prot · G409128 · 1980-12-31 00:00:00 — Jag har vid tidigare tillfällen haft anledning aftuttrycka mina tvivel om statens förhandlingsnämnds kompetens och vilja atf pålämpligt sätt företräda statens intressen på sjukvårdsområdet, och detavtalspaket som här föreligger är en beklämman- Det var alltså med bedrövelse som jag tog del avavtalsförslagen . Jag känner landstingssjukvårdsförvaltning, bättre än de flesta skulle jag tro, för jag har upplevtden inpå kroppen . Dessa hårdföra teknokrater har totalt spelatbort statens förhandlare och t. o. m. försökt sätta sig i besittning av destatliga positionerna redan innan över huvud taget fått säga sittord. Deras väg är kantad av felslagna sjukhusplaner, och deras enormainvesteringar i norra mäktigate betongkoloss har i efterhandframtvingat en våg av nedläggningar av mänskligare och billigare sjukhus;Allmänna BB, barnsjukhuset , - nu står S:t Eriksgamla fina sjukhus i tur. Det är sannerligen i grevens tid som nui propositionen avtvungit ett löfte att inte lägga ned Karolinskasjukhuset också - i varje fall inte utan att först fråga . Dess bättre är detta icke den enda korrigering av avtalensom sjukvårds-ministern tvingat de ansvariga i landsfinget att acceptera. Honhar- därvid understödd också av utbildningsministern i hans diktamen tillprotokollet -först och främst markerat den speciella roll i svensk kliniskforskning som symboliseras av bron över , vilken förbinder och med varandra, och hon har garanterat attKarolinska sjukhuset, även om det faller i händer, skall erhållaminst de resurser, som KS över statsbudgeten förfogar över för medicinskutbildning och forskning. Denna försäkran förutsätter, som jag framhållit i enmotion, att de framfida läkarutbildningsavtalen får en annan konstruktion än dehittillsvarande med en anständig redovisning av hur pengarna beräknats och vartde går. Alla undervisningssjukhus i riket - även iUppsala, den sista basfionen, vars fall nu är överhängande - kommer att varatacksamma för att få det som är rätt bekräftat och det som eventuellt är fiffeloch båg avslöjat. Som jag nämnde har den blivande huvudmannen ocksåavtvungits en försäkan att inte skall läggas ned ellerväsentligen förändra sin nuvarande karaktär, och ej heller döpas om fill någotannat, exempelvis sjukstuga. I all den utsträckning, som hänsynen till gällandekommunallagar föranleder, har vidare, enligt statsrådet , gått med på att i ett samrådsorgan mellan institutetoch förbereda alla frågor som rör forskning och utbildningvid sjukhuset. Motsvarande hänsyn har också numera tagits till de speciellaforskningsintressen som av hävd fillgodosetts genom insatser från enskilda,humanitära fonder vid Radiumhemmet, men vilka statens förhandlings-nämnd på ettanmärkningsvärt sätt - dvs. ett sätt som bör föranleda anmärkning ochöverprövning av personbesättningen - underlåtit att iakttaga. Det är vä) känt att aUa personalorganisationer vidKarolinska sjukhuset motsatt sig bytet av huvudman. Såvitt jag förstår hardetta betingats dels av en förklarlig oro för att medvetet skulleeftersträva att försämra Ändrat huvudmannaskap för , m. m. Ändrat huvudmannaskap för , m. m. standardenpå den sjukvård som bedrivits på , dels av befogadefarhågor för att övergången från statlig fill landstingskommunal tjänst skulleinnebära en försämring av de anställdas hittillsvarande anställnings- ochavlöningsförmåner. Vad det senare förhållandet beträffar har statsrådet de ansvariga i en förklaring att man skall bereda allaoch envar av dem som är anställda vid överlåtelsetillfällef, dvs. den 1 januari1982, "totalt sett" bibehållna anställnings- och avlöningsförmåner. majoritet har i utskottets betänkande1980/81:27 understrukit betydelsen av de här givna försäkringarna. Såvitt jagförsfår innebär de att statsmakterna ovanpå och utöver dessa torftiga avtalförsäkrat sig om ett antal garantier, som varken ellerstatsmakterna