prot · G409107 · 1980-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1980/81:107 Omtaxeringen av vissa marknära flerfamiljshus Förhandlingarnaleddes till en början av förste vice talmannen. 1§ Justerades protokollet för den 23 innevarande månad. 2§Förste vice talmannen meddelade att läkarintyg inkommit för , som varsjukskriven den 1 april-den 3 maj. Erforderlig ledighet beviljades. Förstevice talmannen anmälde att () skulle tjänstgöra som ersättareför under hennes ledighet från uppdraget som riksdagsledamot. 3 § Svar på fråga1980/81:331 om taxeringen av vissa marknära flerfamiljshus har frågat mig om jag vill medverka till att marknäraflerfamiljshus, som inte kan delas ur fastighetsbildningssynpunkt, inte taxerassom småhus. Frågantorde avse t. ex. sådana byggnader som består av flera sammanhängande en-eller tvåfamiljsbostäder och som hyrs ut eller innehas med bostadsrätt. De grundläggandereglerna för värderingen av dessa byggnader återfinns ifastighetstaxeringslagen. Sådana byggnader skall värderas antingen somhyreshus eller som småhus. De närmare bestämmelserna om detta har sedanutformats av och har tagits in i det handledningsmaterial somgjorts i ordning inför den allmänna fastighetstaxeringen. Riksskatteverketsregler innebär i korthet att sammanhängande tvåfamiljsbostäder skall värderasenHgt reglerna för hyreshus. Är det däremot i stället fråga om enfamiljsbostäderskall i och för sig småhusreglerna tillämpas. Härvid gäller emellertidsärskilda och förmånligare regler. Så skall tomten tas upp till ett lägre värdeän det som tillämpas för vanliga småhus. Omtaxeringen av vissa marknära flerfamiljshus Vidare skallbyggnadsvärdet reduceras . Om däremot tomterna är avstyckningsbara,skall vanliga småhusregler tillämpas varvid dock tomtvärdet skall reduceras.Sådana fall är emellertid efter vad jag har inhämtat mycket ovanliga och avserfrämst sådana situationer där en faktisk uppdelning av byggnad och mark på deboende är förestående. Detkan naturligtvis inte uteslutas att man i enstaka fall kan ha tolkatriksskatteverkets bestämmelser på ett annat sätt än jag nu redogjort för. Dettaär emellertid något som berörda fastighetsägare får ta upp med taxeringsnämndennär de nya taxeringsvärdena kommer. Jag har också inhämtat att riksskatteverkethar uppmärksammat dessa problem, och jag har därför ingen anledning att nuvidta några särskilda åtgärder. 2 ROLFDAHLBERG (m): Jag ber att fåtacka budgetministern för svaret på min fråga. Detär många som har synpunkter på hur fastighetstaxeringen bör gå till. Man kankanske tro att det i detta fall är fråga om en relativt liten grupp och enliten justering som borde komma till stånd. Men här finns det faktiskt mycketstarka skäl för att man från centralt håll skall se till att taxeringsmyndigheternafår klara direktiv, så att de vet hur de skall taxera. Jag skall peka på någraav dessa starka motiv. Defastigheter som berörs i min fråga är hyreshus och också belånade som sådana.Och vid tidigare taxeringar har de taxerats som hyreshus. fick emellertidbostadsföretagen tillbaka sina blanketter, och de förorsakades ett mycket stortarbete med att fylla i en ny blankett, eftersom taxeringsmyndigheterna, ienlighet med de anvisningar som de arbetar efter, hade gjort den bedömningenatt husen skulle taxeras som småhus. Deaktuella husen är inte styckningsbara. De uppfyller alltså inte kriteriet fören fastighetsbildning. De har inte dubbla bärande väggar så att man kan riva ensektion och låta den andra stå kvar. Det är alltså inte fråga om sådanafamiljebostäder som bl. a. omnämns i budgetministerns svar. De kan inte rivasseparat, och juridiskt sett är de omöjliga att avstycka. Därför måste det varaen orimlighet att varje sådan del av huset skall taxeras som en enskild,separat enhet. Enligtde uppgifter jag har fått är det här fråga om väldigt många hus. har isina medlemsföretag 40 000 sådana här hus. HSB har säkert några tiotal tusen.Riksbyggen har kanske 20 000, och det finris också en hel del hos enskildaägare. Omdet inte sker en ändring av reglerna kommer naturligtvis många av dessabostadsföretag att överklaga taxeringsnämndernas beslut. uppger att mankommer att överklaga . Det kan alltså röra sig om många tiotal tusenöverklaganden som det svenska rättsmaskineriet drabbas av på grund av attanvisningarna är helt oklara. Jag skulle vilja fråga budgetministern: detinte viktigt att nu går ut med förtydligande anvisningar, såatt vi slipper en sådan omgång? 