prot · G40939 · 1980-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1980/81:39 Förhandlingarnaleddes av tredje vice talmannen. 1 § Justerades protokollet för den 24november. 2 § Tredje vice talmannen meddeladeatt läkarintyg inkommit för , som var sjukskriven den28 8 januari 1981. Erforderlig ledighet beviljades. Tredje vice talmannen anmälde attBerit () fr. o. m. skulle tjänstgöra som ersättareför . Om ekonomisk kompensation till kommim för detuteblivna 80 3 §Svar på fråga 1980/81:111 om ekonomisk kompensation till kommun för detuteblivna 80 har frågat mig vad jag avser att göra föratt eliminera de ekonomiska skadeverkningar som stoppandet av investeringarnai 80 fortfarande utgör för kommun. kommun gjorde vissa investeringar i samband med denplanerade utbyggnaden av . När 80 sköts påframtiden blev dessa investeringar onyttiga eller visade sig för tidigtutförda. kommun begärde gottgörelse av staten för sinakostnader. Någon juridisk rätt till ersättning direkt av staten förelåg inte.Regeringen har emellerfid ansett att det från allmän skälighetssynpunkt kundehävdas att kommunen borde få ersättning. En rad åtgärder har vidtagits i syfteatt minska de ekonomiska verkningarna för kommun. På förslag avregeringen beslöt (prop. 1977/78:89, FiU 19, rskr 191) attbevilja kommunen särskild ersättning med 50 milj. kr. beviljades efterförslag i handelsstålspropositionen (prop. 1977/78:87, NU 45, rskr 198) medelså att kunde överta vissa av kommunen utförda Omekonomisk kompensation till kommun för det uteblivna 80 anläggningar i Stålverk80-området för 101 milj. kr. Regeringen hade också lovat, att kommununder skulle få extra skatteutjämningsbidragmotsvarande en årlig utdebitering av kommunalskatt med en krona perskattekrona. Summan av de extra skatteutjämnings-bidragen kunde uppskattas tillca 115 milj. kr. Iextra skatteutjämningsbidrag har regeringen beviljat kommun 86milj. Regeringen avser att fullfölja sitt löfte tillLuleå kommun om extra skatteutjämningsbidrag med en krona per skattekrona ävenför . Anf.2 (): Jag får tackastatsrådet för svaret. Detär positivt att regeringen anser att det ur allmän skälighetssynpunktfortfarande kan hävdas att kommun bör få ersättning för de skador sominvesteringsstoppet innebar. Vihar i denna kammare upprepade gånger framhållit vikten av likvärdigalevnadsbetingelser i ohka regioner i landet. Arbete och service är två viktigafaktorer för att nå dessa goda betingelser. Den kommunala servicen är i dettasammanhang en viktig bit. Men kommunerna har olika ekonomiska förutsättningarför att klara denna service. service i exempelvis skogslänen kostar ca2 . mer per capita än i riket i genomsnitt. Tilldetta skall läggas att kommun har råkat in i en situation som kommuneninte har kunnat påverka - en situation som i dagens läge är ohållbar. Kommunenhar stora svårigheter att fullgöra sina skyldigheter mot medborgarna.Investeringsstoppet betyder att de ekonomiska sviterna av Stålverk80-engagemanget på intet sätt är över för kommunens del. Kommunen har storarbetslöshet, speciellt bland ungdomen, och ett accelererande underskott ilångtidsbudgeten, trots omfattande strykningar i denna. Orsaken till detta äratt kommunen inte erhållit full kompensation för sina ekonomiska skador. Som statsrådetsade har man beslutat om skatteutjämningsbidrag, och enligt de uppgifter jaghar fått från kommunen är kommunen berättigad till ytterligare drygt 780 000extra skatteutjäm-ningskronor för perioden . Jag vill fråga: Närkommer detta bidrag att betalas ut? Sammanfattningsvisskulle jag vilja säga att om vi skall kunna leva upp till målsättningen likamöjligheter och lika goda levnadsbetingelser för alla, krävs det insatser ävenefter 1982, därför att stoppet för 80 kommer att påverka utvecklingeni vår kommun . Den bedömningsom gjordes 1978, när man avrundade det belopp som direkt utbetalats till Luleåkommun, grundades på då kända redovisningar. Om man skulle säga att det i vissadelar har uppkommit större kostnader för