prot · G40987 · 1980-12-31 00:00:00 — Den i särklass viktigaste åtgärden för att förbättraekonomins funktionssätt är naturligtvis förslaget atf sänka marginalskatternaned fill för den helt dominerande andelen heltidsarbetande inkomsttagare. nämnde problemet med virkesförsörjningen.Där vänfas förslag till åtgärder för atf stimulera skogsavverkningen från dens. har regeringen funnit att den inte kanavvakta utredningens resultat, utan den föreslår att det fram till avverkningssäsongen1983 skall ges en särskild sfimulans i form av ett extra avdrag ibeskattningen. Stödet till skogsbruksplaner skall ocksä förbättras. Jag villdock betona att dessa åtgärder kommer aft finansieras av skogsbruksnäringensjälv genom höjda skogsvårdsavgifter. Jag kan vidare dela uppfattning aft detär viktigt att ta itu med frågan om hur skogsbeskaffningen skall utformas iframtiden. Vi måste få arbetsmarknaden att fungera bättre änhittills. Regeringen aviserar ett särskilt nyanställningsstöd för industrin isyfte att förmå företagen atf nyrekrytera redan innan indusfrtkonjunkturenvänder uppåt. Möjligheterna för arbetslösa byggnadsarbetare aft veckopendlakommer att förbättras. Därigenom kan besvärande flaskhalsar undanröjas, vilketockså bidrar fill att minska arbetslösheten. Arbetsmarknadsutbildningen bör merinriktas på människors möjlighet att få arbete inom industrin, framför allt denutlandskonkurrerande industrin. Möjligheterna fill provanställning av ungdomaroch visstidsanställning vid arbetstoppar kommer också att förbättras. Möjligheterna till exportkrediter kommer också att öka föratt näringslivet bättre skall kunna konkurrera med andra länders industrier,som har exporfkreditstöd. Regeringen skall också återkomma med förslag angåendeaffärsverkens investeringar. Det gäller bl. a. att öka SJ:s investeringar isyfte att stimulera verkstadsindustrin och därmed bidra i kampen mot arbetslösheten. Jag vill också nämna den höjda energibeskattningen. Dessfrämsta syfte är aft fä fart på energisparandet i näringslivet, hos hushållen,hos byggnadsföretagen och i den offentliga sektorns förvaltningar. Genom dennahöjda skatt och genom de andra energipolitiska åtgärder som vidtas så ökar maninvesteringstakten när det gäller atf ersätta olja med andra energikällor samtöver huvud taget spara på energiförbrukningen. Investeringarna för bättre energihushållning har enflerdubbelt posifiv effekt pä vår ekonomi. Påfrestningarna på vår utrikesbalans minskar.Investeringarna stimulerar tillväxt och sysselsättning. Satsningen påenergihushållning medför också investeringar i teknisk utveckling och imänniskors kunnande. Svenska företag kan bygga upp eft kunnande som sedan kanleda till svensk export av utrustning för energihushållning och export avkonsulttjänster. Oljeberoendet har varit en kvarnsten om halsen för vårnation. När vi lyfter av den, kommer detta att ge många stimulanser för vårsamhällsekonomi. Därför måste vi med kraft utnyttja de möjligheter detta ger. Vid behandlingen av den socialdemokrafiskapartimofionen har utskottet tagit fasta på den samstämmighet mellanregeringspartierna och socialdemokraterna som föreligger på vissa ganskavikfiga punkter när det gäller de problem som jag nu har nämnt. Men samtidigthar vi från utskoffsmajoritetens sida tvingats peka på atf socialdemokraterna isina konkreta förslag inte vill arbeta för de övergripande' mål som de självabekänner sig fill. Jag gernågra exempel på detta. Vi finner det från utskottsmajoritetens sida mycketvärdefullt aft socialdemokraterna nu vill genomföra "en avsevärd ochgenerell sänkning av marginalskatterna". Eft så rakt besked ommarginalskatterna har socialdemokraterna lämnat. Def är braatf det nu har kommit. Men varför fortsätter då socialdemokraterna sin kamp föratt riva upp indexskyddet av skatteskalan? Detta skydd fungerar ju som en spärrmot automatisk höjning av marginalskatterna. Att den ena minuten krävamarginalskattesänkning och nästa minut kräva att en spärr mot automafiskamarginalskattehöjningar