med hedern i behåll kan springa ifrån. Dessa garantier gällersåledes främst som svensk och internationell, kliniskforsknings- och utbildningsinstitution och all den personal som sedan längeidentifierat sig med dess uppgifter. Hållfastheten i dessa garantier harifrågasatts av företrädare för sjukhusets personalorganisationer. Det är därförav vikt att sjukvårdsministern, som är den som har mottagit de ifrågavarandelandstingsrådens vidimering av vad som överenskommits med dem, bekräftargarantiernas hållfasthet inför . Infe minst är detta viktigt sedan defsocialdemokratiska oppositionsrådet i , , ilandstingsdebatten öppet ifrågasatt hållfastheten i sjukvårdsministernsuttalanden. Jag inledde mitt anförande med att redovisa denegativa känslor tanken på en kommunalisering av väckt hosmig. När jag blev uppmärksammad på att det i den vanskligaparlamentariska situation som f. n. råder i riksdag, kanske skulle blimin röst, som till slut avgjorde denna sak. fick jag naturligtvis anledning attsärskilt noga väga argumenten för och emot. Det förslag som tas upp i den socialdemokrafiska motionen,nämligen att man borde göra en ny utredning för att se om man icke kunde vinnavissa fördelar genom ett pä annat sätt organiserat samarbete mellan staten ochlandstinget utan att därför förändra huvudmannaskapet, har varit personalorganisationernasoch den nuvarande sjukhusdirektörens linje. Det var också den linje jag självföljde i vid förra årets dechargebehandling och somresulterade i en - verkningslös - reprimand till den folkpartistiskasjukvårdsminister som då redan lämnat scenen. Men det framgår klart avstatsrådet uttalanden, både beträffande KS och, sedermera. Akademiskasjukhuset, att hon - landstingspolitiker som hon är, i likhet med sinföreträdare och sin statssekreterare - är bergfast övertygad om att gå på ikommunaliseringens ullstrumpor. Men det skall inte fördöljas aft åtskilliga avöverläkarna vid också funnit sjukhusets hittillsvarandeadministrativa inkoppling i storlandstingets sjukvårdsorganisation såotillfredsställande aft de - trots intellektuella betänkligheter -ansett"fullt medlemskap" sannolikt vara bättre än enbart"associering". Jag vill också bekänna aft närvaro vidsocialutskottets behandling av sjukhusefs angelägenheter i sambandmed budgetpropositionen inteövertygat mig om att sjukhuset haft ett så helhjärtat stöd där som många på KSkanske föreställer sig eller hoppas. Vad anförde bestyrkerdetta. Vägen till går ju för många, kanske de flesta, genomlandstinget, och därvid gäller nog att ränderna aldrig går ur. Inte hellerfjolårets synnerligen hårdhänta budgetbehandling i vad det gällde Karolinskasjukhuset - med det till statssekreterare i befordrade f.d. stockholmska landstingsrådet som motor- borde ha kunnat inge deutanförstående nämnvärda förhoppningar om förståelse för det slag av ideellaargument, på vilka försvaret av sjukhusets hittillsvarande statusbygger. kan det visserligen förefalla som om densocialdemokratiska reservationen spelar sjukhusets och desspersonalorganisationers kort i den här omgången. Lockelsen för min del attfölja den har emellerfid minskat betydligt när jag i den socialdemokratiskamotionen 1980/81:2012 och i reservationen har funnit en efterklang av densocialdemokratiska landstingsgruppens argumentering i debatten i ,nämligen - häpnadsväckande nog! - att avtalet skulle vara alltför oförmånligtför . Den slutsats man måste dra blir därför att skulle den härpropositionen förkastas, med de garantier som likväl byggts in i den, och"skulle den olycka tima" -som det hette i den gamlasuccessionsordningen - att socialdemokraterna ånyo kommer i regeringsställning,så har vi förmodligen att motse ett avtal, som kommer att bli ännu meraundfallande mot och ännu dyrare för staten - eller också, och merasannolikt, att det blev forskningen och utbildningen som fick sittaemellan. De som satte