prot · G40930 · 1980-12-31 00:00:00 — Jag har klart för mig, medhänsyn lill del inlägg som gjorts tidigare här, alt del är en diskussion som vikommer atl få fortsätta alt följa. Den kommer atl vara utomordentligt viktig,för den handlar inle om fiskala åtgärder och skaller, ulan den handlar om våramedborgares trygghet och välfärd. Underdetta anförande övertog talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 81LENNART () replik: Det är naturligtvis omöjligt all inom ramenför en kort replik bemöta mycket intressanta inlägg mer äntill en del. Jag vill la upp ell par saker. vill göra gällande att moderatasamlingspartiels politik på delta område - med ett förord för en begränsning avden kommunala expansionen - var föranledd av några dunkla fördelningspolitiskaambitioner. I själva verket är del så - vilket har dokumenterats vid fleratillfällen, inte minst av - atl vi bedömer det vara en oundgängligförutsättning för all få samhällsekonomisk balans, vilket är ett överordnatmål, all den kommunala expansionen dämpas. Socialdemokraternas bidrag i del här skedet är att säganej till alla besparingar och i stort sett uppmana kommunerna och regeringenalt talas vid. Del är för all del en mjuk framtoning, men det är inte särskiltkontmktivt, eftersom erfarenheten visar atl del inte fungerar med resonemang. Jag kanske också skulle bemöta när han varså emfatisk i sitt understrykande av atl del inte fanns några störrekontaktytor mellan den offentliga arbetsmarknaden och den industriella. I varjefall min erfarenhet från ger vid handen att det finns ett klartkonkurrensförhållande mellan stadens tillverkande verk, som är ganska stora iden kommunen - jag erkänner atl förhållandena kan vara annorlunda på andraställen - och den lokala industrin. Slutligenytterligare två saker. Del kommunala skatletaket är naturligtvis en fråga som vifår anledning att återkomma lill. Och kopplingen till den kommunalasjälvstyrelsen är relevant, i vart fall vad gäller den legala sidan av saken.Jag har emellertid alllid haft myckel svårt att förstå alt den kommunalasjälvstyrelsen slår och faller med rätten all höja skallen. I realiteten har viredan i dag naturliga begränsningar för vilket rörelseulrymme som kommunernaoch kommunalmännen har. Del är hela liden fråga om prioriteringar, men delblir nödvändigt alt göra ännu strängare prioriteringar om vi inle får höjaskatten. Balanspunkten förskjuts, säger . Del är ettriktigt konstaterande om man räknar med att den totala kommunala ochstatliga sektorn skall öka. Men där skiljer vi oss åt. Vi har strängt laget enhelt annan uppfattning på vår kant. Vi menar all den offentliga sektor vi i daghar redan är så omfattande att det är omöjligt att föra en rationell ekonomiskpolitik och alt del ligger i allas intresse atl den i vart fall inle ökar. Jaguppfattade påpekande om balanspunkten så all han såg en annanframtid. Besparingar i statsverksamheten, m. m. (omfattningen ochinriktningen av besparingarna) 82HANS () replik: menade all det ingalunda var såall man från moderat håll hade en negativ inställning till den offentligasektorn, utan att man nu var så engagerad i besparingsåtgärder berodde på detsamhällseko- Besparingar i statsverksamheten, m. m. (omfattningen ochinriktningen av besparingarna) nomiskaläge som råder. Ingen vill väl bestrida atl del samhällsekonomiska lägetpåverkar intresset för besparingar och ingen vill heller säga annat än att detfinns skäl all iaktta återhållsamhet med offentliga utgifter. Men del kan å andra sidan inte bestridas, ,all varje gång det framförs tankar om privatisering av den offentliga sektorn,om avgiftsfinansiering av den offentliga sektorn, och varje gång del höjs ettvarnande finger mol den välfärd och fördelningspolitik som den offentligasektorn omfattar och de krav på skatter som det medför, är del somär motståndare fill utvecklingen. Jag tror inte all vi behöver forska särskiltlänge i källorna ens i detta hus för alt kunna göra del konstaterandet. Det ärhelt enkelt så all ni har en annan