, skaffa osskunskap, så att vi kan gå uf i det stora globala arbetet för fred ochnedrustning. 47 (): Jag har inte så mycket atf anmärka på fruJonängs utrikespolitiska deklaration. Hon uttalade sig mot uranbryfning ochblandade då in litet av den svenska energidebatten. Låt mig bara påminna fruJonäng om att av de drygt 50 000 kärnvapen som finns i världen är deflesta plutoniumladdningar. Dessa plufoniumladdningar kan bara förstöras på ettenda sätt, nämligen genom atf man bränner upp dem i bridreaktorer. Def skullege världen en väldig energimängd, som kunde användas för fredlig utveckling.Jag tror det är fel att vara doktrinär i de här frågorna. Jag håller med om behovet av mer debatt och merinformafion kring nedrustningsfrågorna. Det hade varit bra om för envecka sedan hade tagit de praktiska konsekvenserna av def resonemanget ochstöttat vårt förslag om 4 milj. kr. till informationsverksamhet i nedrustningsfrågorna.Tyvärr röstade mot det, och vi förlorade med en röst här i kammaren. Jag skall säga några ord om vad som sades iutrikesministerns deklaration med anledning av diskussionen om en kärnvapenfrizon i . Han sade: "Den har varitberedd att diskutera en sådan zon, vars upprättande givetvis också förutsätteratt andra berörda stater än de nordiska är villiga atf delta." Den här formuleringen förefaller mig vara lifef mångtydig.Jag tycker personligen att försvarsminister i sitt tal i Helsingforsden bättre än dagens deklaration klargör vår ståndpunkt. Han sade atf vad som avses torde vara aft man eftersträvaren fridlysning av det nordiska området från angrepp med kärnvapen. "Härav följer atf kärnvapenmakfernas medverkan iprojektet måste bli väsentlig. Def är ju inskränkningar i deras potentiellaanvändning av kärnvapen, som främst skall uppnås. Detta skulle vara derasmotprestation för den kodifiering av frånvaron av kärnvapen i , som defacto redan föreligger, och som kan förutses vara även i deras intresse. Från svensk sida har därför hävdats attmedeldistansrobotar och taktiska kärnvapen, som är avsedda för mål inom zonen,eller som är stationerade nära zonen och har så korta räckvidder aft de främstär lämpade aft sättas in mot mål inom zonen, bör dras bort som led iöverenskommelsen. De skulle ju bli överflödiga." Jag tror aft def är def som avses, men det här citatetfrån försvarsministerns tal klargör mer i detalj vad som menas. Det är eff gammalt axiom att alliansfria polifikinfe kräver att vi i alla lägen håller samma distans fill och östblocketsom fill och väsfalliansen. Infe heller krävs det att vi i alla lägenbalanserar vår kritik mot öst med krifik mof väst och vice versa. är defmest motiverat att kritisera , som exempelvis under , och dågör vi def. Vid andra fillfällen är vår kritik av helt dominerande, somexempelvis efter invasionen i . Men centralt för vår utrikespolifik är att vi ständigtmarkerar vårt oberoende och talar klartext om vad vi egenfiigen anser i olikainternationella frågor. Utrikes- och handelspolitisk debatt Utrikes- och handelspolitisk debau Sedan vi fick borgerlig regering har det funnits entendens atf tona ned kritiken mof och väsfalliansen. Den viktigaste orsakentill det är naturligtvis inflytande över regeringensutrikespolitik. Def är ju ingen hemlighet var har sinameningsfränder i många centrala internafionella frågor. Senast demonstrerademoderaterna genom att som enda riksdagsparti inte delta i opinionsmötet påSergels torg mot politik i . Moderata fidningar har kritiseratOla Ullsfen för uttalanden han gjort i den frågan. Det är uppenbart för allaatt supportrar i vårt land återfinns inom det störstaregeringspartiet. Den moderata bockfoten syns också tydligt när det gäller atfdestinera svenskt utvecklingsbistånd. Den internationella utvecklingen under de senastemånaderna har dominerats av den nya amerikanska administrationen. tagit en rad inifiativ som väckt stort uppseende och stark oro, infe minstbland dem som räknar sig till vänner. politik har varit så vårdslös, utmanande ochprovokativ att den allvarligt skadat