den här frågan i rullning var tvåsocialdemokratiska statsråd - . var det alltså från det hållet man ansåg att "starka skäl"kunde åberopas för att staten skulle "avhända sig huvudmannaskapet"för KS och i . är det alltså tre borgerligaregeringar som idogt fullföljer de socialdemokratiska intentionerna, medanriksdagens socialdemokrater-och vpk - finns på den motsatta sidan. Def här är ingen lätt fråga, för någon. Jag känner ingen lyckavid tanken på aft överlämna KS nycklar till , och 850 miljonerdärtill. Men när jag har brottats med den här frågan har jag kommit fill denuppfattningen, att KS behöver ett definitivt beslut, . Skeppet kan inte drivaredlöst hur länge som helst, medan ingen känner och ingen tar ansvaret. Omsocialdemokraterna hade sagt: Det var fel av och någonsin ifrågasätta det statliga huvudmannaskapet; KS är och skall förblistatligt, och statsmakterna skall oförbehållsamt leva upp till sitt ansvar - dåskulle jag varit mera benägen att följa dem. Men när socialdemokraterna nuyrkar avslag, så är det med en argumentering alldeles motsatt min: Man gör detmed åberopande av att avtalet är ofördelaktigt för . Och i det lägethar jag kommit till aff den här propositionen, med de försäkringar som kommitatt omgärda de i och för sig diskutabla avtalen, är att föredra framför någotokänt, som vi inte har sett men kan ha våra tvivel om. Jag kommer därför att,utan entusiasm, rösta för utskottets hemställan. etsalvavi animam meam. Ändrat huvudmannaskap för , m. m. Ändrat huvudmannaskap för , m. m. 16IVAR () replik: Jag tror att i har lästbåde den socialdemokratiska motionen och reservationen väldigt dåligt. De skälsom vi socialdemokrater anför för att yrka avslag på föreliggande avtal är attvi vill ha fram ett alternativ till detta avtal om byte av huvudmannaskap medett bibehållande av statligt huvudmannaskap. Det motivet tycks stå i överensstämmelsemed det som också fidigare tyckte. Vad vi i vår motion och i reservationen-redovisar är densocialdemokratiska landstingsgruppens syn på avtalets innehåll och värde. Vitar varken i motionen eller i reservationen ställning till värdet i avtalet. Vitycker inte att det finns anledning att göra det från vår sida, eftersom vibegär att det skall tas fram ett nytt alternativ. 17SVEN ASPLING (s): På sitt sätt är det något av ett historisktbeslut som står inför, när nu frågan om huvudmannaskapet förKarolinska sjukhuset skall avgöras. Jag skall inte nämnvärt förlänga debatten,och jag skall infe heller närmare gå in på den socialdemokratiska reservationsom fogats till utskottsbetänkandet. har på ett utmärkt sättbelyst de starka sakliga skäl som föreligger för att frågan om ett fortsattbibehållet statligt huvudmannaskap blir föremål för utredning och en ingåendeprövning. Jag skulle emellertid innan voteringen verkställs vilja lägga någramera allmänna synpunkter på denna utan tvivel mycket viktiga fråga. har alltifrån sin tillkomst varit enkraftkälla för svensk hälso- och sjukvård. Dess historia är fylld avbetydelsefulla och ofta banbrytande insatser på hälso- och sjukvårdsområdet. Imånga avseenden har en unik ställning i svensk sjukvård.Det nära samarbetet med har därvid spelat en stor roll.Denna samverkan på utbildningens och forskningens områden har avsatt betydelsefullaresultat, som kommit hela vår hälso- och sjukvård till godo. sjukhusets verksamhet och insatser begränsasinte bara till vårt land. Internationellt har sjukhuset en ställning och etterkännande som få andra. Forskare och läkare från olika delar av världen aktivt deltagit i ett forsknings- ochutvecklingsarbete av stor betydelse. i ,WHO, har ett intimt och fruktbart samarbete med Karolinskasjukhuset, bl. a. genom de två centra för forskning och forskarutbildning somblivit etablerade vid sjukhuset. Vi vet att sjukhusets anseende är stort i vidakretsar utanför vårt lands gränser. Det skulle naturligtvis också