prot · G40944 · 1980-12-31 00:00:00 — Inflytandetär störst när det gäller utvinning av de från samhällssynpunkt viktigasteråvarorna, t. ex. olja, gas och uran. Dessa frågor regleras i minerallagen. Närdet gäller utvinning av dessa ämnen är statens inflytande i alla avseenden heltdominerande. I andra typer av nyupptäckta mineralfyndigheter, t. ex. sådana sominnehåller silver, erhåller staten enligt gruvlagen en hälftenandel. Den rättentillkom staten även enligt den förra gruvlagen (1938:314). Enligt vad jag har erfarit är rättigheterna till denaktuella silverfyndigheten av olika slag. Eftersom undersökningarna fortfarandepågår är det ännu inte helt klart vhka rättsregler som skall tillämpas vidutvinningen. Om nationalisering av silverfyndigheterna i vara klartatt staten till vissa delar har rätt till hälftenandel, s. k. kronoandel. Andradelar av fyndigheten omfattas sannolikt av mycket gamla rättigheter. I sådanadelar saknar staten helt andel. De rättigheter som föreligger till den aktuellafyndigheten stöder sig således på gällande lagstiftning. Rättigheter av dettaslag kan enligt regeringsformen inte tas i anspråk av staten utan ersättningenhgt grunder som bestäms i lag. Jag är därför inte beredd att verka för attsilverfyndigheten i skall nationaliseras. Detta utesluter dock inteatt det enligt min mening, och från olika synpunkter, kan finnasanledning att se över hela lagstiftningen på råvaruområdet. Jag avser attåterkomma till denna fråga i annat sammanhang. 90LARS-OVE (vpk): Jag tackar för svaret. En silverfyndighet har gjorts - en av största,säger man. Värdet ligger i mångmiljonklassen. Bolagets företagsledning skryterhögljutt med hur stora vinster man skall göra framöver. , där silverfyndigheten gjorts, ligger nästan ihjärtat av Bergslagen. Bergslagen har plundrats på sinajärnmalmstillgångar. som järnmalmsgruvorna läggs ned ochbruksorternas existens hotas hittar man silver där. Det tillhör inte vardagenatt man gör en sådan fyndighet. Var skall resultatet av denna naturrikedom då hamnanågonstans? - Det är ytterst det frågan gäller. Skah fyndigheten tillförasfolket eller skall vinsten tillfalla aktieägare? Rättmäfigt tillhörfyndigheten Bergslagens folk. Framför allt i sydöstra behöver man den. Jag kan citera vad sade vid sin förstariksdag : "Där gäller det en egendom, om vilken ingen människakan säga, att den bör fillhöra en enskild person. Där gäller det vad som finnsnedlagt i våra berg, i svenska folkets gemensamma jord, det gäller att på allasätt låta detta komma det allmänna till godo." kanske inte är någon profet för vårindustriminister. Men det ligger en sanning av stor halt i det påståendet, ävennu . Vinsten av den här silverfyndigheten skulle kunna användasi Bergslagen, när industriministern nu är så obenägen att ge en slant till enbygd som efter så långvarig utplundring behöver en upprustning. Frågan som jag har ställt har industriministern besvaratmed ett nej, men med en viss reservation. Hans nej betyder att han ger Bolidensaktieägare ett handtag; kan de kalkylera med sina vinster framöver. De kanta åtminstone större delen av den här silverfyndigheten i anspråk. Jag villtill industriministern ställa två frågor; Kan industriministern tänka sig att utnyttjakronoandelen i den här fyndigheten och aktivt verka för att samhällettillgodogör sig åtminstone den på ett för samhället brasätt? 2.Borde inte lagstiftningen på det här området gälla en nationaliseringav alla våra mineraltillgångar? Den här aspekten hur vinsterna av brytningen kommer folket i allmänhetresp. aktieägare till del skulle jag vilja närmare gå in på. Avkastningenav den hälftenandel som faller på enskilt gruvbrytande tillfaller egentligenockså samhället - det framgår om man analyserar situationen. En betydandeproporfion av den delen utgörs ju av den löneandel som kommer att tillfallastat och kommun i form av inkomstskatt. Dessutom kan noteras att exporten avdet brutna mineralet bidrar fill att lätta den kollekfiva skuldbörda som utgörsav vår överkonsumtion och därmed också vårt bytesbalansunderskott. Dendel av överskottet som återstår efter räntebetalningar och avskrivningarutnyttjas fill att konsolidera företaget och därigenom stärka vår industriellakapacitet. Denandel slutligen som delas ut till aktieägare, under förutsättning attfyndigheten exploateras, underkastas först vinstbeskattning i bolaget, ,och därefter inkomstskatt hos