kommunen än som då bedömdes, som FridaBerglund säger, kan man också säga att det på andra» områden blivit enförmånligare uppföljning av verkligheten än det bedömdes bli. Därför är detomöjligt att nu göra endirekt bedömning av vissa delar i uppgörelsen. Det får ske efter 1981 och 1982,då den sista utbetalningen av beloppen i skatteutjämningen som ställdes igaranti har gjorts. Jag vill med detta säga att om det kan göras en bedömningsom visar att de målsättningar man totalt hade 1978 inte har infriats, får mansjälvfallet göra en slutbedömning av hela den ersättning som kommunskulle ha fått enligt principer. 4 (): Det är självfallet väldigt svårt att flera åri förväg göra bedömningar av vad hela stoppet skulle kunna innebära. Det kom juockså abrupt. Men redan när vi fattade beslutet här i hade vi någotdelade meningar om hur mycket kommun skulle ha. Även om jag lämnar dennafråga, kan jag säga att den stora arbetslöshet vi har fått i kommunen och allade problem den har fört med sig, bl. a. när det gäller ungdomarna, harinneburit väldiga kostnader för kommunen, som man inte har fått kompensationför på något vis. Detta gäller också de lediga lägenheterna. Den ekonomiskapolitik som regeringen allmänt har bedrivit har drabbat kommun hårt, inteminst med tanke på att kommunen har så små marginaler att röra sig med. Jag tycker det är mycket positivt när statsrådet sägeratt kommunen om man bedömer det skäligt, skall få ersättning för de kommandekraven. Det är ett positivt löfte som vi skall ta fasta på. Jag vill inte varapessimistisk i detta sammanhang, utan jag tycker att detta löfte är väldigtposifivt och bra. Vi får sedan se hur det blir med uppfyllandet av det. Om ekonomisk kompensation till kommun för detuteblivna 80 Jag vill först svara på fråga om när detskatteutjämningsbidrag som resterade skall utbetalas och meddela attdetta ingår i beräkningarna bidrag. När det sedan gäller kommunsfinansiella ställning vill jag säga att denna är relativt god. Vid denbedömning som gjordes i samband med utanordningen av det extraskatteutjämningsbidraget visade det sig att kommun hade en betydandereserv i likvida medel, och den har t. o. m. ökat . Om man ställerLuleå kommun i relafion till andra kommuner som fick extraskatteutjämningsbidrag, är det bara att notera att den andel fickfaktiskt var betydligt större per invånare räknat än andelen för någon annankommun. 6FRIDA (); Kommunministern säger att kommun fickmer än andra kommuner i skatteutjämningsbidrag, men det är heller ingen annankommun i vårt land som har råkat ut för en sådan sak som det plötsligainvesteringsstoppet. När det sedan gäller det som kommunministern sade om Luleåkommuns goda ekonomi vill jag säga att kommunen har en kommunalskatt på över 30kr. Man har dessutom beslutat att höja skatten med ytterligare för att Om den andliga vården vid sjukhusen Visserligen var man tvungen att göra det för att kompensera defördyringar som blir en följd av momshöjningen och indragna statsbidrag för t.ex. lärarlöner, men man kan ändå inte säga att långtidsbudgeten ser ljus ut.Man måste också ta hänsyn till att kostnaderna skall bäras av en betydligtmindre andel sysselsatta människor än vad man hade räknat med från början. Jag vill emellertid avslutningsvis erinra om attstatsrådet har sagt att man, om man inom regeringen finner det skäligt attersätta kommunen, också skall göra det. Jag vill bara kortfattat säga att den mörkabeskrivning av de ekonomiska perspektiven framöver som vi fick kanske ändå inteär riktigt relevant. kommun ingår ju i den grupp av kommuner som fårskatteutjämningsbidrag. och därmed kommer självfallet ökningen av statsbidragenutöver skatteutjämningsbidraget att komma också kommun fill del. 4§Svar på fråga 1980/81:128 om den andliga vården vid sjukhusen har frågat mig vilka åtgärderregeringen har vidtagit med anledning av vad gett regeringen tillkänna som sin mening rörande ansvaret för den andliga vården vid sjukhusen(prop. 1979/80:152, KrU 1979/80:29, rskr 