hållning lill del fördelningspoliliskainnehållet i den offentliga sektorn och lill dess välfärd, och del tycker jaginle atl ni behöver undvika all bekräfta. När det gäller frågan om kontaktytan mellan den offentligaarbetsmarknaden och näringslivels behov av arbetskraft är del inle ell problemav någon storleksordning. Jag kan myckel väl tänka mig alt del i , medde stora industriella verken där, på enstaka punkter kan uppstå sådanaförhållanden. Men del vet lika väl som jag alt i delfallet intar en ganska unik ställning tillsammans med ett par andra storstäder. F.n. finns det faktiskt 300 000 personer tillgängliga påden svenska arbetsmarknaden - det gäller personer som drabbats av arbetslöshetoch personer i beredskapsarbete och arbetsmarknadsutbildning- som säkerligen ärberedda atl ta jobb om industrin erbjuder dem jobb. Och de som gått ul ioffentliga sektorn - 40 000-50 000 - är i stor utsträckning kvinnor somicke hade tagit arbete av den karaktär som här redovisas av . säger atl han har svårt atl förstå alt detfinns ett reellt samband mellan del kommunala skatletaket och den kommunalasjälvstyrelsen. Jag påpekade redan i mitt inledningsanförande, allföreträdarna för antingen inle har förstått del eller också tycktede alt del kunde göra detsamma. har bekräftat atl det var så,att de inte förslod sambandet. Jag tycker del är självklart, , flyttar balanspunkten från den lokala politiskaaktiviielen mellanmedborgarna och upp lill kanslihuset. Det blir en annan kanalisering, så altsäga, av medborgarnas önskemål och en annan möjlighet all tillgodose dem. 83LENNART () replik: Jag kan börja med alt instämma i vad HansGustafsson här sade om att vi har ell gemensamt önskemål om ell förbättratstatistiskt underlag när del gäller atl mäta vad som är, när man ser på detnärmare, den reella innebörden av den offentliga sektorns omfattning. Det råderinga delade meningar om all transfereringarna finns med där. De spelaremellertid den rollen, atl de förhöjer skallelryckel. Får jag i övrigt inskränka mig lill alt säga atlbalanspunkten flyttas ju bara för den händelse del blir tal om all öka dentotala omfattningen av den offentligasektorn, såvitt jag förslår. Del blir ingen förändring av balanspunkten, omman inser all man inle skall höja kommunalskatten . och håller sigdär. I detta fall skiljer sig, tror jag, våra erfarenheter och utgångspunkter.Det framstår inle för kommunalmännen som någon avgörande förändring, om de ärtvungna atl låta bli all höja skatten, därför atl de har fått en lagstiftningpå sig eller därför att de av politiska skäl är tvungna att låta bli att höjaskatten. Det är samma prioriteringsdiskussion som förestår för dem. 84 HANS () replik: För atl återvända lill frågan om skaltelak,så säger : Det har bara aktualitet i del fall man skall fortsättaall höja den kommunala ambitionen. Men vet lika väl som jag attbara den omständigheten all vi bibehåller den nuvarande servicenivån kommer atlmedföra ett behov av ökade skatteintäkter, därför alt den befolkningssammansättningsom vi har direkt kräver en ökning av volymen för all man skall kunnaupprätthålla vården. Det kan man läsa bl. a. i den proposition som nubehandlas, där del klart redovisas all vi inte kommer undan en sådanutveckling. Och inle har man ifrån den borgerliga regeringens sidaföreslagit en nolltillväxt på den kommunala sektorn. Hela diskussionen har rörtsig om huruvida det skall vara 2,5 eller volymökning på den kommunalasektorn. Det är ett orealistiskt resonemang som för,all en fortsatt utveckling av vårt samhälle skulle leda lill atl den välfärdsom vi har skall behållas, och blir del fler äldre människor och flerhandikappade människor skall denna välfärd fördelas på fler. Del finns ingetunderlag för den typen av spekulationer, och därför är det kommunalaskattetaket oförenligt med den kommunala självstyrelsen. Besparingar i statsverksamheten, m. m. (omfattningen ochinriktningen av besparingarna) 85OLLE i (fp): Det tycks gå en våg av undergångsstämningargenom hela västerlandet. I