aktieägarna. Manskulle alltså sammanfattningsvis kunna säga att den helt övervägande delen avavkastningen av den nya silverfyndigheten i med all sannolikhetkommer samhällsekonomin i dess helhet till godo. Omnationalisering av silverfyndigheterna i 92 (vpk): Man kan naturligtvis resonera som industriministern gör, men då måsteman ha ett ganska snett betraktelsesätt när det gäller samhällsekonomi. Vemär det som får bestämma över minst den hälftenandel som är enskild? Jo, det ärBoHdens akfieägare som bestämmer var den skall placeras. De kan placera den varde vill i landet, förutom det som man måste plöja ner i gruvan och dess drift.Men observera att detta är en mineralfyndighet som man gör direkta vinster påutan någon större bearbetning och därmed produktionskostnader. Här kommer manatt skära guld med täljkniv, fast det är silver. Vadsom oroar ytterligare är att inte tillhör de företag som är sämst påatt sträcka sig utanför våra gränser. Företaget försöker på allt sätt vara medutomlands och exploatera mineralfyndigheter och på annat sätt sträcka ut sinahandelsvapen. Detgör att vinsterna på silvret i kan gå oss förbi. Är inte det väldigtoroande, herr industriminister, om man ser mer internationellt på vad Bolidenhåller på med? Jagfick inte svar på frågan; Tänker regeringen driva en offensiv linje för att tatill vara sin hälftenandel? Om sysselsättningen vid NCB.s bruk i och 20 §Svar på fråga 1980/81:135 om sysselsättningen vid NCB:s bruk i ochKöpmanholmen har frågat mig när regeringenämnar börja vidta åtgärder för att rädda sysselsättningen vid denedläggningshotade bruken i och . Inom regeringen har efter diskussioner enighet nåtts omvissa principer när det gäher behandlingen av Skogsägares CellulosaAB. Resultatet av detta blev att i en prop)osition till riksdagenföreslå ett statligt fillskott av ägarkapital till NCB. Ett sådantkapitaltillskott torde förutsätta att företaget struktureras om efter striktaffärsmässiga och företagsekonomiska principer. Nedläggning eller avyttring av företagets massafabriker iHörnefors och ingår i denna omstrukturering. Enligt regeringensuppfattning bör detta ske med hänsyn till denarbetsrättsliga lagstiftningen för att företagets övriga verksamhet ej skallriskeras genom fortsatta förluster vid dessa enheter. En nedläggning har bådeförutsatts i och förordats av skogsägarna. Förpappersfabriken i kan andra alternativ prövas, t. ex. att säkerställaett rationellt utnyttjande genom samarbete med andra skogsföretag eller genomavyttring. Ansvaret för omstruktureringen av företaget ligger hosföretagets styrelse. Om NCB;s styrelse fattar beslut om att lägga nedmassafabrikerna i och , utgår jag från att samhälletstill buds stående medel utnyttjas för att mildra effekten av dessanedläggningar. I första hand vilar då ansvaret på de regionala myndigheterna.Även regeringen är beredd att vidta de arbetsmarknadspolitiska åtgärder sombehövs. 94JOHN (vpk): Jag ber att få tacka industriministern försvaret, i vilket industriministern bekräftar nedläggningen av fabrikerna iHörnefors och . Detta har blivit en otrolig härva. En del principer somNils Åsling har förfäktat delar jag. Att jag inte närmare går in på dem nuberor på tidsbrist. Det har ju hänt åtskilligt sedan denna fråga ställdes. Denoffentliga cirkusen i kanslihuset har f. n. paus varför jag lämnar också dendärhän. Vad som ändå har framkommit är att fyra enheter i NCB skall läggas neroch att frågan om NCB:s framtid ännu är oviss. Det finns många intressanta frågeställningar vad gällerNCB. Två av dessa hoppas jag att industriministern kan skingra mystiken kring. För det första; Varför inväntades inte utredningen av BoJungenfelt innan beslut togs? Den visar ju att en nedläggning inte är nödvändigutan att det tvärtom är nödvändigt att driften fortsätter. För detandra: säger på frågan om ett eventuellt bildande av ettbolag i genom arbetsmarknadspolitiska åtgärder: Det kan jag intetänka mig och det tror jag inte någon annan har tänkt sig heller.Industriministern säger däremot: Detta har vi inte tagit ställning till. Menvissa möjligheter till arbetsmarknadspolitiska åtgärder finns enligt industriministern.Vem skall man lita på, eller industriministern? De olikauttalandena gäller en viktig fråga som direkt hör samman med den fråga som jaghar ställt, när regeringen ämnar börja vidta åtgärder för att räddasysselsättningen i bl. a. och . Som framgår avutredningen av Jungenfelt