3 BudgetministernROLF WIRTEN: Jag har i svaret redovisat vilka regler som gäller, och det äregentligen desamma som 1975. Det har i och för sig inte gjorts några förändringar.I den mån det kan bli tal om felbedömningar, så skall det ske prövning på detsätt som jag angav i svaret. Det får alltså ske efterpröv-ningsvägen. Jag harockså pekat på att är medvetet om detta problem. Jag trordärför att man både från centralt och från regionalt håll gör vad man kan föratt ge riktig information. Omrätten till avsättning till skogskonto 4 (): Det sombudgetministern sade senast är naturligtvis värdefullt. Men jag menar att manskulle kunna gå ut , eftersom vi ju har tid fram till , vareftertaxeringarna kommer att fastställas. Om taxeringsnämnderna nu fick ettklarläggande på den här punkten, skulle en stor del av överklagandena avunder . Närman ute på taxeringsnämnderna läser anvisningarna efter bokstaven gör manautomatiskt en felbedömning. Det är allas vår uppfattning att de skall taxera,men de vågar inte gå mot huvudanvisning, som är ganskaentydig när man läser den mening för mening. Jag är övertygad om att är medveten om att vi är mycketlångt framme i taxeringsprocessen. De här beskeden bör vara ute hosfastighetsägarna . Vi har alltså passerat det skede då mankan göra omtaxeringar i nämnderna. Vi är nu framme i kommunikationsledet.Därför måste de regler som jag här har redovisat gälla. 6 (): Jag känner vältill de tidsramar som finns. Men dels är det fram till den 15april, dels har man en erinranstid. Om gick ut medförtydligande anvisningar skulle man enligt mitt sätt att se kunna undvika endel av de överklaganden som annars är att vänta. 4 § Svar på fråga1980/81:338 om rätten till avsättning till skogskonto 7 BudgetministernROLF WIRTEN: har - mot bakgrund av granbarkborrens härjningar i bl.a. norra - frågat mig om jag tänker lägga fram förslag om ändringar iskogskontolagstiftningen i så god tid att nya regler kan gälla vid 1982 årstaxering. Enskogsägare kan genom att utnyttja skogskontosystemet få uppskov med beskattningav skogsinkomster i högst . Rätten till uppskov upphör dock omfastigheten övergår till ny ägare. har i sin fråga 2 protokoll 1980/81.106-107 Om rätten till avsättning till skogskonto förordatatt tioårsfristen förlängs samt att skogskontona knyts till fastigheterna. Reglerna om beskattning av skogsinkomster ses f. n. överav virkesför-sörjningsutredningen. I utredningsuppdraget ingår att ta ställningtill de ändringar i skogskontolagstiftningen som tar upp. Enligt min mening bör regeringen inte lägga fram förslagom ändringar i skogskontosystemet innan virkesförsörjningsutredningen redovisatsin uppfattning i frågan. Jag har emellertid erfarit att utredningen inom kortkommer att ge in en särskild framställning till regeringen om förlängning avskogskontonas löptid. Utredningens förslag kommer att behandlas av regeringenmed stor skyndsamhet. 8BERTIL (): Jag ber att få tacka budgetministern försvaret, som jag finner positivt. Virkesavverkningarna i de insektsskadade områdena -speciellt i norra , där granbarkborren har härjat hårt - är i hög gradberoende av vår skattelagstiftning. Den skadade och dödade skogen böremellertid ur skogshälsosynpunkt tas bort, och virke behövs i våraindustrier och sågar. Därtill behövs skogsvårdande åtgärder i form av röjningefter avverkning liksom framöver också plantering, ungskogsröjning, gallring m.m. För att man skall kunna vidta de åtgärder jag här harnämnt är det i de områden det är fråga om högst nödvändigt att tiden förskogskontona förlängs och