1979/80:357). Organisationen av den andliga vården vid sjukhusen är inteförfattningsreglerad. Den grundar sig på principbeslut som harfattat vid behandlingen av frågor om den församlingsprästerliga organisationeni och statsbidragen till de fria trossamfunden. Inom vilar ansvaret för själavården vid sjukhusen på det pastorat där ettsjukhus är beläget och på de präster som får finnas anställda där enligt beslutav regeringen. De fria trossamfundens insatser vid sjukhusen förutsättsske på frivillig bas, fr. o. m. med stöd av särskilda statsbidrag men utanstatlig inblandning i verksamheten. Genom det tidigare nämnda riksdagsbeslutetsamt ett annat riksdagsbeslut (prop. 1979/80:100 bil. 18, KrU1979/80:25, rskr 1979/80:246) förstärktes resurserna, för andlig vård vidsjukhusen. Verksamheten byggs nu ut inom både kyrka och frikyrka. Medstöd av de resurser som statsbidragen har tillfört de fria trossamfundeninrättar dessa nya hel- eller deltidstjänster runt om i landet. frikyrkoråd har tillsatt en särskild tjänstemanmed uppgift att samordna insatserna men också att hålla kontakt med ansvariga inom arbetsområdet. Inom kommer dess diakoni- nämnd attvara samordnande organ för sjukhusprästernas arbete. Vidare planerar utbildningsnämndtillsammans med frikyrkoråd att fr. o. m. genomföra de förstaetapperna av ett reguljärt utbildningsprogram för präster och pastorer inom denandliga vården vid sjukhusen. Vad jag nu har sagt visar enligt min mening atttrossamfunden själva är beredda att med stöd av de ökade resurser de har fåttoch i nära samverkan med varandra ta ansvar för den andliga vården vidsjukhusen. Den ekumeniska anda och ömsesidiga strävan till samverkansom i sitt uttalande förordar åstadkommer man inte genom statligaregleringar. Ansvaret måste här vila på trossamfunden. Beträffande sjukvårdshuvudmännen - i allmänhet landstingskommunerna- har jag den tillförsikten att deras samverkan med trossamfunden skall präglasav en öppen och ekumenisk inställning. Med hänsyn till vad jag nu har sagt anser jag att det f.n. inte finns skäl till åtgärder från regeringens sida. Om den andliga vården vid sjukhusen 9BERTIL (): Jag vill tacka för svaret, men beklagar attdet av detta framgår att inga åtgärder har vidtagits från regeringens sida medanledning av de tillkännagivanden som gjorde angåendeansvaret för den andliga vården vid sjukhusen och om den ekumeniska prägel sombör karakterisera denna vård. Kommunministern framhärdar i den tystnad beträffandeekumeniken som präglade propositionen och som åstadkom en livlig, om ännågot vilsen, debatt om vad ekumenik i den andliga vården innebär. Bådepropositionens tystnad på denna vitala punkt och debatten i massmedia och iriksdagen borde ha varit anledning nog för regeringen att vidarebefordrariksdagens tillkännagivanden till de tre adressaterna. Det var ju inte i förstahand regeringen som uttalandena var avsedda för utan för ,frikyrkosamfunden och sjukvårdshuvudmännen. Vad sade då om ekumenik i den andliga vården?Jo, den sade, att när och de övriga trossamfunden går in iverksamheten, "bör den förutsättningen gälla att möjlighet skall beredasdem att verka som likvärdiga parter med lika möjligheter att arbeta. Arbetetbör bedrivas i ekumenisk anda, vilket bl. a. innebär att det måste präglas aven ömsesidig strävan till samverkan. Detta synsätt bör också markeras medavseende på relationerna mellan sjukvårdshuvudmännen och trossamfunden." Detta är klara besked om vad ekumenik innebär, men idebatten talades det bl. a. om-ja, det sades rent ut i denna kammare-att det"i regel bör vara präster i som svarar för den särskildaverksamheten vid sjukhusen". Glädjande nog tog avstånd frånsådana uttalanden. Jag vill citera vad kommunministern i det sammanhanget sadei en tidningsintervju: "Den andliga vården är bäst, om den sker iekumenisk anda." Detta uttalande gjordes just mot bakgrund av citatet nyssom vad ekumenik skulle innebära - på villkor. Om den andliga vården vid sjukhusen hade detvarit