en del fall rör det sig kanske om rent önsketänkande.Av marxister har den senaste recessionen tolkats som ell förebud om kapitalismensefterlängtade sammanbrott, och för konservativa manar de ekonomiska bakslagenfram de gamla dygderna flit och sparsamhet. Svartsynens apostlar av äringa trista smulgråtar. De är frejdiga och frodiga. skall här sparas. Ingenkommer undan, lyder budskapet. Problemen i svensk ekonomi är reella. Oljekris ochmisslyckade avtalsuppgörelser har skapat inflation och kostnadskris för svenskindustri. Investeringarna är på lok för låga. Utlandslånen stiger för snabbi.Balansen i utrikeshandeln är alltför negativ. Så långt är allt ovedersägligt. Men behovet atl växlakonsumtion mot investeringar, att bryta dé offentliga utgifternas ökningstakttycks för en del leda till en konservaliv människosyn och pessimism ommänniskans möjligheter. På sammasätt som sekelskiftels författare och analytiker reflekterade över Besparingar i statsverksamh eten, m. m. (omfattningen ochinriktningen av besparingarna) historiensförlopp i revolutionära och cykliska skeenden, tycks många uppleva all vilever i slutet av en gyllene epok och i början av en ny och mörkare. Efter merän av obrutna framsteg i tror nu mer än varannan svensk atlmänniskorna kommer all vara mindre lill freds med sina liv än de är . Del visar en undersökning från försvar,utförd av en sekreterare i någonting som faktiskt heterFramtidskatastrofutredningen. För de klassiskt konservativa framstod människan som avnaturen ond och svag. I framslegslanken såg man ofta naiva uttryck för tron påmänniskans godhet. Mot detta ställdes en positiv och ofta romantisk, liberalmänniskosyn: Människan var tillvarons herre. Genom de ekonomiska krafter somfrigjordes genom industrialismen saltes en samhällsomdaning ulan motstycke igång. Sedan gav Keynes 1920-lalskrisens människor analyser, lösningar och hopp.Människan var ekonomins herre. följs den pessimistiska framlidsvyn av denkonservativa människosynen. Politiker och vetenskapsmän sägs inle klara avekonomin. Vi skulle vara bundna lill händer och fötter av givna ekonomiskalagar. Hela denna pessimism är en fara för utvecklingen. Dettaständiga malande om sparande och svångremmar blir en hämsko på förändringar,reformer och uppfinningsrikedom. Vem försöker utarbeta reformer när del ändåinle finns pengar? Vem hittar på en ny produkt när konsumtionen ändå minskar?Vem vill satsa i ett näringsliv med dystra framtidsutsikter? När alltför många politikers främsta budskap är sparande,åtstramning och framlidspessimism, anammar människor snabbt budskapet. Manstänger sig inne, sparar mer, vill lagra i de egna ladorna. Profetiorna blir då lätt självuppfyllande. Qm människortror all tiderna blir sämre konsumerar de mindre. Konsumeras mindre, producerasmindre. Fler människor blir arbetslösa, och tiderna blir allt sämre. Snabbast drabbashemmamarknaden: handel, distribution och småföretag. När den ekonomiska tillväxten minskar, som ,exponeras de sociala klyftorna. När rällvisekraven skall tillgodoses ur engiven ekonomi måste några stå tillbaka för all andra skall få del bättre.Därför ställer den minskande tillväxtens ekonomi hårda moraliska krav. Troligen går del inle all få en psykologisk grund försolidaritet med de svagaste, för insatser för de falliga folken, förgenerositet mot flyktingar, om inte människor känner all de genom egnaarbetsinsatser kan förbättra sin egen situation. Därför krävs - paradoxall nog- lägre marginalskatter och rimligare beskattning av sparande för all ökatillväxt och solidaritet. dras svångremmarna ål. Men vänder vi inte pessimismenfår pessimisterna rätt. Del räcker inte med spridda uppmaningar omframlids-tro. Den infinner sig sällan på order. Människor i måstestimuleras all på nytt syssla med framliden, med nya projekt, med nyaprodukter. Om investeringar blir mer lönsamma kommer människor alt börja sysslamed framtidens möjligheter. Om strålkastarna riktas mot samhällets bristerbörjar allt fler söka lösningar. Vad som nukrävs är hårdare prioriteringar och prioriteringar som görs Detta ställer betydande krav på kommunerna. Vi vet att kommunerna under senare hälften av 1970-lalelstått för hela nio fiondelar av den offentliga konsumtionsökningen.