att kontona knyts till fastigheterna. Detta ärnödvändigt för att skogsägarna skall få ett ordentligt intresse av att avverka,men det är i lika hög grad nödvändigt för samhället, kommunerna och framförallt skogsvården . Åtgärder har tagit tid, men måste någothända, och det . Det är därför jag har aktualiserat den här frågan. De motioner jag har väckt har remitterats tillvirkesförsörjningsutredningen. Enligt svaret kommer utredningen nu att läggafram ett förslag, och det är jag tacksam för. Jag är också tacksam för attbudgetministern säger att regeringen kommer att behandla frågan med störstaskyndsamhet. Låt mig i det sammanhanget ställa en kort följdfråga: Betyder detatt budgetministern räknar med att förslag kan läggas fram så snart att de nyabestämmelserna kan gälla redan vid taxering och alltså ? Utredningens förslag är på väg, har det sagts,men jag har ännu inte fått möjlighet att ta del av det. Det är oklart huruvida mankan få fram arbetet så att bestämmelserna kan gälla inom den tidsram som BertilJonasson frågar om, men som jag har sagt i svaret skall vi göra allt för att fåfram ärendet så fort som möjligt, och mera kan jag nog inte säga . 10BERTIL (): Jag förstår naturligtvis att budgetministerninte kan säga mera , eftersom regeringen ännu inte har fått handlingarna. Jagvill ändå skicka med budgetministern, att det är kolossalt nödvändigt att manförsöker att klara av de här frågorna . Det vore också braom ett positivt besked kunde lämnas till skogsägarna , eftersom myckenskog faktiskt behöver avverkas redan under innevarande vinter. Ett positivtbesked om att frågan kan vara klar vid taxering skulle få fart påavverkningarna . Av den anledningen är det nödvändigt att ett beskedkan lämnas . Även om jag förstår att budgetministern intekan ge ett fullständigt besked som också innefattar den tid jag talat om här,så vill jag ändå vädja till honom om att medverka till att ett besked lämnas såsnart som möjligt. Med hänsyn till det svar jag har fått tror jag också attregeringen vill göra detta. Det är tillfredsställande, för ett besked behövs. Om skattereglerna vid vissa lån till anställda 5 § Svar på fråga 1980/81:339 om skattereglerna vid vissalån till anställda har frågat mig om jag avseratt vidta någon åtgärd med anledning av ett förslag från brottsförebygganderådet (BRÅ). Det förslag som avses i frågan återfinns i en promemoria(PM 1980:2) som BRÅ avlämnat. Förslaget innebär i korthet att räntefria låneller lån med lägre ränta än normalt till anställda skall medföra attränteförmånen inkomstbeskattas hos den anställde. Vid remissbehandlingen av promemorian framkom ganskadelade meningar om förslaget. Flera remissinstanser avstyrkte den föreslagnalagändringen och då närmast därför att det här egentligen gäller ett betydligtmer omfattande frågekomplex än det som BRÅ haft att behandla. Räntefria lån ger enligt min meningupphov till åtskilliga skatteproblem, som ställer sig olika för olika lånefall.Det finns alltså anledning att se över dessa problem. Jag är emellertid fördagen inte beredd att lämna ett bestämt besked i vilka former en sådan översynbör göras. Jag avser emellertid att ta upp frågan inom regeringen. 12KJELL-OLOF (): Fru talman! Jag vill tacka budgetministern för svaret.Bakgrunden till brottsförebyggande rådets förslag är ju att vi i våraskattelagar har en rad olika spärrar för att hindra att arbetsgivare ochanställda sinsemellan ordnar olika arrangemang för att undgå skatt påarbetsgivaravgifter. Vi har alltså beskattning av olika slags förmåner, t. ex.rabatter vid inköp av varor i arbetsgivarens rörelse. Man får skatta förförfriskningar som man utan ersättning får i samband med arbetet. Om skattereglerna vid vissa lån till anställda man betalaskatt på de s. k. matkupongerna. Ytterligare ett steg togs 1979 då ocksåbilförmånen, fri bil m. m., togs in som skattepliktig förmån. Med anledning av detta säger att man nog kan vänta sigatt nya metoder kommer att uppfinnas för att man skall kunna undgå skatt