konsekvent, och jag menar också tyvärr befogat, om regeringen hadedistribuerat uttalanden till de avsedda adressaterna , frikyrkorna och sjukvårdshuvudmännen. De statliga organen bör väl haandra möjligheter att kommunicera med andra organ än genom författningar ochregleringar. Det bör väl vara möjligt att helt enkelt vidarebefordra vadriksdagen har sagt med adress åt ett alldeles bestämt håll. Jag måste fråga: Ärregeringen beredd att överväga lämpliga åtgärder, om det skulle visa sigbehövligt för att ta bort varje missförstånd om vad som är ekumenik i denandliga vården vid sjukhusen? Vi har noga studerat beslut. Menjag får kanske så här i efterhand säga att jag inte förstod alla deförklaringar som gjordes i debatten här i kammaren. Jag hade inte tillfälle attnärvara, men detta är min bedömning efter att ha läst protokollet. Sedan vill jag bara kort säga, att om trossamfunden skallverka som likvärdiga portar vid sjukhusen, krävs det självfallet främst att defria samfundens insatser byggs ut kvantitativt. Genom statsbidraget har förutsättningarskapats för detta. Det är också, tycker jag, viktigt att notera att det var deninriktningen som förutsattes när de här resurserna ställdes till förfogande.Jag vill också säga att utvecklingen beträffande både och defria trossamfunden tycks äga rum i enlighet med de förutsättningar som bedömdesvara för handen vid det tillfället. Jag tycker också att man vid avläsningen av praktiskainsatser kan notera att arbetet verkligen sker i ekumenisk anda - i mycket finbemärkelse. Och jag vill gärna ytterligare en gång säga att jag tycker att detär på det sättet man skall se på utvecklingen för framtiden av denna mycketviktiga verksamhet. 11 (); Det som harskett och sker ifråga om samverkanpå området, och som kommunministern har redovisat i svaret, är i första hand enekumenik på toppnivå. Men det verkliga provet på vad ekumenik innebär i denandliga vården kommer när verksamheten nu successivt byggs ut på de olikasjukhusen. Och jag menar att man behöver ha uppmärksamheten inriktad på detendenser som finns där. De är enligt min uppfattning f.n. motstridiga. Jag vill gärna dela den optimism som kommunministern geruttryck för, beträffande både sjukvårdshuvudmännens och trossamfundens förmågaoch vilja att gå in i ett ekumeniskt präglat arbete. Jag hoppas den opfimismenockså skall motsvaras av verkligheten. Jag delar förhoppningar, ochvi har således en gemensam uppfattning. Den gemensamma utbildning som läggsupp kommersäkert att vara en utomordentligt bra grund också för samarbetet på det lokalaarbetsfältet. 5 § Svar på fråga 1980/81:108 om basbeloppets betydelseför ATP har frågat mig vilka motiv somföreligger för att riva upp ATP-reformen och vilka konsekvenser de i prop.1980/81:20 föreslagna förändringarna kommer att medföra. I propositionen 1980/81:20 om besparingar istatsverksamheten m.m. har regeringen lagt fram förslag om bl. a. ändring avberäkningsunderlaget för basbeloppet enligt lagen om allmän försäkring. Dennaproposition är i sin helhet motiverad av nödvändigheten av att begränsa detkraftigt ökande underskottet i statens finanser och i handeln med utlandet. Som angetts i proposifionen kan vi som nation inte ilängden kompensera en dyrare oljeimport genom att höja löner eller andraförmåner. Det är inte heller rimligt att, när indirekta skatter höjs i syfteatt påverka konsumtionen av vissa varor eller den totala efterfrågan, dettamotverkas genom automatisk uppräkning av basbeloppet och därmed av förmånernaför vissa befolkningsgrupper. Därför föreslås att en ny modifierad index skallläggas till grund för beräkningen av bl. a. pensionerna och skatteskalan. Idenna index skall bortses från indirekta skatter, tullar och avgifter medantillägg görs för subventioner. Vidare skall bortses från förändringar ienergipriserna. Jag vill bestämt hävda att denna ändring avberäkningsunderlaget för basbeloppet inte innebär något upprivande avATP-reformen. Vad det är fråga om är att begränsa den