prot · G40937 · 1980-12-31 00:00:00 — Man arbetar dock inte så rafionellt att de polismän som underlång tid - och uppenbarligen med stor framgång- tagit fram ett betydandematerial överfördes fill den nya roteln eller fick slutföra pågåendeutredningar. I stället kopplades helt nya -och vid det tillfället medärendeomfattningen tämligen obekanta - polismän in i detta viktiga arbete.Tidningarna kunde samstämmigt uppge att det material som de två kriminalarnatagit fram hade namnuppgifter på mäklare och fastighetsägare vilka varinblandade i en stor härva av svart lägenhetshandel. Vad allmänheten får vetagenom massmedia är bl. a. att förunder- Om utredningen om handeln med hyreslägenheter i sökningarnaavslutades och att åklagaren då beslöt att väcka iital motett 15-tal personer. I gruppen ingick direktörer, läkare, advokater och köpmän.Men ingenting av detta slutfördes. Alla forsattes på fri fot.Bevisen mot 15-gruppen lades åt sidan. rann bort utan att något gjordesåt saken. Så kom polisledningens svarta oktober. Då var tidpunkten inne attbåde göra förändringar i organisafionsform och ersätta tidigare utredare medhelt nya. En normal reaktion på dessa förseningar och omgrupperingarär ju en undran över vad de egentligen sysslar med inom polisledningen iStockholm. Folk i allmänhet fäller hårda omdömen om polisledningen för dettaagerande. Dess objektivitet ifrågasätts. Man frågar sig- med betoning på attåtskilliga kändisar återfinns i de misstänktas grupp - varför inget sker pårättslig väg, när bevisen är så klara. Parallellt med dessa händelser pågårandra utredningar kring svart lägenhetshandel. får allmänhetenveta att en i hög grad misstänkt mäklare hasfigt lämnat och därvidundkommit rättslig straffpåföljd. Det som skett - och låt mig hoppas att detinte upprepas - kan bidra till att underminera rättsmedvetandet, eftersomhändelserna inte står i samklang med våra rättstraditioner. Justitieministerns svar läser jag så att man nu i Stockholmhar en uppbyggnad som är kapabel att ta itu med dessa ärenden. Vi får veta attrotlar för bekämpandet av den organiserade ekonomiska brottsligheten nu finns iåtta polisdistrikt i landet. Jag tycker att allt detta är bra. Jag villemellertid - i anslutning till händelserna i - ge polisfacket eneloge för dess ingripande med förslag om att låta en särskild kommission taöver utredningen. Facket var i det läget uppenbarligen oroat över att polisensanseende var i fara. Också socialdemokraterna i fördefram liknande krav. Självfallet är det svårt för en utomstående att uttala sigom hur polisens organisation skall utformas för att bli mest effekfiv ochfunktionsduglig. Men när polisledningen i avbröt utredningarna om densvarta lägenhei:shandeln inträffade ett par händelser som ger anledning tilleftertanke - och begrundan. En av dess chefer kunde berätta i Dagens Nyheterden att man på bedrägeriroteln "hade 150 personer inburade förkontobedrägerier". Och han tillade: "De brotten måste gå före alltannat". Utan att egentligen avse det pekar denna chef förStockholmspolisens bedrägeirirotel på ett problem som tycks växa både polisenoch oss andra över huvudet. I det svenska samhället skall man numera inte - ochän mindre - betala sina köp med reda pengar. skall det varakontokort och kreditkort. För utformningen - och för förtjänsten - svararbanker och varuhus. Helst bör man vara försedd med flera kort, naturligtvis medinternationell gångbarhet. Lockande erbjudanden från kontoerbjudande företagfinns det stor tillgång på. Tyvärr leder detta till att en del kontoinnehavare,utrustade med diverse kreditkort, inte kan hålla sina inköp inom ramen för sinegen ekonomi. Dessa bedrägerier blir då prioriterade i polisens arbete.Eftersom polisens resurser har sin begränsning, blockerar tydligenärenden av konto- och kreditkortskaraktär andra viktiga utredningar avbetydligt mer omfattande slag. När bankerna och varuhusen eller andrakreditinstitut bestämmer sig för att vi skall handla med deras kort och påderas villkor, så initierar de