påarbetsgivaravgifter, särskilt då beträffande räntefria lån eller lån med lågränta. Därför föreslog man att skatteplikt skulle införas för sådana lån. säger budgetministern att han inser att det här skaparåtskilliga skatteproblem, men han vill inte tala om vad det är för slagsproblem, utan säger att han skall se över det hela. Jag är tacksam för attbudgetministern inte bara avvisar BRÅ:s förslag. Han anser tydligen att det äraktuellt. Men eftersom problemet har en viss aktualitet, måste jag fråga: Vadär det för skäl som gör att man skall se över andra problem än dem som gällerde räntefria lånen? Är det här mer omfattande frågekomplexet, somremissinstanserna talar om, något hinder för att ta upp räntefria lån tillanställd eller lån med låg ränta till anställd? Är det inte med tanke på vadsom håller på att ske rätt nödvändigt att budgetdepartementet raskar på ochlämnar klara direktiv om vad som skall göras? Det äråtskilliga skattskyldiga som kommer att beröras avdetta. Bland remissinstanserna var det en allmän mening att principen i BRÅ:sförslag var riktig. Beskattar man matkuponger och kaffe som serveras påeftermiddagen på arbetet, skall räntebefrielse vid stora lån kunna beskattas.Här är det fråga om förmåner för den enskilde anställde som med enorma beloppkan överstiga de förmåner som t. ex. en fri bil eller en fri lunch kaninnebära. Så principen kan det väl inte vara något fel på, . Till att börja med trorjag att har gått igenom materialet och är väl medveten om attdet är en rad frågor som blir involverade i den frågeställning som han hartagit upp beträffande de räntefria lånen. Det har ju med all tydlighet påpekatsfrån bl. a. , som kanske är den tyngsta remissinstansen. Isitt svar gör verket en rad påpekanden om hur problemfyllt detta område ändå äroch drar f. ö. just den slutsatsen att denna fråga kräver fortsatt utredning.Det är bl. a. det jag har tagit fasta på. är inte den endaremissinstans som har denna synp\inkt. - för att nämnaett annat tungt verk -och flera andra instanser har haft negativa synpunkter påBRÅ:s förslag om hur man skall attackera denna fråga. Eftersom det riktas såmycken kritik just mot formen för att angripa frågeställningen, finner jag detklokt att man låter den gå till fortsatt utredande. Jag kan väl säga tillKjell-Olof att det som ligger närmast till för mig är att överväga attlåta kommittén om underskottsavdrag () få se på frågan ytterligare. 14 F:JELL-0L0F (): Låt oss då konstatera att remissbehandlingengav vid handen att den princip som låg i BRÅ:s förslag- att detta tillhörde denkategori som borde behandlas som en skattepliktig anställningsförmån - ärallmänt Det är klart attom det finns andra tekniska utformningar av en sådan skattepliktig förmån såbör de utredas. Men jag ställer mig något tveksam till metoden att stoppa inännu en fråga i den här stackars underskottsutredningen - kommittén har minsannhittills fått sig utomordentligt svåra frågor förelagda. Härsker nu en enorm mängd transaktioner som bygger på hypotesen att det råderskattefrihet. Jag såg ett dokument utsänt från ,där man säger att rättsläget beträffande räntefria lån till anställd är heltklart - någon fråga om skatteplikt kan inte förekomma. Därför är det viktigtoch nödvändigt att budgetministern - eftersom han i princip ställer sig bakomBRÅ:s tankegång - genomför denna utredning så att klarhetskapas både för de anställda och för de arbetsgivare som sysslar meddenna hantering. Jag vill tala om för budgetministern att jag har träffatåtskilliga personer som har konstaterat att om detta får fortsätta, blir det enutomordentligt bekväm utväg för många anställda att lösa annars mycketsvårlösta problem med löneförhöjningar. Det är ju bara att dela ut rejälaräntefria lån. Därigenom kan man åstadkomma lönehöjningar som är utomordentligtsvåra att genomföra på annat sätt - och dessutom mycket billiga förarbetsgivaren. Detär bra att det blir en utredning, men gör den snabbt så att alla får besked! Omskattereglerna vid vissa lån till anställda 