är fortsatt drift möjlig. Ja, han fastslår att vid ennormal utnyttjandegrad är det förknippat med en kostnad förskogsnäringen att inte utnyttja dessa anläggningar och investeringsobjekt. hänger konkurshotet åter över NCB enligt de senastenyheterna. Är det riktigt som det står att läsa i tidningarna, attindustriministern har gjort sitt och har givit upp? Det kan väl inte skapaförtroende att den förste som ger upp är landets industriminister. Eller kommerindustriministern att åter undersöka möjligheten att förhindra en konkurs vidNCB? Mina trefrågor är alltså: Varförinväntades inte utredningen av Jungenfelt? Vem skall manlita på, eller industriministern? Harindustriministern givit upp eller ämnar han vidta ytterligare åtgärder? Jag skall försöka svara på kompletterande frågor. Varför inväntades inte Jungenfelts utredning? Jo, den harinväntats. Den kompletterar bilden från samhällsekonomisk synpunkt, och vidproposi-tionsförfattandet kommer de samhällsekonomiska aspekterna självfalletatt filiföras frågan. I den beslutsprocess som har ägt rum har de rentföretagsekonomiska aspekterna tillmätts den avgörande betydelsen. Det är förstnär vi skriver propositionen som hela utrednings- och förhandlingsbilden blirklarlagd. Med andra ord, Jungenfelts utredning kommer att beaktas då. Den andra frågan skulle det i och för sig vara frestandeatt ge ett kort och entydigt svar på, men jag nöjer mig med att framhålla attfrågan om överlevnad också får prövas i annat sammanhang. Från striktföretagsekonomisk synpunkt finns det inte förutsättningar att fortsätta medförlustbringande verksamhet i företaget, och man får söka andra vägar för attklara problemen i . Beträffande den tredje frågan, huruvida jag nu anser attallt som kan göras för NCB har gjorts, vill jag upplysa om att jag naturligtvisföljer utvecklingen och är beredd att vidta de åtgärder som är erforderiiga. Om sysselsättningen vid NCB:s bruk i och 96TOHN (vpk): Jag vill tolka industriminister svar så, att tåget för och ännu inte har gått.Regeringen är tydligen Om sysselsättningen vid NCB.s bruk i och beredd attta hänsyn till de samhällsekonomiska konsekvenserna när man skriverpropositionen och då se efter vilka möjligheter som finns för att ochKöpmanholmen skall få fortsätta sin drift. Jag tolkar det andra delsvaret så, att det finns hopp omvissa arbetsmarknadspolitiska insatser för att dessa frågor skall lösas på ettriktigt sätt. Enligt det tredje delsvaret har industriminister gett upp, utan han kommer att pröva alla möjligheter som står till budsför att det skall bli en så bra lösning som möjligt. Det betyder att arbetarnai dessa bruk ännu inte behöver ge upp hoppet, utan det finns möjligheter attdessa frågor i den kommande propositionen får en välvillig behandling. 21 § Anmäldes och bordlades Motionerna 1980/81:176 av medanledning av proposition 1980/81:44 om sänkt minimitid för fängelsestraff 1980/81:177 av och /81:178 av och med anledning av propositionen1980/81:71 om avgränsning av obrutna fjällområden 22 § Anmäldes och bordlades betänkande 1980/81:11 om ändring i datalagen (prop. 1980/81:62) 1980/81:13 om besparingar istatsverksamheten, m. m., inom ekonomidepartementets och budgetdepartementetsverksamhetsområden (prop. 1980/81:20) 1980/81:9om besparingar i statsverksamheten, m. m. 1980/81:20) 1980/81:13om särskilt investeringsavdrag och förlängd tid för särskilt forskningsavdrag (prop. 1980/81:60) 1980/81:17 ominkomstbeskattningen av ägare till s. k. specialbyggnader, m.m.(prop. 1980/81:61) 1980/81:14om besparingar i statsverksamheten, m. m. 1980/81:20) 1980/81:15om besparingar i statsverksamheten m. m. såvitt avser studiestöd 1980/81:20) 1980/81:16 om förslag filltilläggsbudget I fill statsbudgeten för budgetåret 1980/81, såvitt avser vuxenstudiestöd m. m. (prop.1980/81:25) 1980/81:12 om besparingar i statsverksamheten, m. m. (prop.1980/81:20) 1980/81:5om besparingar i statsverksamheten, m. m. 1980/81:20) Tisdaeen den 1980/81:6 om åtgärder för att öka bostadsbyggandet, m. m. 23§ Anmälan av interpellation Anmäldes och bordlades följande interpellation somingivits till kammarkansliet 1980/81:66 av GunnelLiljegren (m) till utbildningsministern om en gemensam nordisk arbetsmarknadför lärare: Vid session förelåg det ettmedlemsförslag om gemensam nordisk arbetsmarknad för lärare. Förslagetremissbehandlades i samtiiga fyra länder och resulterade i enrekommendation frän till