bedrägerier och ökade polisinsatser.Allt detta sker på skattebetalarnas bekostnad. Så kan det ju inte få fortsätta.Nu har bestämt om en utredning, och jag är en smula nyfiken hur dettaärende har utvecklat sig. Jag frågar detta därför att det är bråttom och därföratt det är en fråga om hur samhället skall använda sina resurser. Det finns ingenfing i justitieministerns svarsom jag inte kan acceptera och ställa mig bakom. Jag får väl också godta attsvaret - med tanke på de händelser i som inspirerat interpellationen- är uppbyggt för kommande uppgifter. Jag vet inte om min nyfikenhet blirstillad, om jag ber jusfitieministern mera konkret berätta sin syn på dehändelser i som jag har påtalat. Annars kan jag ju godta attförtroendeförklaringen har sin största tyngd för de framtida uppgifter i denförstärkta organisafionen, som kan ge polisen ett bättre och effektivarehandlingsutrymme. Det är också ett minimikrav att det väldiga bevismaterialsom varit klart i och som riktar sig motpersoner som sålt hyreslägenheter svart nu leder till åtal. Vi kan inte godtaatt personer med denna brottsliga belastning går fria som andramedborgare fälls för långt mindre förseelser. Om utredningen om handeln med hyreslägenheter i fråga gäller om det finnsanledning att vidta några organisatoriska åtgärder mot bakgrund av deutredningar som förekommer i . Jag har svarat att jag tror att deutredningarna bedrivs på ett effektivt sätt i de ekonomiska rotlarna. Sedan kommer i detalj in på de beslut somhar fattats av polisledningen, men dem anser jag mig i sak vara förhindrad attgå in på -spörsmålsinstitutet är ju till för att diskutera regeringens ochenskilda statsråds handläggning av ärenden och icke andra myndigheters. De kaninte, såvitt jag förstår, göras till en huvudfråga i en sådan här debatt. När det gäller de principiella frågorna förhåller det sigså som väl känner till att de ekonomiska rotlarna har kommittill just för att polisen skall få större möjligheter att effekfivt utreda denmer kvalificerade brottsligheten. Det är just den typ av brottslighet det härgäller, dvs. svart lägenhetshandel, särskilt när man kunnat konstatera att denbedrivs som något slags näringsfång. Jag tror att det är ett helt riktigtförfarande att lägga den här typen av utredningar på de nya ekonomiska rotlarna.Såvitt jag förstår var vi helt överens här i när beslut fattades omdessa rotlar. Får jag slutligen beröra det som inleddesitt anförande med, nämligen frågan om behovet av samarbete mellan polis ochallmänhet. Jag hänvisar därvidlag till den proposition om polisens uppgiftersom f. n. ligger på bord. Ett genomgående drag i den propositionenär att Omden planerade försöksverksamheten med maskinförarutbildning man på olika sätt skallknyta bättre kontakter mellan polisen å ena sidan och allmänheten ochorganisationer å den andra. Anf.42 (): Jag har inte bestritt att det kan vara en riktig organisationsformatt lägga över ärenden som avser den svarta lägenhetshandeln på den ekonomiskaroteln i . Däremot har jag självfallet med rätta kritiserat deomständigheter under vilka bevismaterialet överfördes till den ekonomiskaroteln och därmed klart försenade pågående utredning och handläggning. Detsom är tråkigt i det här fallet just när det gäller är att det idenna rättshärva figurerar folk i mycket framskjuten ställning i det svenskasamhället. Det är inte underligt att den vanliga medborgaren ofta drarslutsatsen att det finns en koppling mellan förseningen och de personer som ärinblandade i denna rättshärva. Jagtror alltså att det är en riktig slutsats att dessa ärenden skall ligga på denekonomiska roteln. Men jag hoppas verkligen att detta är en engångsföreteelseoch att polisen lär sig att överflyttning av ärenden skall ske smidigt och utanförseningar, så att allmänhetens förtroende för polisens sätt att fungera kanupprätthållas. 