15 BudgetministernROLF WIRTEN: Jag vill bara slå fast vad jag redan antydde i min föregående replik,nämligen att det här är en fråga som går in i en rad andra, och det är frågorsom just underskottskommittén har fått sig tilldelade i sina direktiv. Därförfinner jag det ändå vara lämpligt att just överväga att låta kommittén vara enfortsatt utredningsinstans för frågan. Det är också den linje somriksskatteverket har hamnat på. Man tycker där också att det kan vara denlämpligaste vägen. Jag har därmed inte tagit slutlig ställning. Vi harnaturligtvis också möjlighet att påskynda ett sådant utredningsarbete inomdenna utrednings ram. 16 (): Vi skall väl inte bråka om vilken utredning som skall ta hand omfrågan. Huvudsaken är att den blir utredd. Jag är tacksam för attbudgetministern också lovar att han skall försöka skynda på utredningsarbetet.Det är angeläget att denna förändring i vårt skattesystem genomförs. Jag troratt det för den allmänna skattemoralen - folk får betala skatt på rikskupongeroch andra matkuponger och fritt kaffe - är orimligt att låntill mycket stora belopp, som ger mycket stora förmåner för den enskilde, blirhelt skattefria. Jag tror att det ligger i budgetministerns eget intresse attBRÅ:s förslag i en eller annan form genomförs . Om behandlingen av isolerade inom kriminalvården 6 §Svar på fråga 1980/81:326 om behandlingen av isolerade inom kriminalvården har mot bakgrund av ett imassmedia uppmärksammat fall frågat mig om jag avser att vidta någon åtgärd föratt förbättra förhållandena för isolerade inom kriminalvården. En av de grundläggande principerna för kriminalvården ianstalt är att en intagen i största möjliga utsträckning skall vistas igemensamhet med andra intagna. I lagen om kriminalvård i anstalt har slagitsfast att denna gemensamhetsprincip skall gälla under såväl arbetstid somfritid. Av främst ordnings- och säkerhetsskäl medger dock lagen attgemensamheten begränsas i vissa situationer. Den längst gående begränsningeninnebär placering i enrum, s. k. isolering. Isolering kan förekomma som en säkerhets- ellerskyddsåtgärd, bl. a. om det är nödvändigt med hänsyn till rikets säkerhet,föreliggande fara för den intagnes eller annans säkerhet till liv eller hälsaeller för allvarlig skadegörelse på anstaltens egendom. För en viss kategori intagna finns särskilda bestämmelserom isolering. Det gäller intagna som har dömts till fängelse i lägst två åreller internering med en minsta tid av och som kan befarasvara särskilt benägna att avvika och fortsätta en brottslig verksamhet avsärskilt allvarlig karaktär. En sådan intagen får hållas avskild från andraintagna om det är nödvändigt för att förhindra rymning eller fritagning. Intagna som hör till denna kategori kan, om isoleringenmåste bestå , också placeras på en s. k. specialavdelning.Även andra intagna kan placeras på en sådan avdelning, om det behövs för atthindra den intagne från brottslig verksamhet av allvarligt slag under vistelseni anstalt. De intagna på specialavdelningarna får umgås i små grupper underarbetstid och fritid. Beslut om isolering av hänsyn till rikets säkerhet harsedan lagen om kriminalvård i anstalt trädde 1974 meddelats endast iett fall. Beslut om sådan isolering fattas av styresmannen vid riksanstalten.Beslutet skall omprövas så ofta det finns anledning till det, dock minst vartionde dag. Finner styresmannen vid en sådan prövning att isoleringen skallbestå, skall beslutet härom underställas kriminalvårdsstyrelsensprövning. Enligt 31 § lagen om kriminalvård i anstalt kan regeringenförordna om avvikelser från de bestämmelser i lagen som gäller brevväxling,besök och telefonsamtal, om det är påkallat med hänsyn till rikets säkerhet.Ett sådant beslut har meddelats bara i ett fall. har så sent som medanledning av en proposition om ändring i lagen om kriminalvård i anstalt tagitställning till och gjort vissa ändringar i reglerna om isolering av intagna ikriminalvårdsanstalt. Ändringarna innebar bl. a. att möjligheterna tillisolering