automafiskt verkandekostnadsutvecklingen, som håller på att allvarligt äventyra landets ekonomi. Deföreslagna förändringarna innebär att de ersättningar som beräkningsmässigt äranknutna till basbeloppet kommer att utvecklas oberoende av förändringar avfrämst indirekta skatter och energipriser. Motsvarande begränsning skall görasvid justeringen av skatteskalan. Hur stora skillnader det blir mellan det nuvarande och detföreslagna beräkningssystemet är naturligtvis beroende av prisutvecklingen. Jagvill i detta sammanhang framhålla att det, som framgår av besparingspropositionen,är regeringens avsikt att återkomma med förslag om förbättring avpensionstillskotten för dem som bara har folkpension eller liten ATP. Om basbeloppets betydelse för A TP 14SVEN ASPLING (s); Jag tackar socialministern för svaret. Detendast understryker att regeringen försatt sig i en fullständigt ohållbarsituation då det gäller den s. k. sparaktionen på det socialpolitiska området. Mofivet för att sätta i gång denna, låt mig säga det,fantastiska, karusell om basbeloppsberäkningarna har varit att spara pengar -500 milj. kr. netto talar man om i den s. k. sparpropositionen. Av denna summablir den s. k. Ombasbeloppets betydelse för A TP nettospareffektenpå ATP omkring 200 milj. kr. Återstår 300 milj. kr. är regeringen uppenbart i full färd med att ta tillbakavad man skulle spara. Man uträrdar löften till folkpensionärerna om ett extrapensionstillskott, vad jag förstår även efter 1981, och blandar på ett ojustsätt samman pensionstillskotten med värdesäkringen av pensionerna. Man lovadede handikappade att de inte alls skulle beröras av sparaktionen. Det höllnaturligtvis inte. är man i färd med att utfärda löften även till dem. Avser man att söka reparera det man nu håller på attställa till med, så vet vi att varje åtgärd kostar pengar, och de 300 milj. kr.är snabbt förbrukade. Mina frågor blir därför; Vad kostar ett extrapensionstillskott? Vad kommer det att kosta att ge de handikappade kompensationför de försämringar ni avser att vidta? Vad kostar det att kompenseraensamstående kvinnor med barn som får se sina bidragsförskott försämrade?Vad kostar det för stat och kommuner att justera de negativa effekterna då detgäller existensminimum? Tala om detta! bör få veta det . Mot denna bakgrund tecknar sig en ytterst allvarligsituation. Kvar i så fall av er sparaktion på detta område blir i huvudsakaktionen mot ATP. Det är uppenbart ATP-reformen som skall ställas i strykklass,vilket kanske inte är så förvånande med hänsyn till det motstånd de borgerligapartierna reste då denna reform genomfördes. har i sin utredning visat att på 20års sikt får en genomsnittlig inkomsttagare med ATP sin pension urholkad så attden i stället för att motsvara av en tidigare genomsnittlig inkomst,minskar till . Det sker i ett pensionssystem som byggts uppmed löntagarnas egna pengar. vill jag fråga: Vad tänker nigöra med de 200 milj. kr.som ni skall spara genom att försämra och förändra ATP-reformen? Skall nikonfiskera pengarna eller skall ni sänka arbetsgivaravgifterna? Eller avser niatt med pengarna förstärka AP-fonden, som genom den inflationsekonomi nibedrivit fått se sina tillgångar urholkade? Om det skulle vara fallet, är detfråga om helt andra motiv än dem ni presenterat för . Och glöm inteatt det är löntagarnas pengar det gäller - pengar som ni inte kan handskas medhur som helst. Det är helt klart att en solidaritetspolitiksom skall föras med framgång måste ha sin grund i en god ekonomi. Också denfördelningspolitik som regeringen bedriver och vill bedriva skall ha sin grundi en god ekonomi. Det är mot den bakgrunden man skall se de förslag som harlagts fram i besparingspropositionen. Genom den modifiering av basbeloppet somdär föreslås får vi en bättre ekonomi. Det är, som jag sade tidigare, intefråga om att urholka ATP-reformen. Det är f. ö. inte bara löntagare som harbidragit till denne, utan i stort sett hela svenska folket har bidragit till depengar som finns i