prot · G409147 · 1980-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1980/81:147 Förhandlingarna leddes till en början av andre vicetalmannen, 1 § Justerades protokollen för den 13innevarande månad, 2 § Föredrogs men bordlades återSocialutskottets betänkanden /81:40-42 betänkanden1980/81:33, 54 och 59 3 § Ekonomisk brottslighet Föredrogs justitieutskottetsbetänkande /81:21 om den ekonomiska brottsligheten, AnL 1 (): Nyhetsmorgon i radions program 1 innehöll en lång intervju med en åklagare, en av de få här i landet som harspecialiserat sig på den ekonomiska brottsligheten och som också får sina åtalatt komma fortare fram än man som regel brukar göra på annat håll. Han lämnadeupprörande exempel på den ekonomiska kriminalitetens verkningar, på företag somhar gått i konkurs, på människor, många anställda, som har ställts utanmöjligheter till arbete och inkomster för familjen. Han nämnde också speciellt - eftersom advokaterna på annatställe här skall diskutera ekonomisk brottslighet - jusfifieutskottetsbetänkande /81:21, Han sade på en direkt fråga att han ansåg att omsocialdemokraternas ändringsförslag, såsom de har framlagts i reservafionernasom är fogade fill utskottets betänkande, går igenom får vi betydligt bättremöjligheter att komma till rätta med den ekonomiska brottsligheten än vi har . Jag tror att det är rikfigt att nämna detta betänkande.Det kan närmast -utföriigt och detaljrikt som det är utformat - betraktas somett nära nog historiskt kompendium. Det kommer att användas somdiskussionsunderlag ochfaktabank på kurser och konferenser för jurister, kriminologer och ansvarigaför samhällsplaneringen, och dess aktualitet kommer - tyvärr, måste mantillfoga - att vara . Vi kan knappast förvänta oss mindreförhalningstaktik och större handlingskraft av den mittenregering, vars sammansättningvi får besked om . Utskottsbetänkandet borde också studeras avden stora allmänhet som med rätta har upprörts och upprörs av tidnings- ochradioserier om hur undandras den svenskaekonomin och skattebetalarnas gemensamma samhällspott genom sinnrika ochsvekliga förfaranden av människor, som inte känner till innebörden av ordetsolidaritet, som skrattar i mjugg åt det för oss andra självklara kravet pålaglydnad och som bara har som riktpunkt att sko sig själva eller sitt företag. Som vi påpekar i vår reservation 1 har den ekonomiskakriminaliteten i vårt land en mycket stor omfattning, och skadeverkningarna församhället är betydande. Snittbilder ur verkligheten, som serie ochradions följetong om hur man kan gå tillväga - och hur man gårtill väga - för att undandra sig de lagliga konsekvenserna av upprörandeillojala och fiffliga manövrer, trots att myndigheterna fått helabilden klar för sig, har väckt en våg av indignation. Låt oss hoppas attjustitieutskottets betänkande också kan göra det! Det lämnar nämligen besked om hur långt vi här i landetnått - eller snarare hur långt vi inte nått - i kampen mot den ekonomiskabrottsligheten och hur liten den politiska viljan hos den borgerligariksdagsmajoriteten är att komma till rätta med den kriminalitet som utgör ettav vår tids största problem, inte bara på det kriminalpolitiska området utanockså på samhällsekonomins område. Vi socialdemokrater har år här i hävdatatt det är ytterst angeläget att samhället sätter in kraftfulla åtgärder på enrad områden för att motverka den ekonomiska kriminaliteten. Våra motioner haravslagits, och vi har fått undanglidande svar på våra interpellationer från destatsråd som då var i ansvarig ställning. Också vår stora partimotion, där vipå bred front angriper problemen och föreslår kraftfulla åtgärder, har efternära remissförfaranden och diskussioner inom utskottetavslagits på 15 skilda punkter, och , liksomförespråkare för enskilda socialdemokratiska motionskrav, kommer längre fram idebatten att närmare redogöra för vad vi anser vara de enda möjliga vägarna attkomma fill rätta med den ekonomiska kriminaliteten. Vad jag inledningsvis vill slå fast är vårlika bestämda