begränsades i huvudsaklig överensstämmelse med vad som föreslagits iett betänkande av den s. k. isoleringsutredningen. Motbakgrund av vad jag nu har sagt anser jag inte att det f. n. finns anledningatt vidta någon ytterligare åtgärd. Anf.18 (vpk): Jag tackar justitieminister för svaret på min fråga. Jag anseratt det är en viktig principfråga, som har kommit upp med anledning av detaktuella fallet. Man kan väl till att börja med något diskutera en definition,nämligen om det som pågår i sådana fall är vård eller straff. Vi använder ossju ganska mycket av förskönande omskrivningar i sammanhanget, men jag tyckeratt man rent principiellt kan diskutera om det som förekommit i det fall som nuhar varit aktuellt skall betecknas som vård. Jag återkommer till det litetsenare. Detaktuella fallet gäller naturligtvis den för spioneri fällde . Detär självklart att sådana brott måste beivras och brottslingen tas om hand avsamhället. Frågan är var man sedan skall dra gränsen för den behandling somvederbörande skall utsättas för. I det här fallet har jag - som jag har skriviti inledningen till den av mig ställda frågan - tyckt mig kunna konstatera attmyndigheten har gått så pass långt att man kan börja diskutera om detta ärrimligt och hur långt vården skall sträcka sig. Jag skulle alltså vilja höranågot ytterligare av justitieministern om begreppen vård och straff. Är det härfråga om vård med hänsyn till de uppgifter vi har? Sedangäller det spörsmålet om isoleringen som sådan. Justitieministern säger isvaret på frågan att de som tillhör den speciella kategori till vilken vi naturligtvismåste räkna detta fall skall få tillfälle att umgås i små grupper och undervissa förhållanden. Vi vet - och det skulle jag vilja ha konfirmerat avjustitieministern- att den personen över huvud taget inte har fått umgås mednågon annan än möjligtvis sin advokat, som är den som fört fram de synpunkterpå hans tillstånd vilka nu har kommit fram. Fråganär hur dessa lagbestämmelser tillämpas. Det är en principfråga som gäller ävenandra fall. Här har det tydligen gjorts avsteg från dessa bestämmelser. Den härpersonen har uppenbarligen inte fått umgås med andra. Entredje fråga, som inte berörs i svaret men som jag har aktualiserat, är fråganom andra myndigheters inverkan på vården eller straffet. Enligt uppgift frånkriminalvårdsstyrelsen har säkerhetspolisen begärt den hårda behandlingen i dethär fallet. Vad stöder man sig på i sådana fall? Hur långt kan enutanförstående myndighet påverka vården av en intagen? Det är också en viktigprincipfråga, som jag gärna skulle vilja få utvecklad litet ytterligare. Derisker som vi från vpk:s sida varnade för i novemberdebatten visar sig nu hablivit aktuella. Ombehandlingen av isolerade inom kriminalvården känner säkerligen väl till att vi här inte kandiskutera konkreta fall, och jag kan inte gå in på ansvariga myndighetersbeslut i enskilda fall. Om jag skulle göra det är jag rädd för att fru talmannensklubba skulle falla. Om behandlingen av isolerade inom kriminalvården Låt mig emellertid principiellt få säga att det här ärfråga om regler i 20 § i kriminalvårdslagen, som handlar just om hur intagnaskall hållas i avskildhet. 121 § sägs att intagen som hålls avskild från andraintagna skall få den lättnad som är möjlig. Sådana lättnader kan avse bl. a.viss begränsad gemenskap med andra intagna, tillgång till tidningar, radio ochTV. Det kan också vara fråga om utomhusvistelse, besök och telefonsamtal. Vidlängre tids avskildhet brukar den intagne kunna hållas sysselsatt på lämpligtsätt -genom undervisning och utbildning eller något arbete. Det åligger kriminalvården att se till att den som ärisolerad får erforderliga kontakter med sjukvårdspersonal, psykologer ochanstaltsassistenter. Men bedömningen av vilka lättnader som är möjliga måstenaturligtvis ske med utgångspunkt från isoleringens syfte i varje enskilt fall. Låt mig slutligen få erinra om vad jag sagt i svaret,nämligen att prövade reglerna om isolering så sent som i november1980.