utsikterna till fortsatt avspänning iöst-västrelationerna, och den öppnar slussarna till en kraftig höjning avrustningsnivån i världen. uppmuntrar oblygt förtryckarregimer ochmilitärdiktaturer runt om i världen, och typiskt är atf nu tycks på väg attgöra apartheidregimen i till en av sina nära vänner. Det finns i regeringsdeklarationen några avsnitt - främstdet som berör situationen i - som klart far avstånd från denna nyaamerikanska politik. Def är bra, även om naturligtvis mer hade kunnat sägas omden. Den största uppskattning man kan visa sina vänner är att tala uppriktigtmed dem. Varför skall då lilla sticka upp och uttalavarningar när vi anser atf supermakten gör dumheter som allvarligt skadar denutveckling vi vill främja? Ja, har som alliansfri, genuint oberoendeindustristat en speciell posifion. Exempelvis NATO-allierade kan inteförväntas på samma öppna sätt registrera sina bekymmer med nyautrikespolitiska kurs. Inte heller kan man vänta sig atf ekonomiskt svagau-länder anför kritiken mot den ledande supermakten. Qm däremot i FNoch i andra sammanhang klart uttalar sin uppfattning, så brukar det ofta ledatill att ett betydande antal stater, främst bland de alliansfria, repar mod ochsäger ungefär samma saker som vi. På def sättet får de svenska uttalandenamångdubbel tyngd och kan leda till eftertanke och kanske i bästa fall fillvissa förändringar av politik. Även supermakten är beroende avatt ha andra vänner än dem som är ekonomiskt och militärt beroende av dessvälvilja. Vad är det då som president och hans utrikesminister med utrikespolifiskt som gått sedan detillträdde sina ämbeten? Det är faktiskt en hel del, och man kan tyvärr intefrigöra sig från intrycket aft den nya administrationen i många lägen så attsäga har skjutit från höften. Relationerna till tycks under Reagan-Haigkomma atf stå lika mycket i centrum för intresse som de gjorde under denfid Kissinger Men medan Kissinger satsadepå uppgörelser med och var stolt över den stabilitet hans détentepolitikskapade, så tycks ambitioner vara att markera position somärkefienden som på alla upptänkliga sätt skall pressas tillbaka. De vårdslösa anklagelserna om att "stödjerinternationell terrorism" och definition av terrorism som"s. k. nationella befrielserörelser" säger åtskilligt om den nyaadministrationens endimensionella syn på världsfrågorna. Allvariigt är att förutsättningarna för samtal mellansupermakterna inom ramen för SALT tycks vara dåliga fill följd av Reagansverbala aggressivitet. Inte heller förefaller def troligt att samtalen om deeurostrategiska vapnen skall ge snabba resultat. Den nya administrationens våldsamma satsning på ökaderustningar - infe budget - kommernaturligtvis att stärka de grupper i som där vill öka rustningarna. Manfår tyvärr närmast ett intryck av att och hans team tror på möjlighetenatt rusta ekonomiskt på knä. Det är visserligen sant att under def senasteårtiondet knappat in på NATO:s militära försprång, men har fortfarande över9 000 strategiska stridsspetsar mot ca 6 000. NATO:s totalarustningskostnader är avsevärt större än . är mer än dubbelt så stor som , och NATQ:sekonomiska kapacitet är mer än större än . NATO harfler soldater än . Ändå satsar nu på en ny, mycket högrerustningsnivå, utan atf man från de nya männen i redovisar varföroch i vilket syfte man vill öka sin militära slagkraft. Def är ett allmänt europeiskt intresse att försöka bevaraså mycket som möjligt av 1970-talets avspänningspolifik. tycks tyvärrarbeta i motsatt riktning. Det är av vikt att röst finns med i deneuropeiska protesfkören mof antidétentepolitik. De vårdslösa uttalandena i om önskvärdheten avatf placera neutronvapen i är symtomatiska för Reaganadministrationen.Utrikesminister var i den frågan föredömligt snabb i sin reaktion. Menman blir faktiskt ganska förvånad när chefen för försvarsdepartementetsavdelning för säkerhetspolitisk planering, , i vår störstamorgontidning säger att neutronvapen visserligen skulle sänka kärnvapentröskeln,men att man därmed också höjer krigsfröskeln.