som dokumenterade åsikt att de borgerliga regeringarna, liksomriksdagsmajoriteten, gravt har försummat att vidta tillräckligt energiska ochlångtgående åtgärder för att ens i den yttersta omkretsen motverka ellerförhindra olika former av kriminellt organiserad näringsverksamhet ellerskatteflykt. Enligt utskottsmajoritetens förmenande har allt som bör åtgärdasockså blivit åtgärdat, och på de områden där inga initiativ tagits är ingreppomöjliga på grund av hänsyn till rättssäkerheten. Av allt att döma kommer dettaockså omnågra timmar att bli slutsats. Jagtror att en bred allmänhet kommer att bli både förvånad och indignerad överdetta. Jag tror också att det finns många väljare inom det borgerliga blocketsom inte heller kommer att förstå handlingsförlamning. Därför ärdet viktigt att här, liksom på andra viktiga samhällsavsnitt, trycka starkt påatt det är med en enda rösts övervikt som besluten här i fattas. Vihar, herr talman, med andra ord två nära nog jämnstarka block, som ser heltannorlunda på problemen och möjligheterna att ta nödvändiga krafttag. En endaborgerlig röst inom finansutskottet, liksom inom fullmäktige i , harexempelvis lett fram till majoritetsslutsatsen att nuvaranderesurser är fillräckliga för att man skall kunna utöva den valutakontroll sombehövs, trots att med sin kvalificerade kännedom omproblemen säger: "Kriminella valutatransaktioner har mer och mer kommitatt spela en viktig roll vid ekonomisk kriminalitet." Rikspolisstyrelsendelar med andra ord vår uppfattning att förbättrade kontrollmetoder ochkartläggning av olika utlandstransakfioner på valutaområdet bör kommatill stånd. Enstark minoritet, med en röst för litet, inom närings- och arbetsmarknadsutskottetanser att staten bör kunna uppställa sådana villkor för lån och bidrag frånstaten till näringslivet att den får all den insyn som är nödvändig i detunderstödda företagets verksamhet. Vi vet - vi har många exempel på det - vadfrånvaron av dessa villkor har inneburit. Hade den regel som vi vill föreslåvarit i kraft , hade många tragiska lokaliseringsåtgärder kunnat undvikasoch många kommuner sluppit stå inför den katastrof som det innebär attförhoppningarna om ändrade villkor för en orts utvecklingsmöjligheter ocharbetsgarantier åt befolkningen plötsligt och brutalt grusas. Detta gällersjälvfallet också för de anställda inom företagen - här kommer individenohjälpligt i kläm. Närdet gäller den grå arbetskraften kräver vi socialdemokrater, liksom en starksocialdemokratisk minoritet inom skatteutskottet, att sådana företag somanlitar entreprenörer och som tjänat pengar på s. k. grå arbetskraft i sistahand bör göras ansvariga för att skatt och sociala avgifter betalas förentreprenörernas anställda. Våra tankegångar möts med halvhjärtade instämmandenoch hänvisning till att en proposition skall föreläggas . Vi haringa större förhoppningar om att denna proposition -när den kommer - radikaltkommer att gripa sig an med problemen. Sedan det kommit endepartementspromemoria, som givetvis med lättnad omnämns i majoritetsskrivningenoch som - också givetvis - inte mynnar ut i något slutligt ställningstagande,har en rad myndigheter, bl. a. riksskatte-verket, påpekat att omfattningen avsystemet med grå arbetskraft har ökat. Menutskottsmajoriteten yrkar avslag på vår motion och hänvisar till att saken ärföremål för beredning inom regeringskanshet. Formelltparlamentariskt brukar vi acceptera detta förhållande. Vi har inte heller någotsärskilt yrkande, men vi har reserverat oss på punkten grå arbetskraftmot förhållandet att en departementspromemoria lades fram och att vinu - och det är hela senare-fortfarande inte har sett till någotregeringsinitiativ. Med tanke på sakens vikt anser vi att det dröjsmål somföreligger är - för att uttrycka det milt - högst otillfredsställande och attdet aviserade förslaget inte får fördröjas ytterligare. Det går att dra fram exempel på exempel som visar på våriver att med de medel som är tillgängliga försöka komma till rätta med dekomplicerade