9§ Svar på fråga 1980/81:115 om den planerade försöksverksamheten medmaskinförarutbildning har frågat mig när den beslutade försöksverksamhetenmed maskinförarutbildning kommer att påbörjas och var regeringen tänker placeraden. Påuppdrag av regeringen lämnade () den 10 september 1979förslag till regeringen om försöksverksamhet med maskinförarutbildning.Uppdraget och förslaget bygger på tidigare beslut om begränsadförsöksverksamhet med maskinförarutbildning. Berördaparter, bl. a. och , har gettstillfälle att lämna synpunkter på SÖ:s förslag. Detta studeras nu närmare bl.a. utifrån de synpunkter som inkommit från de instanser som yttrat sig överförslaget. Kostnadernaför materiel, lokaler, övningsområden och drift är för denna utbildningförhållandevis höga och kräver därför särskild uppmärksamhet. Enligt vad jaghar erfarit har SÖ nu gjort en inventering av för ändamålet fillgängligaresurser i ett antal kommuner som kan tänkas medverka i försöksverksamheten.Resultatet av denna inventering bedöms kunna redovisas inom någon månad. Dettaunderlag kommer bl. a. att vara vägledande för ställningstagande filllokaliseringen av försöket. Jagvill erinra om att försöksverksamheten enligt beslut bl. a. skallklarlägga om utbildningen lämpligen bör bygga direkt på eller inte, hurutbildningen skall inpassas i gymnasieskolsystemet vad gäller huvudmannaskapetoch utformningen av statsbidraget samt vilka möjligheter som finns att i frågaom tyngre maskiner ta till vara inte fullt utnyttjade resurser i företag,skolor och andra institutioner. I försöksverksamheten måste man självfalletutnyttja tillgängliga resurser på mest effekfiva sätt. Ettslutligt ställningstagande till hur försöksverksamheten skall utformas kräverytterligare beredning. Härefter kommer kommuner som bedöms ha förutsättningaroch önskemål att medverka att få ta ställning till sin medverkan mot bakgrundav de villkor som kommer att fastställas för försöket. Omden planerade försöksverksamheten med maskinförarutbildning Under detta anförande övertog tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. Anf.44 (): Jag vill först tacka för svaret, även om jag hade önskat att jag hadefått ett mera konkret svar. Det var många ord i svaret. Attkostnaderna för lokaler, materiel och övningsobjekt är höga för dennautbildning är sant, men de påverkas också av hur man tar fill vara de redanbefintliga resurserna. På investeringssidan kan man skära ned en hel del, omförsöksverksamheten förläggs till den i befintliga skogsbruksskolan.Attraktiva utbildningar som det finns stort behov av får inte försinkas för attde är svårstartade och kostnadskrävande. Den inventering som statsrådet nämneroch som skall redovisas inom någon månad - vad är förresten "inom någonmånad"? - gjordes redan i början av detta år. läns landstingblev av SÖ anmodat att före inkomma med uppgifter om sinaresurser för maskinförarutbildningen. FruMogård måste förstå att jag med detta påpekande vill poängtera att startandetav denna försöksverksamhet har tagit från det attbeslutet togs här i . Vi har ännu inte kommit någon vart. Med denarbetslöshet som finns bland ungdomarna är det angeläget att möjligt fåi gång denna utbildning. För jag kan tänka mig att ungdomar kommer att tyckaatt denna art av utbildning är mycket intressant. Det skrämmer mig när i svaret säger attdet krävs "ytterligare beredning" innan försöksverksamheten kanutformas. För vem skall denna ytterligare beredning vara? Och vad tänker man fåfram av den? säger att det var många ord i svaret, men det varfaktiskt också många upplysningar som hon fick där. En upplysning var attskolöverstyrelsen, när den överlämnade sitt förslag, angav att den senareskulle lämna en närmare kostnadsberäkning. SÖ ville ha en mera ingåendediskussion med intresserade huvudmän och meddelade att man avsåg att i förstahand ta kontakt med , , och . Denytterligare beredningen skall naturligtvis inte enbart syssla med ekonomiskaberäkningar och möjligheterna att utnyttja befintliga resurser - Om den planerade försöksverksamheten med maskinförarutbildning vilket ioch för sig inte är betydelselöst. Den skall också, som jag nämnde i svaret,leda fram till ett ställningstagande till frågan om utbildningen skall bygga pågrundskolan eller vara en specialkurs ovanpå gymnasieutbildningen. SÖ ville isitt förslag att det skulle vara en specialkurs som byggde på genomgångenutbildning inom områdena jordbruk, trädgård, skogsbruk eller bygg ochanläggning med inriktning på gatu-, väg- och anläggningsarbeten. Mot detta ärbåde LO, SAF och AMS mycket kritiska. Då krävs det faktiskt att man tänkerigenom detta ordentligt. Även om har väldiga krav på fart,måste hon väl ändå förstå att detta är en ganska komplicerad historia. 