Ökningslakten har också varit högre än den förra långtidsutredningen förutsatte- och högre än vad som överenskoms mellan staten och kommunförbunden.Beräkningarna i den nya långtidsbudgeten tycks peka på all bara någon enstakaprocents ökning för den kommunala sektorn skulle vara acceptabel under denärmaste åren, om vi skall klara att återställa balans i våra utrikesaffärer. Kostnadsläget gentemot ullandel och näringslivetskapitalförsörjning är våra kanske väsentligaste ekonomiska problem. Men numåste vi också på allvar börja diskutera hur kommunernas expansion skall kunnadämpas, och den viktiga fråga som vi måste ställa oss då är hur del skall ske isådana former alt kommunerna lar borl mindre angelägna utgifter och lämnartillräckligt utrymme i sina budgetar för del verkligt angelägna, främstäldrevård och barnomsorg. Vi har från finansutskottets sida pekat på några viktigavägar all stimulera kommunerna lill åtstramning, som den kommunalasjälvstyrelsen inte rubbas. För det första måste fortsatta överläggningar ske medkommunförbunden om frivilliga begränsningar från kommunerna. För del andra minskar statens bidrag till kommunerna ochdärmed deras ekonomiska utrymme. För del tredje kan självfallet staten via kreditpolitikenminska den kommunala sektorns finansiella ram. För det fjärde måste vi här i undvika all läggapå kommunerna nya, kostnadskrävande uppgifter. För del femte måste den statliga normgivningen ses överoch förenklas för all göra det möjligt för kommunerna all spara. Den socialdemokratiska oppositionen har i stort settingenting atl komma med när del gäller åtstramning. Man harförhoppningar på kommunernas egna åtgärder. Men på samma sätt som regeringenoch med generella politiska åtgärder försöker styra de ekonomiskaramarna för enskilda konsumenter och förelag är det rimligt all man för enmotsvarande generell ekonomisk politik gentemot kommunerna. Den moderata oppositionen - del går väl nästan alt tala ömen moderat opposition i dessa dagar-väljer skalteregleringar och kommunaltskallelak. Men del är trubbiga instrument, för risken är uppenbar atl statenskulle tvingas att återigen gå in med selekliva bidrag eller atl staten skullefå ta över uppgifter från kommunerna. Ett påtvingat kommunall skatlesloppskulle öka risken för all kommunerna lastar över bördorna på staten. , herr talman, vill jag påpeka atl den häråtstramningen för kommunerna- liksom för den offentliga sektorn i övrigt-intevänder sig mot den moderna konjunklurpolilik som bär Keynes, Ohlins ochWigforss . På konservativt håll utnyttjar man den nuvarande ekonomiskakrisen till allmänna angrepp på konjunklurpoliliken, på tanken atl deekonomiska lagarna bestäms av människor. Besparingar i statsverksamheten, m. m. (omfattningen ochinriktningen av besparingarna) Besparingar i statsverksamheten, m. m. (omfattningen ochinriktningen av besparingarna) Den moderna konjunkturteorin förutsatte ju - litetförenklat - underba-lanserade budgetar i lågkonjunktur och överbalanserade ihögkonjunktur. När vi nu går in i en lågkonjunktur med ett budgetunderskott påuppåt 60 miljarder, borde också de socialdemokratiska kraven på stimulanservara tillgodosedda. Del som hänt sedan 1930-lalel är alt den myckel storaoffentliga sektorn har gjort det svårt atl variera budgetsaldot. Budgeten ärlill stora delar uppbunden i fasta utgifter. Syftet med de nuvarande nedskärningarnaär därför delvis att genom atl minska den offentliga sektorns andel av ekonominockså öka utrymmet för en aktiv konjunklurpolilik. 86 (): Ekonomiminister ägnade en stordel av sill tal till att prata om den offentliga sektorn. Grundtrygghet behövervi, sade han, men fillväxlen har varit för stor. Och så gjorde han någrahistoriska tillbakablickar. 