och svåråtkomliga komplex som ligger bakom den ekonomiskabrottsligheten och det borgerliga blockets förhalningstaktik. Åsikterna skiljersig tydligen inte enbart efter sakförhållanden utan också efterpartitillhörighet inom de många utskott som fått vår motion på remiss.Näringsutskottet är kluvet i bedömningen av vårt förslag att näringsförbud somsanktion mot ekonomisk brottslighet bör tas upp också i andra fall än vidkonkursmissbruk och att etableringskontroll bör införas bl. a, förbilverkstäder och för hotell- och restaurangbranschen - områden där vi oftaträffar på exempel på den ekonomiska brottshgheten. Jag tror, herr talman, att dessa påpekanden är nödvändiga- kanske inte för kammarens ledamöter men väl för de många som i en eller annanform kommer att möta omdömena i justitieutskottets betänkande och frestas troatt majoriteten av svenska rikspolitiker anser att vi inte kan vidta några nyaoch kraftfulla åtgärder. Majoriteten anser uppenbariigen detta, och det får den såsmåningom i allmänna vals fördiskussioner närmare utveckla och stå i ansvarför. Eller -man kan ställa sig den frågan - talar majoriteten med kluven tunga? Första testen på redobogenheten hos ochfolkpartiet att stå fast vid den träffade skatteöverenskommelsen mellanmittenpartierna och socialdemokrater kom just i det sammanhang då vi inomjustitieutskottet skulle justera det betänkande som vi just nu diskuterar. och representanter inom utskottetstår- det framgår av betänkandet - fast vid slutsatsen att ingenting mer än vadden borgerliga regeringen eller de borgerliga regeringarna kunnatåstadkomma kan göras mot den ekonomiska kriminaliteten, I överenskommelsen, som slöts och sedanbekräftats -dramatiskt nog genom den senaste men säkert inte sistaregeringsombild-ningen - heter det nämligen som femte och sista punkt: Kampen mot skattefusk och skatteflykt bör fortsätta ochintensifieras. Förslag i detta syfte kommer successivt att framläggas. Den här nykomna uppslutningen på ett område som vi inomsocialdemokratin prioriterat är glädjande. Vi hoppas att andra utskott, bl, a,skatteutskottet, lägger märke till punkt fem i överenskommelsen mellanmittenpartierna och socialdemokraterna. Men man kan fråga sig hur stor viljan är att fullfölja deningångna överenskommelsen, Vi har verkUgen anledning att ställa den frågan frånvårt håll, eftersom ingen centerpartist och ingen folkpartist vidslutjusteringen av justitieutskottets betänkande - det var , efter det att överenskommelsen ingåtts - gjorde några som helstansatser till att ändra majoritetsskrivningen just när det gäller skattefusk ochskatteflykt. Även om det tar litet tid, ber jag att få citeramajoritetsskrivningen när det gäller skatteflykt och skattefusk. Den är ytterstintressant. "I fråga om lagstiftningsåtgärder på skatteområdetvill utskottet särskilt peka på bevissäkringslagen, betalningssäkringslagen ochlagen om skatteflykt. Denna lagstiftning innebär utan tvivel att verksammamedel har åstadkommits för att tillgodose statens fiskaliska intressen, och denutgör enligt utskottets mening" - här ber jag särskilt att få stryka underfortsättningen - "framträdande exempel pä statsmakternas åtgärder motskatteundandragande och andra illojala förfaranden och därmed ett instrument ikampen mot den ekonomiska brottsligheten. som detta konstateras kanemellertid inte bortses från att de instrument som sålunda tillskapats både iden allmänna debatten och i mera fackbetonade sammanhang har diskuterats bl.a. från rättssäkerhetssynpunkt. Enligt utskottets mening har angelägenheten avatt effektivisera samhällets insatser mot förfaranden av det slag det här ärfråga om tvingat fram ett regelsystem som ligger invid gränsen till vad som kananses vara godtagbart." Skall vi få uppleva att mittenpartiernas ledamöter ikammaren står fast vid den ursprungliga skrivningen och därmed följerutskottsmajoritetens skrivning, som faktiskt går stick i stäv mot syftet ochintentionerna att intensifiera kampen mot skattefusk och skatteflykt? Kan vi