att vidtaåtgärder för att åstadkomma en nordisk konvention om en sådan gemensamarbetsmarknad. Frågan är dock fortfarande under utredning. remissvar påpekade såväl UHÄ som SÖ att det dispensförfarande somtillämpas i beträffande lärare med utbildning i annat nordiskt landfungerar mycket väl. Man har en generös inställning i de fall de sökande harfullständig lärarutbildning. Tyvärrtycks SÖ inte dra den fulla konsekvensen av sin inställning. En svensktalandefinsk gymnasielärare med fullständig utbildning och med nordisk filologi somhuvudämne får inte dispens för tjänstgöring som adjunkt i svensk skola, om intevederbörande läser in vissa kurser motsvarande 35 poäng av totalt 60 iblockämnet svenska. Med tanke på de kvalificerade krav som ämnet nordiskfilologi ställer på examinanderna, betydligt större än blockämnet svenska iSverige, vore en dispens enligt min mening synnerligen välmotiverad.Examenskraven är visserligen inte helt lika, men skillnaden mellan den finskaexamen och den tidigare svenska utbildningen, litteraturhistoria plus nordiskaspråk, är obetydlig. Det har aldrig krävts atf de svenska lärarna skuhekomplettera en "gammal" utbildning. Lärare med sådan utbildning hartvärtom i praktiken ofta fått dela med sig till yngre kolleger av sina mergedigna ämneskunskaper. Påmånga håll i landet är koncentrationen av. finska invandrare stor, samtidigtsom det råder brist på behöriga lärare. Eftersom det är synnerligen önskvärtatt de finska barnen blir akfivt tvåspråkiga, måste det vara en stor fördel medfinsktalande lärare med grundlig utbildning i det svenska språket. Det finnsalltför få sådana, och de borde kunna fillförsäkras samma anställningsvillkorsom sina i utbildade kolleger, om de motsvarar övriga formella krav. Med hänvisning till vadsom anförts vill jag fråga utbildningsministern: Är statsrådet beredd att verka för en nordisk konventionpå undervisningsområdet och därför påskynda de pågående utredningarna därom? Biträder statsrådet tanken på en generös dispensgivning iSverige för lärare med examen från annat nordiskt land? Anser statsrådet att det skulle gagna finska barn iSverige att undervisas i svenska av i utbildade svensklärare? 24 § Meddelande om frågor Meddelades att följande frågor framställtsden 9 decetnber 1980/81:189av tredje vice talmannen () till budgetministern omtaxeringen av mark som uthyres såsom fritidstomter: Enligt bestämmelserna vid 1980 årsallmänna fastighetstaxering skall en ny princip gälla för taxering av mark somuthyres såsom fritidstomter. Varje tomt skall nu åsättas ett särskilttaxeringsvärde, även om inte tomten är avstyckad men bebyggd eller uthyrd somfritidstomt. Detta visar sig i vissa fall få fullständigt orimligakonsekvenser. Låt mig ge ett exempel från mitt hemlän . En hemmansägareskulle enhgt de nya bestämmelserna få taxeringsvärdet på sin jordbruks- ochskogsfastighet höjt från . till , alltså en höjning med657 %. Detta värde återspeglar inte på något sätt avkastningen, då hyran är lågoch i vissa fall kontraktsbunden . Många sådana orimliga fall kananges. Med hänvisning till det anförda vill jag ställa följandefråga till budgetministern: Är statsrådet beredd ta initiativet till en ändring avbestämmelserna för att undvika sådana orimliga effekter som jag gett exempelpå? 1980/81:190 av () tillarbetsmarknadsministern om ;s tillverkning och försäljningav fritidsmöbler: , som tidigare istor utsträckning varit underleverantör till olika tillverkare avfritidsmöbler, avser nu att i stor omfattning satsa direkt såväl på den svenskahemmamarknaden som på export. Då de nu direkt på hemmamarknaden verksamma företagen svaratför en försäljning som motsvarat marknadens efterfrågan, kommer ett ökat utbudgenom Samhällsföretags satsning sannolikt att leda till att företag slås ut. På exportsidan torde genom sin storaorganisation kunna få fördelar framför de många mindre svenskaföretag som finns på exportmarknaderna. Detta kan leda till ytterligaresvårigheter för branschen och naturligtvis innebära att företag som får problempå den svenska marknaden inte kan kompensera sig genom export. Mot dennabakgrund vill jag fråga om arbetsmarknadsministern är beredd att vidta sådana åtgärderatt Samhällsföretags satsning på direktförsäljning Nr 44 och export av fritidsmöblerinte leder till att nu verksamma företag på Tisdaeen den marknaden slås ut helteller delvis. 25§ Kammaren åtskildes . TOMT: SON THYBLAD