1950 hade vi väl det inte så illa ställt, sadeGösta tidigare här . Men, herr talman, del var väl inte direkt så lysande 1950heller. Hemma hos mig hade vi visserligen fåttvattenloalett installerad, och det var inle så ofta så kallt allkallvaltenledningen frös. Och visserligen var del så all grannen med fyra tonåringaroch båda föräldrarna bodde i ell rum och kök, men man hade ju också plats förhunden, så för trångt var del ju inle. Och även de utslagna tog man hand om1950. De som vräktes ifrån privatvärdarna fick bo i stans kåkar. De fick taköver huvudet och låg hyra. Alt sedan ell par flickor som jag kände och derasensamstående mamma inte fick elektriskt lyse i trappuppgången kunde man kanskeinle göra så myckel ål, inte ens mitt i den .. Det var inle så illa ställt 1950, sade . Menvälfärden hade väldigt många brister. Och kvinnorna fick slita hårt. Det var de som skötte tvätten i den omoderna tvättstuganmed kallvatlenkranen. Det var de som slet med städningen. De höll sina ungarhela och rena och en del av dem lyckades t. o. m. genom städjobb och annatskrapa ihop så mycket pengar atl ungarna kunde sällas i skola. Del finns väldigt många kvinnor som sliter hårt i dagenssamhälle också, men ändå skulle jag vilja påslå alt utbyggnaden av denoffentliga sektorn har betytt oerhört mycket för atl lätta kvinnornasarbetsbörda. Jag vill, herr talman, påstå all den politik somregeringen nu är i färd med all skapa, är ett hot emot jämställdheten mellankvinnor och män. Den är ett hot emot myckel av del som vi har byggt upp i dethär landet . Jämställdhet mellan kvinnor och män och den offentligasektorn handlar om många små och praktiska saker. Det handlar om barnomsorg,skolfrukost, vuxenutbildning för kvinnor som aldrig fick en chans när de varunga. Men det kanske allvarligaste hotet mol jämställdheten är, tror jag, ändåsituationen på arbetsmarknaden. I begynnelseskedet av en lågkonjunktur slår vi nu myckellångt ifrån arbete ål alla. 92 000 människor är öppet arbetslösa. Det är 14 000fler än vid 95 000 människor är partiellt arbetslösa. Det är 16 000 flerän . Både när del gäller de arbetslösa och de partielltarbetslösa är kvinnorna i majoritet. Det är inte bara vi socialdemokrater som är oroade översituationen på arbetsmarknaden. För inle så länge sen höll TCO enpresskonferens om arbetsmarknadsfrågor. Det var tre saker som man då ägnadesärskild uppmärksamhet. Först och främst var det den internationella konjunkturenoch den kursändring i förhållande till svenska regeringarstidigare politik. TCO tvingades vid denna presskonferens konstatera atlSverige inte längre var berett alt gå sin egen väg. I stället är Sverigesregering beredd all låta de internationella konjunktursvängningarna slå igenomi ökad arbetslöshet i del här landet också, liksom andra länder ute iVästeuropa har låtit det ske. Den andra punkten man log upp på den här presskonferensen- och det gjorde man med stor oro - var det politiska motståndet mot denoffentliga sektorn. I tidigare lågkonjunkturer har ökningen av sysselsättninginom stal, kommun och landsting kunnat hålla nere den öppna arbetslösheten. Jagtror inle att vi riktigt inser hur stor förändringen kommer atl bli när vi intelängre har den ökningen all lila lill. TCO konstaterade på presskonferensen alldet ser ul som om den här räddningsplankan inte längre kommer alt finnas för dearbetslösa. Den tredje punkt som man från TCO-håll log upp påkonferensen var den teknologiska utvecklingen. Man konstaterade alttjänstemännen i väldigt stor utsträckning kommer all hamna iblickpunklen när det gäller rationaliseringar. Kontors-, handels- ochbankanställda blir förmodligen de som drabbas hårdast. Den sammanfallande kommentar som man fråntjänslemannaorganisatio-nen TCO gjorde vid denna presskonferens var att det ärkvinnorna som ligger sämst lill i prognoserna för 1980-talet. Del är deras jobbsom kommer all rationaliseras borl. Del är de som har den svagaste ställningenpå arbetsmarknaden. Det talas myckel om all de arbetslösa inte vill ha jobb,men visst vill de arbetslösa ha jobb. på arbetsförmedlingen iVäxjö tröttnade på atl höra det här gnället om att arbetslösa inte ville ha jobboch gjorde en undersökning på arbetsförmedlingen där. Den finns redovisad i detsenaste numret av tidningen . är en kommun på drygt 60 000 personer.Arbetslösheten, som inte är särskilt hög i jämförelse med andra kommuner, harlegal på ungefär 700 personer. Kvinnorna är i majoritet. 