lita på och ? Jag tycker vi haranledning att ställa den frågan. När det gäller den ekonomiska kriminaliteten är visocialdemokrater inte säkra. Men, herr talman, vi kommer att fortsätta kampenmot en kriminalitet som medför stora ekonomiska förluster för det allmänna, ochdärmed ytterst för medborgarna, och som medför indirekta skador genom att brytaned solidariteten i samhället. Vi är beredda att med kraft angripa denekonomiska brottsligheten i alla dess former. Jag yrkar bifall till samtliga tillbetänkandet fogade reservationer. AnL 2 (vpk): Begreppet ekonomisk brottslighet ges mångaolika innehåll. Jag tror det är viktigt att redan från början klara ut vad somär ekonomisk brottslighet. Vad är det som är orsaken och drivkraften till den?Vilka krafter ligger bakom? Utskottet ger begreppet en något mer avgränsad mening änvad som i folkmening avses med ekonomisk brottslighet. För att ett förfarandeskall betraktas som ekonomiskt brott skall det enligt utskottet röra sig omsådan kriminalitet som har ekonomisk som direkt motiv, men brottetskall också ha en kontinuerlig karaktär och bedrivas på ett systematiskt sättsamt förövas inom ramen för näringsverksamhet. Vad är då i vidare mening ekonomisk brottslighet? Är detnär en näringsidkare medvetet underlåter att redovisa moms och källskatter,även om detta inte underlåts kontinuerligt eller systematiskt? förfarandet,för att uppfylla utskottets kriterier, vara satt i system? Om denna näringsidkare medvetet satsar en gång utansystematisering men i avsikt att skaffa sig ekonomisk , är det då inteatt betrakta som ekonomiskt brott? Eller är det ekonomiska brott när tvåbyggjobbare inom olika yrken fixar i varandras radhus, och det kanske skerflera gånger? Eller är det ekonomisk brottslighet när BT Kemi gång efterannan gräver ner gifttunnor i marken för att slippa kostnaderna fördestruktion? Eller är det bara när typer ä la Mr. X gång efter annan tillåtsatt fortsätta sin skojarverksamhet och när samhällsbyråkrafin inte kommer åthonom därför att hela kedjan av domstolar måste passeras för det första brottetinnan de övriga brotten kan tas upp till prövning? När sedan väl har gåttoch maskineriet har gjort sitt är han inte längre lika intressant - antingen pågrund av att han finns i eller liknande "paradis" eller pågrund av att brottet är preskriberat. En definition på ekonomisk brottslighet som borde varagemensam, åtminstone för arbetarrörelsen, skulle i stället kunna se ut så här:Ekonomisk brottslighet är all sådan brottslighet som riktar sig motarbetarklassens objektiva intressen, dvs. sådan verksamhet som skadarfolkflertalets intressen när det gäller omfördelningen i samhället, som skadarsolidaritetsintresset genom sin destruktivitet m. m. Att de borgerliga partierna inte vill ställa upp på ensådan formulering kan möjligen anses förståeligt, för dessa har aldrig ochkommer aldrig att verka för ett samhälle i arbetarklassens hand. Men detbeklagliga är ju att inte heller socialdemokraterna har verkat efter dennalinje. Det framstår i all sin prydno när man granskar vad som gjorts under allade år som socialdemokraterna satt i regeringsställning. Det är ändå i huvudsakderas lagförslag, som kritiseras och används av dem som jagar ekonomiskbrottslighet. Det är först efter det att borgarna tog regeringsmakten someftertankens kränka blekhet har börjat göra sig gällande. Men det är bra, baradet blir en riktig fortsättning. De beräkningar som finns beträffande omfattningen avden ekonomiska brottsligheten talar om att den utgör av den redovisadebruttonafionalprodukten, vilket skulle motsvara ca 40 miljarder kronor.Tendensen är dessutom tilltagande, och det finns inget som talar för att dennatrend skulle brytas. Tvärtom tillåts den ekonomiska brottsligheten florerafritt och ohejdat, och vi har den ekonomiska brottslighet som följer av detekonomiska system vi har. Få länder i världen är så lämpliga som förjust ekonomisk brottslighet. Vilka krafter är det då som tillåts florera? Ja, inte ärdet krafter som har