skall bort, det går väl ändå inte ihop, Kjell-OlofFeldt. Vad gäller den s. k. automatiken i statens budget, finnsen viss samstämmighet inom utskottet. Automatiken på utgiftssidan bidrar starkttill stadigt ökande underskott. "Bryt upp indexregleringar och liknandeinflafionsmekanismer" - så lyder första punkten i socialdemokraternasprogram mot inflationen. Men sedan tar de socialdemokratiska reservanterna iutskottet den indexreglerade skatteskalan som ett exempel på inflationsdrivandesystem. Och det är obegripligt. Om man den ena minuten säger attmarginalskatterna är inflationsdrivande därför att de höjer lönekraven ochdämpar utbudet av arbetskraft - så står det i den socialdemokrafiska motionen -kan man ju inte nästa minut påstå atf indexskyddet, som hindrar automatiskamarginalskattehöjningar, skulle vara inflationsdrivande. Lika konstigt är det att socialdemokraterna den enaminuten i princip vill bryta indexbindningarna för att kräva aftden direkta kopplingen mellan pensionerna och konsumentprisindex skallåterinföras. Det här gäller två viktiga områden i dagens ekonomiskadebatt, marginalskatternas och indexautomatikens roll i vår ekonomi. På bådaområdena råder det enligt min mening en viss oreda i socialdemokrafiskttänkande. Jag vill ändå hoppas aft det pågår ett nytänkande inomsocialdemokratin -vilket det finns vissa tecken på - som ökar förutsättningarnaför samför-sfåndslösningar. En tredje punkt där en samstämmig grunduppfatfning harkunnat noteras inom utskottet gäller nödvändigheten atf hålla fillbaka de offentligainkomsföverföringarna fill hushållen, bl. a. pensioner, barnbidrag, bostadsbidrag,räntebidrag och matsubvenfioner. Så här står def i den socialdemokratiska partimotionen:"Om vi skall komma till rätta med budgetunderskottet kommer därför detotala transfereringarna fill hushållen infe att kunna öka i samma snabba taktsom ." Detta tyder på en åsiktsförändring hossocialdemokraterna, som alla vi andra i utskottet tycker är bra. Vi är alltså överens i principfrågan aft transfereringarnamåste hållas tillbaka. Men av den tanken ser man ingenting i densocialdemokratiska mofionen i form av konkreta förslag. I stället ökar man i förhållande fill regeringens förslagtransfereringarna /82 med 55 miljoner i studiestöd, 75 miljoneri bostadsbidrag, 241 miljoner i pensioner och 25 miljoner i bidragsförskott.Def gör sammanlagt 396 miljoner. Eft socialdemokrafiskt önskemål atf man skall dra nerstatens kostnader för transfereringarna betyder alltså enligt deras egen motionegentligen inte annat än att man i stället nästa budgetår ökar statenskostnader för överföringar till hushållen med närmare 400 milj. kr. iförhållande till vad regeringen föreslagit. Frågan om budgetunderskottet var juen vikfig punkt i anförande, och därför är det mofiverat atffråga: Vad vill socialdemokraterna göra på den här fronten för aft komma tillrätta med och minska budgetunderskottet? Hade socialdemokraterna regeringsansvaret kunde desjälvfallet inte agera tvärtemot de målsättningar som de bekänner sig fill. Menvilka förslag ni då skulle lägga fram, , har vi intefått veta. Det är en rimlig begäran att vi i den här debatten får besked omåtminstone något enda område där ni socialdemokrater är villiga aft vidtaåtgärder för att dämpa statens transfereringar fill hushållen, som jag nyssberörde. Den samlade effekten av alla de ändringsförslag somsocialdemokraterna lagt fram innebär sammanlagt en försvagning av budgeten med1 735 milj. kr. Dessa tillkommande utgifter finansieras medinkomstförstärkningar och besparingar på andra områden. Det betyder alltså atfbudgetsaldot inte skulle förändras i anledning av de socialdemokratiska förslagsom nu är framlagda. Men när det nu riktas en våldsam kritik mof regeringen fördet sfigandebudgetunderskottet kan man fråga: Varför ger man i den socialdemokratiskamofionen eller i reservationerna vid finansutskottets betänkande inte ens enantydan om hur man tänker sig atf detta underskott skulle kunna minskas? Jag har, herr