fonden. Jag tror att det i detta sammanhang är viktigt att slåfast att en stabil ekonomi också är grunden för att vi skall kunna tillgodoseandra behov än de rent ekonomiska, de som avser den privata konsumtionen,även om det är nog så viktigt för t. ex. våra pensionärer. Det är också frågaom att vi skall kunna ge dem en god omsorg och en god omvårdnad på ålderdomen.Också här är förutsättningen en god ekonomi. De summor som efterlyste är det inte möjligtatt exakt återge här, eftersom de är beroende dels av löneutvecklingen, dels avinflationsutvecklingen, dels också av den utveckling som vi har på de i olikaindex ingående komponenterna. Men de siffror som här har angetts är ägnade attvara en utgångspunkt vid beräkningen av hur vi i detta avseende skall kunnabidra till att stärka landets ekonomi. Om basbeloppets betydelse för A TP 16 (): Om det funnes vett och reson i det vi nuupplever, så skulle regeringen naturiigtvis se till att sparpropositionen - ivarje fall i den del som gäller basbeloppsförändringarna - snabbt drogsfillbaka. Ni har på er innan skandalen är fullbordad. För en skandal är det, om ni som motiv för helasparaktionen på detta område avsett att stärka statsfinanserna och förbättrabudgeten nu och i fortsättningen. Av detta blir ju ingenting kvar, om ni avseratt fullfölja de löften ni håller på att utfärda till pensionärer ochhandikappade för att de inte skall få vidkännas de försämringar som ni avseratt vidta. - Eller tänker ni svika även de löftena? Senast stod budgetministern här italarstolen och sade att handikappersättning, vårdbidrag, barnpension,barntillägg och bidragsförskott var sådana områden som han fick återkomma tilli budgetpropositionen. Vilka grupper det är frågan om framgår av att ca 40 000har handikappersättning, att vårdbidrag utgår till ca 12 000 barn, att ca 40000 har barnpension, ca 30 000 har barntillägg och att bidragsförskottenomfattar 220 000 barn. Det finns vidare 80 000 förtidspensionärer med enbartfolkpension och pensionstillskott. Härtill kommer den stora grupp folkpensionärersom har enbart folkpension och pensionstillskott. Den gruppen uppgår tillnärmare 600 000. Var och en förstår att skall nikompensera alla dessa för de försämringar de nu får vidkännas genomurholkningen av basbeloppet, så lär de 300 miljonerna snabbt vara förbrukade.Kvar blir i så fall aktionen mot ATP-pensionärerna. Om det till slut blir såatt hela den här fantastiska aktionen kommer att rikta sig mot ATP-reformen,kan jag, , försäkra att ni har startat en ny och mycket allvarligpensionsstrid här i landet. Jag vill upprepa att det inte är fråga om attstarta någon ny pensionsstrid, utan vad det är fråga om är att i ett ekonomisktbesvärligt läge bedriva fördelningspolitik. Det som säger är ganska intressant. Hanifrågasätter om vi skall följa utvecklingen och kompensera de allra svagastegrupperna, som Om basbeloppets betydelse för A TP han nämnde - dvs. pensionärer med låg ATP eller ingen ATPalls, handikappade och människor som uppbär bidragsförskott - så att de hållsskadeslösa. Jag tycker att detta är en intressant synpunkt. För mittvidkommande är det helt självklart att deras möjligheter att leva ett bra livmåste vara själva grunden i den solidaritetspolitik som regeringen bedriver. 18 (); Först sätter regeringen i gång en aktion föratt försämra pensioner, handikappersättning, vårdbidrag, barnpensioner,barntillägg, bidragsförskott osv. för att sedan vända på klacken när fötternablir kalla. Då börjar ni utfärda löften till alla grupper som kommer attdrabbas av era sparaktioner. Det är ju detta det är frågan om, och det är detjag diskuterar här. Vad är då meningen med allt detta? Och vad har hela den härtillställningen tjänat till, såvida det inte från början varit fråga om endirekt aktion mot ATP? Jag skulle vilja rekommendera att ta del avriksförsäkringsverkets yttrande till socialförsäkringsutskottet och även deandra yttranden som inkommit. Domen är förkrossande. Jag skall citera vadverket säger.