anknytning till arbetarklassen och dess organisationer,även om det i viss borgerlig press förefaller så. Det är krafter som ärförbundna med det system som de borgerliga partierna så intensivt försvarar ochslåss för. Det stora problemet är inte de små svartjobben utan kvitton för attfå exempelvis ett kök målat, som så ofta tar fram i de härdebatterna. Nej, det stora problemet är de som fördärvar miljön därför att detär lönsamt. Det är de som genom näringsfrihet lurar samhället på moms,preliminärskatter och arbetsgivaravgifter i konkurs efter konkurs. Det är de somköper upp fastigheter och tar ut för höga hyror av hyresgästerna. Det är de somgenoin valutahandel kan överföra mängder med kapital till dotterföretag i andraländer, därför att sekretesslagen lägger hinder i vägen för ochpolisens samarbete. Det är kort sagt de krafter som på ett eller annat sätt ärlierade med storkapitalet och därmed förbundna partier. De borgerliga partierna och den borgerliga staten, sompåstår sig slå vakt om den s. k. fria företagsamheten, visar en påfallandetvetydighet och handfallenhet inför den ekonomiska brottsligheten. Skatte- ochkapitalflykt försvaras med hänvisning till kapitalets frihet. Den enamyndigheten angriper den andra myndigheten, som söker sätta kampen motekonomisk brottslighet i första rummet. Så gjorde justitiekanslern, och på såvis döljs rötan i ett ekonomiskt system, där legal och illegal affärsverksamheti många fall flyter samman. Kampen mot den organiserade och ekonomiska brottslighetenär därför en principfråga för arbetarrörelsen i dess helhet. - BRÅ - har under årens loppkommit med en hel del förslag till åtgärder, som i viss mån skulle angripadenna verksamhet. Men de olika borgerliga regeringarna har alla visat lika storkallsinnighet när det gällt att genomföra dessa förslag. De har också genomsina representanter redan i BRÅ urvattnat utredningsförslagen, innan dessagått vidare fill regeringen. De förslag till skatteflyktsklausul och lag omkonkurskarantän som regeringen lagt fram och som antagit är enligtexpertis ett slag i luften i kampen mot de ekonomiska brotten. Så är även vpk:sbedömning. I motion 1864 föreslår vi ett åtgärdsprogram om skärptaåtgärder mot den ekonomiska brottsligheten. Detta åtgärdsprogram utgår avnaturliga skäl frän vår analys av samhället och innebörden i vad som egentligenborde betecknas som ekonomiska brott. Vi menar att åtgärdsprogrammet böromfatta bl. a. följande: skärptaåtgärder mot kapitalflykt ur landet, skärptaåtgärder mot skattefusk och skatteflykt, ökade resurser för uppdagande och bekämpande avekonorfiisk brottslighet, ökaderesurser för indrivning av obetalda skatter från företag, åtgärdermot medveten förhalning av skatteprocesser, bestämmelser om att endast företag som fullgör sinaskyldigheter gentemot samhället anlitas av staten, kommuner och landsting, skärptabestämmelser när det gäller skattskrivning utomlands, enlagstiftning som angriper den grå arbetsmarknaden samt en fullständig genomgång av BRÅ;s olika förslag tillbekämpande av den ekonomiska brottsligheten på alla områden. Men när vidiskuterar ekonomisk brottslighet får vi inte heller glömma bort dem i samhället som på ett annat mer eller mindre legaltsätt undandrar sig sin del av samhällsansvaret. Jag tänker på alla dem som harhöga bruttoinkomster och som genom att maximalt utnyttja skattesystemetslabyrinter skapar sig obeskattade inkomster. Det kan inte heller vara annat äntill skada för arbetarklassen och folkflertalet att vissa människor, med hjälpav s, k, skatteplanerare, tillåts minska sina bruttoinkomster med helaoch/eller halva . Dessa, väl sedda och etablerademänniskor, betalar oftast mindre i skatt än arbetare och tjänstemän men leverlikväl i en lyx och ett överflöd som inte är av denna världen. Inte så sällanär de nolltaxerare. Det är ofta så att dessa skattehajar, som på det sättetkan utnyttja skattesystemet till bristningsgränsen, betecknas som smarta. Ävendetta tilltar starkt och utgör naturligtvis för oss kommunister