talman, i denna debatt pekat på densamstämmighet som finns på vissa viktiga punkter mellan regeringspartierna ochsocialdemokraterna i övergripande principfrågor. Men jag har också pekat påatt socialdemokraterna infe genom konkreta förslag vill bidra till denutveckling som vi alla egentligen är överens om och som även socialdemokraternaansluter sig fill. Här framträder bilden av en socialdemokratisk oppositionsom på viktiga punkter är pä väg bort från sina tidigare teorier, t. ex. omvälsignelsen med höga skatter och en ständig fillväxt i den offentliga sektorn.Om bara det polifiska modet funnes atf tillämpa detta i prakfisk polifik ochpraktiska politiska förslag, så skulle möjligheterna fill samförstånd, som jagser det, öka väsentligt. Utskottet tillstyrker regeringens förslagfill riktlinjer för den ekonomiska politiken och budgetreglering och avstyrkermotionerna som vi har behandlat i nu föreliggande betänkande. Jag yrkar alltså bifall fill utskottets hemsfällan påsamfiiga punkter i finansutskottets betänkande nr 20. 6KJELL-OLOF () replik; vädjar till socialdemokraternaatt befria den borgerliga regeringen från skuldbördan när def gäller Sverigesekonomiska kris. Jag skall tala om för atf jag har upphört attgrubbla över det problemet. Det som bekymrar mig, bekymrar svenska folket ochborde bekymra den borgerliga regeringen är hur vi skall lösa den ekonomiskakris som vi befinner oss i, oberoende av vem som bär skulden. Då är deftomheten, vagheten och inkompetensen i den borgerliga politiken som är värdaaft diskutera. Jag skall ta ett par exempel. När det gäller energipolifiken - och det är ganska typisktför hela den politiska situationen - ägnar huvuddelen av det hansäger på det området fill aft avkräva socialdemokrafin besked om hur vi skallbygga ut vattenkraften. är def så, , att regeringen har lagt framen proposition där man säger att vattenkraften i det här landet skall byggas utså aft den skall ge , dvs. avsevärt mer än f. n. Men det sägs icke ettenda ord om hur detta skall gå till och var det skall byggas ut.Det är väl ändåi rimlighetens namn så, , att det är regeringen som skall lämnariksdagen besked och inte så att regeringens företrädare och ombud skall begäraaft oppositionen skall göra jobbet åf regeringen. Vad har vi annars en regeringtill? Jag börjar snart tro atf regerandet är eft självändamål - nägra bidragtill den ekonomiska och polifiska utvecklingen ger def i varje fall infe. På samma sätt är def när begär besked om vilkaförslag socialdemokratin har för att minska budgetunderskottet. skottetsordförande, som han utlovar skaftesänkningar för 7 miljarder kronorutan att ha ett ord att säga om hur det skall finansieras. Han sfär här med enbudget som är i ruiner och lovar uf skattesänkningar för dessa belopp: Jagmåste be om ett klart besked från ; Eftersom har en så enaståendeförtröstan när det gäller vår förmåga att ge besked om hur budgetunderskottetskall minskas, hur tänker ni i -låt oss hålla oss fill dennaspillra i svensk politik - finansiera den skattesänkning som ni ser som denväsentligaste av alla reformer? , med anledning av talet om våra åsiktsändringar:Vär uppfattning om den offentliga sektorn och dess väsentliga betydelse förmänniskors välfärd har inte ändrats ett dugg. Men ni har raserat de svenskastatsfinanserna, och landet är i en svår ekonomisk kris. Vi måste fa på ossansvaret att reda upp den. Det är därför vi har utformat våra förslag så som vihar gjort. 