46 (); Det kanske låter som om jag har stora krav påfart när det gäller denna utbildning. Men låt mig redovisa några data i den härfrågan. tog byggbranschen upp frågan om ensystematiserad maskinförarutbildning. 1972 bildades MUK, maskinförarutbildningskommittén. De 21organisationer som var representerade i den hade precis samma synpunkter somjag på denna fråga. 1974 skrev MUK till statsrådet ochchefen för om just maskinförarutbildningen. 1975 var det en gemensam skrivelse frånGävleborgs läns landsting och till SÖ där man föreslog Ljusdalsom utbildningsort. 1976 hade MUK överläggningar medLjusdals kommun. skrev , länslandsting och MUK ett brev adresserat till där man begärde enuppvaktning angående maskinförarutbildningen. Den uppvaktningen ägde rum ifebruari 1977. hade jag själv en motion uppe till behandling iriksdagen i detta ärende. hade och jag eninterpellationsdebatt i ärendet. Vi kan snart fira treårsjubileum. 1978 var utbildningsutskottet i Ljusdaloch informerade sig i frågan. 1978 fanns det också fyra motioner i det härärendet i , varav två förordade som lokaliseringsort. Idecember 1978 kom beslutet om försöksverksamhet. 1979 var representanter för SÖ i Ljusdalför att informera sig på ort och ställe. Ärendet har tagit väldigt , anser jag. uppräkning av årtal, medstart , visar att frågan kanske inte är så alldeles lätt att lösa. Jag vetinte om varit inblandad , men om hon varit det firarhon 21-årsjubileum med frågan. Jag erinrar mig mycket väl uppvaktningen 1977, och jag ärintresserad av att försöka lösa frågan. Jag vill påstå att det var efter detatt jag fick kontakt med frågansom det faktiskt började hända någonting, även om vi ännu inte nått ända fram. 48 (): Jag får tacka för det uttalandet. Då kanskeman kan börja se en ljusning - det börjar hända någonting. En vikfig fråga i det här sammanhanget är attinformationen till ungdomarna om denna utbildning måste ges på ett fidigtstadium, så att eleverna får besked om de nya valmöjligheterna igymnasieskolan. Informationen måste komma ut innan valet skall göras, och den1 mars skall ansökan vara inlämnad. Håller regeringen på i den här taktenkommer väl inga elever att få delta i maskinförarutbildningen ens under läsåret1981/82. Om sociala förmåner vid genomgång av gymnasieskolansyrkes-introduktionskurser . 10 §Svar på interpellation 1980/81:42 om sociala förmåner vid genomgång avgymnasieskolans yrkesintroduktionskurser har ställt tre frågor fill mig,vilka alla rör försöksverksamheten med yrkesintrodukfion knuten tillgymnasieskolan. Han frågar om jag ämnar vidta åtgärder för att klarlägga deberörda elevernas försäkringsrättsliga ställning, om regeringen kommer att setill att skolenheter med yrkesintroduktion tillförs erforderliga resurser ochom jag ämnar vidta åtgärder för att säkerställa de i det här sammanhangetaktuella elevernas likaberättigande med övriga gymnasieelever i fråga omskollunch och andra sociala rättigheter. Jag vill först erinra om det beslut rörandegymnasieskolans dimensionering som fattade med anledning av minaförslag dels i budgetproposifionen 1980, i den s. k. ungdomspropositionen(prop. 1979/80:145). Ramen för den direkt grundskoleanknutna delen avgymnasieskolan /81, dvs. innevarande år, omfattar med stöd av dettabeslut närmare 134 000 intagningsplatser. Antalet 16-åringar var ca 124000. Syftet med beslut är att bereda alla möjlighettill fortsatt utbildning efter . efter ståremellertid ett antal ungdomar utan