en fläck i detsolidaritetstänkande för utjämning som skattesystemet måste innehålla. Attsedan parfier här i vill att denna form av skattesmitning fortfarandeskall vara legal är anmärkningsvärt. Det finns t. o. m. de som hävdar att dennagrupp skall ges ytterligare förmåner och privilegier. Låt mig, innan jag går in på de olika salcområdena,konstatera att dagens debatt borde ha kombinerats med en debatt med anledningav betänkanden från andra utskott, nämligen från skatteutskottet angåendeförstärkningar av skattekontrollen och från näringsutskottet angående etableringskontrollenm. Ty det första man bör göra när det gäller att angripa denekonomiska brottsligheten är att angripa det system som den verkar i. Härgäller fullt naturligt att inskränkningar görs i det som i borgerligttal kallas fri företagsamhet. Att borgerligheten är motståndare tilletableringskontroll har ju klart framgått vid olika tillfällen, inte minst viddebatter här i kammaren. Men att vara motståndare till etableringskontrollinnebär också att man ställer upp på samma sida som den etablerade ekonomiskabrottsligheten. Detta visas ju inte minst i vad som anses vara grundtankeni aktiebolagsformen, nämligen det begränsade betalningsansvaret. Av dettakommer det sig att det lönar sig att skaffa ett bolag och sedan använda det förjust ekonomiska brott. De verkliga hajarna har inte bara ett bolag utan många,som de dribblar med och mellan till dess att den förhållandevis trögarättsmaskinen har hunnit upp ett fall. Då är det att börja på ny kula.Betalningsansvaret faller inte på personen utan endast på bolaget. Dessa s. k.aktieägare skulle till viss del kunna stoppas genom just inskränkningar irätten att bilda företag. Det är inte så att seriös verksamhet skulle blilidande, utan tvärtom skulle en sådan kontroll medföra att de företag somsköter sina åligganden gentemot samhället inte på samma sätt som kanutkonkurreras av dem som smiter från notan. Det finns alltför många talande exempel på denna form avverksamhet för att jag här och skall behöva dra fram sådana exempel.Etableringskontroll är ett instrument som är till för att tjäna samhället ochskydda samhällsmed-borgarna och bör därför införas. Vidare bör lagstiftningen omnäringsförbud kraftigt skärpas. Som jag tidigare nämnde antog , påregeringens förslag, en lag om konkurskarantän. Denna lagstiftningär dock så pass svag att den definitivt inte tjänar det preventiva syfte somden avsåg att tjäna. Den är så svag att den nästan inte är tillämpbaripraktiken. Från vpk;s sida hävdade vi att det skulle inträda ett automatisktnäringsförbud vid upprepade konkurser. Det förslaget gick både borgare ochsocialdemokrater emot. Vi vill i detta sammanhang i långt större utsträckningän vad som f. n. är fallet kriminalisera också förberedelser tillkonkursbrottslighet. Ansvarsgenombrott för styrelseledamöter eller ägare ifämansbolag bör också underlättas. Vi menar att här bör också frågan om enhöjning av aktiekapitalet föras in. Genom en avsevärd höjning av aktiekapitaletskulle vissa sådana bolagsbildningar som återfinns i brottsregistren kunnaelimineras. fattade beslut om en höjning avaktiekapitalet från 5 000 fill . kan konstateras att detta ärett för lågt belopp. kommunisterna föreslår därför att minimibeloppetytterligare höjs. I det förslaget instämmer också BRÅ i sitt remissvar medanledning av motionen. För att motsvara vad . var 1973, då beslutetskulle börja gälla, borde minimibeloppet nu ligga på något . En nu vanlig karakterisering av ekonomisk brottslighet åratt någon etablerar s. k. näringsverksamhet utan att anmäla denna förregistrering. Härigenom underlåter han att anmäla sin skyldighet att betalamervärdeskatt och att inleverera s. k. B-skatt eller preliminärskatt ocharbetsgivaravgifter. Naturligtvis betalar inte sedan denne näringsidkare varesig moms, arbetsgivaravgifter eller andra upplupna skatter. På detta sätt skaffarhan sig inte bara krediter på det allmännas bekostnad, utan han skaffar sigockså konkurrensfördelar.