7ERIC () replik: Jag noterade att infeinledde sitt inlägg med atf säga aft ett huvudkrav för att vi skall klara vårekonomi och våra ekonomiska balansproblem var att vi bytte regering. Han sadeatt det nu är fråga om att föra en kraftfull ekonomisk politik som innebär attvi kan lösa våra ekonomiska problem. tog också upp frågan om hur en sänkningav marginalskatterna skall finansieras. Det är meningen, , atföverläggningar skall tas upp med arbetsmarknadens parter och också med oppositionenför atf man skall komma fram till en lösning av de problemen. Frågan är omKjell-Olof är villig aft medverka i sådana diskussioner. Det är väl ändåen rimlig begäran, atf man från socialdemokratin deklararer en sådan villighet. Jag fattade inlägg så, att def skulleråda brist på offensiva satsningar i regeringens politik. Låt mig fill deffasäga: Regeringens sparplan , den finansplan och def budgetförslagsom vi nu behandlar samt det ekonomiska program regeringen aviserat syftarsammantaget fill att öka resurserna för framför allt den uflandskontrollerandesektorn, atf öka kapitalbildningen för investeringar, aft få arbetsmarknadenatt fungera bättre, att öka möjligheterna för företagen att anställa folk ochatf ge bättre exportkreditstöd. I huvudsak instämmer ju ni socialdemokrater iatt åtgärder i syfte att stimulera ekonomin är nödvändiga. Men när def sedangäller att få resurser fill detta och när det blir fråga om att skapa denödvändiga förutsättningarna genom att begränsa konsumtionen - både denoffenfiiga och den privata - då ställer ni inte upp. Ni har i stort sett barasagt nej fill regeringens förslag, och ni har inte kommit med några alternativaförslag. Och så länge ni inte lägger fram alternativa förslag, Kjell-OlofFeldt, kan ni inte vara rikfigt trovärdiga. De båda huvudnumren i densocialdemokratiska ekonomiska politiken är förslagen om promsen ochlöntagarfonderna. Men ingenfing har sagts om hur de förslagen skulle kunnastärka vär konkurrenskraft gentemot utlandet, hur de skulle kunna stimuleraföretagen atf investera, att satsa på nya branscher och aft anställafolk. Hur de två Nr 87 förslagen skulle kunna bidra till en sådan sfimulans har fortfarande inte Onsdaeen den förklarats av och socialdemokratin. 8KJELL-OLOF () replik: näsfan beklagade att jag infesade aft vi måste byta regering för att få en bättre ekonomisk politik. Det ärbara sä, herr falman, att jag inte brukar ta upp fiden med självklarhefer; defär klart att vi bör byta regering. Trovärdigheten, , skulle alltså vara beroendeav om oppositionen har alternativa förslag. Detta är någonting som upprepas ialla debatter. Men se nu på våra förslag fill blygsamma förbättringar avvillkoren för människor som har det ganska svårt! I våra motioner finansierarvi varenda krona som detta skulle kosta. Om våra motionsförslag genomförs, uppnårvi inte eft lägre budgetunderskott än regeringens, det är alldeles riktigt, menjag tycker atf det är ganska orimligt aft kräva av oppositionen som saknarregeringens resurser - de 2 000 tjänstemän som ni har försett er med ikanslihuset - att den skall kunna göra det budgetarbete som regeringen långtifrån har fullbordat och som tydligen fortfarande pågår. Vi har ännu inte fåttfa ställning till denna budget. Det skall komma eff förslag och ett iapril. Först då får vi veta hur den här budgeten ser uf. Jag tycker attdetta är av principiellt intresse. De indexregleringar som vi vill försökaavskaffa är de sorn ökar inflationen. De indexregleringar som talarför är de som ökar orättvisorna, framför allt indexregleringen avskatteskalorna. Indexregleringen av skafteskalorna är, enligt vår åsikt, bådeinflationsdrivande och orättvis. Om vi skall göra en marginalskattereform, ärdef alldeles uppenbart att denna indexreglering bör avskaffas. Jag tycker inte aft det stora problemet är hur mängagånger orden samförstånd och vilja att nå gemensamma lösningar nämns italarstolarna. Det avgörande är om vi i det praktiska arbetet skall kunna hittanägon gemensam linje. Då har vi, , mött ett kompakt borgerligt blocki finansutskottet. Vi kunde, som sagt, inte ens ta reda på huruvida den lag somvi själva har stiftat tillämpas enligt lagens mening. Men har en chans till: Tala om vem somskall betala den sänkning av inkomstskatterna pä7 miljarder kronorsomregeringen lovarut! Tala om hur och var ni skall bygga ut vattenkraften, så attvi får ut ! Def är bara regeringen som kan ge besked om hurdess egna löften och program kan genomföras. Det är orimligt, f. o. m. oförskämt,atf kräva att opposifionen skall komma med dessa besked. 