arbete, samfidigt som de av olika skäl sagtnej till erbjuden plats i gymnasieskolan. Enligt gällande bestämmelser, skolförordningens2 kap. 4 §, har skolstyrelserna ett uppföljningsansvar för ungdomar som intehar fyllt och som efter avslutad grundskola inte genomgår utbildningeller har arbete. För just dessa ungdomar ges möjlighet till en individuelltanpassad s. k. yrkesintroduktion . Försöksverksamheten medyrkesintroduktion har organisatoriskt knutits till gymnasieskolan.Yrkesintroduktionen är inte en reguljär utbildning på linje eller specialkursi gymnasieskolan. Den får inte utgöra grund för poängberäkning. Föryrkesintroduktion har kommunen rätt fill statsbidrag med . per elev ochvecka. av bidraget får användas för skolledning, planering,uppföljning, tillsyn Om sociala förmåner vid genomgång av gymnasieskolansyrkes-introduktionskurser ochsärskilda åtgärder för samverkan mellan gymnasieskolan och de företag ochinstitutioner som tar emot elever i yrkesintroduktion. Skolledningen kan alltsåför dessa åtgärder disponera ca . för varje elev som under ett läsårdeltar i yrkesintroduktionen. Vad gäller den försäkringsrättsliga ställningen för deelever som deltar i yrkesintroduktionen är detta en fråga om tolkning av deförsäkringsavtal som kommunerna har ingått. Kommunerna har, efter vad jag harerfarit, för sin del varit inställda på att eleverna i yrkesintroduktion skallomfattas av samma försäkringar som eleverna i gymnasieskolan. Emellertid varierarförsäkringsavtalen i kommunerna. Det har på sina håll rått oklarhet omeleverna i yrkesintrodukfionen omfattas av försäkringen. Försäkringsbranschensserviceaktiebolag har emellertid på förslag tillsatt enarbetsgrupp för att arbeta om villkoren för försäkringarna, så att de klarttäcker även yrkesintroduktionen. Försäkringsbranschens serviceaktiebolag harrekommendeat försäkringsbolagen att i avvaktan på en omarbetning tillämpa denuvarande försäkringarna på de försäkringsfäll som kan inträffa iyrkesintroduktion . har ställt en fråga om skolluncheroch andra sociala rättigheter för elever i yrkesintroduktionen. Kommunerna harinte någon lagstadgad skyldighet att låta vare sig elever i gymnasieskolaneller elever i yrkesintroduktion få skollunch. Men även här har jag kunnatkonstatera att kommunerna inte tvekat att ta hand också om eleverna iyrkesintroduktion. Beträffande skolhälsovården gäller att elever i längreyrkesintroduktion har samma rätt till skolhälsovård som eleverna igymnasieskolan. Detta framgår av de bestämmelser rörande yrkesintroduktionensom regeringen meddelade . 50RAUL BLUCHER (vpk); Jag får tacka statsrådet försvaret, som är en utmärkt illustration till hur illa genomtänkt den härungdomsreformen är -om man nu kan tala om reform i detta sammanhang. För att börja med den allra svagaste delen avinterpellationssvaret vill jag peka på att det förhåller sig så, att allade 16-17-åringar som befinner sig ute i arbetslivet på ungdomspropositionensvillkor lever utomordentligt farligt. Även om frekvensen av allvarliga olyckorvarierar mellan olika typer av arbetsplatser är dessa ungdomar inte undantagnade risker som finns. Om fackföreningarna vore tillräckligt nitiska skulle dekräva att dessa oförsäkrade ungdomar t. v. fick stanna utanförarbetsplatserna. Det är en given säkerhetsprincip att ingen skall befinna sigoförsäkrad på en industriarbetsplats. Statsrådet säger i svaret att "det har på sina hållrått oklarhet om eleverna i yrkesintroduktionen omfattas av försäkringen".Jag tror att jag utan vidare kan försäkra att det faktiskt råderoklarhet och det på de allra flesta håll därtill. Och det är ju inte myckettill besked de kommunala skolmyndigheterna och skolornas studierektorer ochkuratorer får av . Försäkringsbranschens serviceaktiebolag har gjort en rekommendationtill sina egna ägare, försäkringsbolagen, att i avvaktan på en omarbetning avvillkoren fillämpa de nuvarande försäkringarna på de aktuella ungdomarna. Jaghör, och jag häpnar. Det är som om skolministern aldrig själv hade haft enförsäkring