145 ungdomar vararbetslösa , drygt 100 av dem var flickor. Verkstadsindustrindominerar i , men där finns också en stor förvaltning- del är ju en gammalskolstad. fanns vid arbetsförmedlingen anmälda 138 ledigaplatser. 400 kvinnor var arbetslösa. Till de 138 lediga platserna var det 940sökande, 7 på varje plats. av dem som sökte jobb kunde få del. Delhär är alltså en kommun som inte alls hör lill de hårdast drabbade. Besparingar i statsverksamheten, m. m. (omfattningen ochinriktningen av besparingarna) Besparingar i statsverksamheten, m. m. (omfattningen ochinriktningen av besparingarna) visstville kvinnorna som var arbetslösa ha jobb. Men, säger en del, kvinnornas arbetslöshet skulle i storutsträckning kunna av om de bara ville söka sig lill industrin, för därbehöver man folk och där söker man fortfarande folk. Del här temat har varit uppe i debatten . Budskapet från regeringspartierna är all den offentliga sektorn slukarfolkel för industrin. Man säger all vi hade kunnat tjäna miljarder under denförra högkonjunkturen, om bara industrin hade fåll den arbetskraft som istället nyanställdes inom den offentliga sektorn. Men man glömmer då att del och en ökande del av de lediga platser som industrin har anmält lillarbetsförmedlingarna gäller yrkesulbildal folk. Och alla vet atl en myckelliten del av de kvinnor som finns inom den offentliga sektorn och somsöker sig dit har den yrkesutbildning som industrin efterfrågar. Jag vill fråga: Var finns resurserna för och var finnsviljan till atl salsa på ell sådant utbildningsprogram som skulle kunnaförändra detta läge? Det finns en samarbelskommillé i som heterSamarbetskommittén mot nedskärningen av AMU-utbildningen. Några representanterför den kommittén uppvaktade arbetsmarknadsutskottet. De kunde redovisaatl t. o. m. yrkesutbildningar håller man nu på atl skära ned. De kunderedovisa all sparsamhelsivern har drivits så långt all man inle får de maskinersom man behöver ens för utbildning inom sådana yrken som verklygsmakare.Utbildningen blir på grund av sparsamheten halvfärdig. Del är ingenting somgynnar industrins efterfrågan på yrkesulbildad arbetskraft. Men var finns i dagden politiska viljan atl göra någonting ål delta? Och var finns den politiskaviljan och viljan hos industrin atl anställa kvinnor? rekommenderade.tidigare oss socialdemokrateralt la kontakt med politiker ute i världen, bl. a. med våra tyska partivänner.Jag har haft tillfälle all göra del åtskilliga gånger. Jag var i Vä''aysklandför ungefär en månad sedan, och då pratade vi om dessa flaskhalsproblem iindustrin. En av tyskarna sade: Ja, tysk industri vill bara anställa dem somkan kvalificera sig för . Jag tror atl man skulle kunna fälla samma omdöme omden svenska industrin. Kvinnorna är inte särskilt eftertraktad arbetskraft förstora delar av industrin. Många människor frågar hur länge dessa ledigaplatser finns inom industrin. Varslen om nedläggning duggar ju tätt i delsvenska samhället, och på många orter och i många brukssamhällen är nog oronstor hos både män och kvinnor för om del över huvud tagel kommer atl finnaskvar någon industri. Jämställdheten sitter nog egentligen intesärskilt djupt i del svenska samhället. Visserligen har vi kommit en bra bil påväg sedan 1930-lalet, då man t. o. m. i offentliga utredningar kundeifrågasätta de gifta kvinnornas rätt lill förvärvsarbete. Men jag tror all vialla vet alt del finns många enskilda människor i delta samhälle som ändå anseralt det, när det kärvar på arbetsmarknaden, är kvinnorna som skall trädatillbaka. Då glömmer man alt det för jämställdheten kanske allraviktigaste är just jämlikheten på arbetsmarknaden.