9ERIC () replik: Nej, , det är inte orimligtatt begära aft oppositionen redovisar sina alternativa förslag, om de förslagsom regeringen lägger fram för atf komma till rätta med landets ekonomiskabalansproblem utsätts för våldsam kritik. När det gäller marginalskatterna och rättvisefrågan villjag nämna en sak som är litet märklig. Era egna ekonomer säger ju atf det ärnödvändigt att få ned marginalskatterna till i närheten av den nivä somregeringen föreslår. Beträffande marginalskattetaket, som gånger har sagt är höjden av orättvis fördelningspolitik, kan jag nämnaatt defta fak nu är uppe i . har i Veckans Affärersjälv sagt atf marginalskaftetakef bör ligga vid . Sedan återkom fill rättvisefrågan ochtalade om avdragen. Vad som hänt när def gäller avdragsfrågan, Kjell-OlofFeldt, har hänt efter regeringsskiftet . hände ingenting.Först kom förslag atf begränsa avdragen vid reparationer avflerfamiljshus. Jag har i den här debatten försökt aft peka på deövergripande frågor, där socialdemokratin numera redovisar samma uppfattningsom regeringspartierna. Det gäller atf marginalskatterna måste sänkas. Detgäller att indexregleringarna måste brytas upp. Det gäller ocksä att statensöverföringar till hushällen inte får fortsätta att öka som hittills.Beträffande det sista har jag ställt frågan: Om ni verkligen menar detta, hurkommer def sig dä aft ni ändå vill backa på ytterligare 400 miljoner i nästaårs budget när det gäller de här överföringarna? Slutligen; Hur skall vi inom rimlig tid få balans i vårautrikesaffärer? Där har regeringsparfierna genomfört en rad åtgärderför att stärka den svenska industrins konkurrenskraft. Jag hinner, herr talman,inte här räkna upp de åtgärderna. Socialdemokraterna har i regel gått emot de förslagen. Deförslag som ni lägger fram gäller, som jag nämnde , promsen ochlöntagarfonderna. De kan rimligtvis inte öka den svenska industrinskonkurrenskraft och hjälpa oss atf komma till rätta med underskottet i vårbytesbalans. Def här, , ger ändå ett intryck av ensocialdemokratisk opposition som pä viktiga punkter är pä väg bort från sinateorier, t. ex. om välsignelsen med höga marginalskatter och en ständigfillväxt av den offentliga sektorn. Jag upprepar: Om bara det politiska modet nu funnes afttillämpa defta i praktisk politik från socialdemokratins sida, dä skulle våramöjligheter till samförståndslösningar öka högst avsevärt. Talmannen anmälde att anhållit atf fillprotokollet få antecknat aft han inte ägde rätt fill ytterligare replik. 10CARL-HENRIK (vpk): Def var intressant och tankeväckande att höradet föregående meningsutbytet mellan företrädare för socialdemokrafin och förde borgerliga regeringspartierna. friade energiskt på ,eller var def kanske på alla de tre borgerliga-partiernas, vägnar fillsocialdemokratin som ter sig vackrare än på mycket länge i borgerliga ögon, Defföreföll också vara mycket som var gemensamt i synen på de ekonomiskaproblemen och den ekonomiska politiken. Största oenigheten föreföll råda om vilken regering sornskall hålla i yxan. Problemen är emellerfid kanske något mer komplicerade änså. Att både rikets ekonomi och statens finanser är dåliga det här laget blivit rätt allmän kunskap. Jag vill påminna om aft vi fränvpk:s sida tidigt pekade på de negativa och skadliga förändringar som skettinom den svenska ekonomin från 1970-falefs början. Dessa förändringarframträdde framför allt på fre områden. Medan konjunkturnedgångarna under någraårtionden varit relativt svaga började de ekonomiska kriserna nu aft slåhårdare. Massarbetslösheten kom fillbaka och blev bestående även under de s. k.högkonjunkturerna. En så stark prisstegring att den måste betecknas sominflafion uppkom och blev också permanent. Och def tredje var atf takten iprodukfionssfegringen blev väsentligt lägre än den hade varit under 1950-och1960-talen. Orsakerna till dessa negativa förändringar inom densvenska kapitalismen är naturligtvis flera. Några ligger på def internationellaområdet och är svåra att påverka. Dit hör stegringen