eller i varje fall aldrig prövat möjligheten att få ut ersättning inågot eget försäkringsfall. Men om det nu skulle förhålla sig så, borde välBritt Mogård åtminstone ha hört talas om hur noga det är när enförsäkring skall fillämpas, hur varje passus i de gällande villkoren nagelfarsoch omtvistas. Något av alla dessa omtalade och segslitna försäkringsfall, inteminst i fråga om just olycksfall inom arbetslivet, som har dragits under månaderoch år i flera instanser, borde väl ha gått in i medvetande. Isamtliga sådana fall har dock funnits en juridiskt bindande text att gå efter.Det har stått klart att klienten har omfattats av försäkringen, och tvisten harendast gällt tillämpligheten av de avtalade försäkringsvillkoren. Så kommer då skolministern och vill att ungdomarna ochderas oroliga föräldrar och de lärare, rektorer och annat skolfolk som ärengagerade i sina elevers väl och ve skall nöja sig med att ett försäkringsbolagenseget organ har gjort en välvillig rekommendation. Hur långt kommer då den elevsom t. ex. har förlorat några fingrar, en arm, sin syn eller något annat i enolycka? Hur långt kommer denne elev med serviceaktiebolagets rekommendation somenda stöd? Och varför skulle försäkringsbolagen, som ju har att sköta sinverksamhet strikt affärsmässigt och med strikt juridisk tillämpning, plötsligtkasta sina principer över bord och betala ut ersättningar på grundval av enynka rekommendation? Verkligheten är den att försäkringarna i allmänhet intealls gäller för eleverna i de nya yrkesintroduktionskurserna. Och hur blir de villkor som den åberopade arbetsgruppeninom försäkringsbolagen håller på att arbeta ut? Hur långt har arbetsgruppenhunnit i sitt arbete? Kommer man verkligen att kunna fastställa samma premieroch samma ekonomiska ersättningar för elever som befinner sig ute påarbetsplatser - en del i industrin - som för skolans övriga elever? Det ärdetta man vill ha reda på ute i kommunerna. har suttit i sitt arbetsrum borta vidMynttorget och "erfarit" att kommunerna har varit inställda på atteleverna i yrkesintrodukfion skall omfattas av samma försäkringar som elevernai gymnasieskolan. Men hade det inte varit vettigare att undersöka den härfrågan innan proposition 145 pressades igenom i slutskede ? Det här är bara en detalj i allt det ogenomtänkta, som nui höst vållar skolmyndigheterna och kommunerna alltmer huvudbry och vånda. Mendet är en viktig detalj, eftersom de berörda ungdomarna helt enkelt äroförsäkrade ute på arbetsplatserna. Vem skall betala när det händer något? Deträcker inte med att och jag och kanske några fill önskar allt vadvi kan att det inte skall hända något med någon av dessa elever. Så till frågan om de berörda elevernas luncher. Det skalli rättvisans namn erkännas att en del kommuner i landet har åtagit sigkostnadsansvaret för Om sociala förmåner vid genomgång av gymnasieskolansyrkes-introduktionskurser Om sociala förmåner vid genomgång av gymnasieskolansyrkes-introduktionskurser lunchersättningtill de här eleverna, i en del fall dock bara provisoriskt och tills vidare.Egentligen finns det då inte några pengar anslagna till dessa omkring 15 kr.per skoldag. En del företag har också välvilligt bjudit eleverna pågratis lunch . Men inte alla företag, och på en del av deaktuella arbetsplatserna saknas helt enkelt personalmatsal. Det är alltså såatt en hel del av de nu aktuella eleverna måste bekosta sin lunch själva. Det betyder även här ganska litet vad rikets skolministeranser sig ha kunnat konstatera vid sitt arbetsbord vid . Landet-har277 kommuner, och någon mer genomträngande undersökning av verkligaförhållandet redovisas inte i svaret. Vad innebär det då att inte få någon lunchersättning omman är elev inom yrkesintroduktionen? Lunch i personalmatsal, i regel någotsubventionerad, kostar ändå . , ochmed i genomsnitt blir utgiften för ett mål mat varjearbetsdag ungefär densamma som den månatliga studiepengen. Sedantillkommer resor till och från arbetsplatsen och andra utgifter för denstuderande.