av priserna påenergirävaror, framför allt olja. Dit hör också förändringar i deinternationella konkurrensbetingelserna som allfid inträder, men som ärsärskilt märkbara under den nuvarande utvecklingen i världen där nya industrieroch industriländer uppstår och där olikmässigheten i utvecklingen blivit alltstarkare. I defta sammanhang bör det understrykas inte blott attdenna utveckling kommer aft fortsätta, utan också att polifik måstebidra till en utjämning mellan de ekonomiska och sociala förhållanden som råderi de rika, utvecklade länderna och de som råder i de fattiga, lågtutvecklade länderna. Men denna utjämning bör naturligtvis helst ske planmässigtoch inom ramen för en internationell planhushållning. Def räcker alltså infemed att slutar aft fa upp lån i utlandet. Det behövs en aktivsolidaritet. Andra orsaker till de negativa förändringarna inomekonomin ligger inom landet. Några har att göra med den fortgående och alltstarkare centraliseringen och monopoliseringen inom def privata näringslivet.Det svenska näringslivet är ju genomorganiseraf och har utvecklat en byråkratisom infe sfär den statliga efter. Inom många produktionsområden finnskarfellavtal eller ensamtillverkare. Många stora företag är medlemmar också iinternationella karteller, som bl. a. diskussionen om den internationellaelektriska kartellen visat. Sammanslagningstendenserna inomnäringslivet blir allt starkare, och de understöds ju också av regeringen, sombefrielsen från realisationsvinstskatt i samband med fusionenVolvo-Beijerinvest visade. En allt mindre grupp av stora finanskapitalisterskaffar sig allt större makt inom näringslivet. Tror någon aft denna monopolmakt är någon bra grogrund förny företagsamhet, för lansering av nya uppfinningar och för en snabb och djärvutveckling? Vi tror det inte. I stället leder centraliseringen och monopolmaktentill stillastående eller tillbakagång i näringslivet. Den förstärker ocksåtendenserna till prisstegring och inflation. också fillatt spekulationen blir alltmer omfattande. I stället för att sätta in sittkapital i nya produktionsanläggningar kastar monopolherrarna uf det ispekulation i mark och fastigheter, i dyrbara konstverk och ädla stenar. Delånar ut det genom kreditkortsföretag och finansbolag av olika slag fill räntorsom är sä höga att de bara för nägra är sedan skulle ha fallit under åtalför ocker. Den svenska kapitalismen har i betydande utsträckning blivit enrentier- och spekulafionskapifalism. Jag tycker def är märkligt aft finansutskottet - och förden delen ocksä regeringen - aldrig tar upp sådana här frågor i sinabetänkanden och propositioner. Den ekonomiska utvecklingen kan ju aldrigfrikopplas frän förändringar i institutioner och maktförhållanden. Samhälletförändras och olika samhällen präglas av olika ekonomiska lagbundenheter. Det är ju heller inte sä atf de ekonomiska problemenkommer atf bli mindre för den stora majoriteten av människorna under 1981.Tvärtom. Arbetslösheten kommer atf öka med 70 000 säger finansutskottet.Priserna på baslivsmedel har redan på en månad ökat med . Degenomsnittliga priserna på konsumtionsvaror beräknas ligga 12 %högre än . Def centrala avtal som slutits mellan innebär en garanterad reallönesänkning under 1981.Reallöneförsämringen uppskattas av socialdemokraterna till . När det falas om aft svenska folket mäste dra äfsvångremmen några häl -och det är fortfarande den borgerliga regeringensevangelium - är det därför viktigt att påpeka, att folkets stora majoritetredan tvingats göra def. Löntagarna med vanliga arbetsinkomster har påtvingatssänkta reallöner under en följd av år. Ovanpå detta kommer alltså nu ett ärfill med reallönesänkning. Däremot finns det andra grupper i samhället som kunnatprofitera t.o.m. på krisen. Stora affischer ute på stan säger atf man kan läsaom vinstens betydelse bl. a. i . Och def kan man i den artikelseriesom denna tidning publicerar om hur stora inkomsttagare utnyttjar vårtskattesystem sä aft de betalar O %,3 %osv. i skatt av sina inkomster.