finnasanledning erinra om de framstående läkare och forskare som haft och har singärning förlagd till och som genom sina insatser medverkattill atf ge sjukhuset den ställning det kommit att få inom hälso- ochsjukvården såväl i vårt land som utomlands. Det bör också understrykas attövriga personalgrupper vid sjukhuset på ett mycket engagerat och aktivt sättmedverkat till den utveckling av som jag här i korthetsökt belysa. Genom huvudmannaskapsreformerna svarar landstingen nu föralla grenar av sjukvården i vårt land. Jag vill gärna tillägga att reformernapå detta område varit både viktiga och angelägna, och visst har jag ettförflutet här. Men det ligger också i sakens natur att även staten har, ochmåste ha, ett ansvar för den svenska sjukvården, för att sjukvården ges ettriktigt medicinskt och socialt innehåll, för att sjukvården skall komma landetsalla invånare till godo, för att utbildningen ges en sådan inriktning ochutformning att den främjar de sjukvårdspolitiska målsättningarna samt för attde samhällsekonomiska aspekterna beaktas. Allt detta förutsätter självfalletett nära samspel mellan staten och landstingen. har som statens sjukhus även i dettasammanhang spelat en stor roll. Det är både ett regionsjukhus och ettupptagningssjukhus inom landstingsområdet. Men har påsitt sätt ändå en särställning. Med sina traditioner och samlade erfarenheterpå forskningens och undervisningens område och med det nära samarbetet medKarolinska insfifutet har förblivit ett unikt sjukhus inomden svenska hälso- och sjukvården. Naturligtvis kan det förebringas mofiv för ett förändrathuvudmannaskap, för en kommunalisering av KS. Men det finns också skäl för attstaten även i fortsättningen har ett eget sjukhus, särskilt när det gäller ettsjukhus av sjukhusets karaktär och med dess speciella ställning inomden svenska sjukvården. Jag anser det vara fel att denna viktiga fråga nu skallavgöras på det både ensidiga och ofullständiga beslutsunderlag som nuföreligger. Enligt min mening borde det vara möjligt att finna lösningar somför framtiden bevarade sjukhusets speciella ställning inom den svenskahälso- och sjukvården. I vart fall måste den frågan bli föremål för en meraingående och seriös prövning än vad som varit fallet. Därför borde detvara naturligt att den socialdemokratiska reservationen vinner ett brett stöd iden votering som förestår. Ändrat huvudmannaskap för , m. m. Utskottets hemställan bifölls. Mom. 2 (fortsatt samarbete medsjukvårdshuvudmännen angående läkarutbildning och forskning) Utskottets hemställan bifölls med 297 röster mot 17 förmofion 2013 av m. fl. i motsvarande del. 2 ledamöter avstod frånatt rösta. Mom. 3 och 4 (ändring avhuvudmannaskapet för m. m. och frågan om utlandssvenskarssjukhusvård vid ) Utskottefs hemställan bifölls med 159 röster mot 153 förreservationen av m. fl. 3 ledamöter avstod från att rösta. Tekoindustrin, m. m. 7 § Tekoindustrin, m. m. Fortsattes överläggningen omnäringsutskottets betänkande 1980/81:47 samt försvarsutskottefs betänkanden1980/81:20 och 21. 18 HANS i (vpk): En stor del av debatten i går ägnades åttekoindustrin - och det må vara nödvändigt eftersom denna bransch för vårtlands del nu nått den låga nivån att den knappt lever ens på konstgjordandning. Detta är ett bra bevis på vad en profitekonomi kan ställa fill med.Våra behov av kläder för vår försöjning kan inte uppfyllas. Jag hade tänkt prata mer om det ekonomiska försvaret iövrigt, även om tekoindustrin naturligtvis är en viktig del av det, och då måstejag inledningsvis göra kommentaren att man - efter gårdagens avslöjanden omförhållandena inom överstyrelsen för ekonomiskt försvar - inte riktigt vet omman skall skratta eller gråta. Man borde naturligtvis gråta över eländet, och man kundegråta en hel del över hur def ekonomiska försvaret har behandlats i jämförelsemed det militära. Vår kritik i def avseendet sammanfattas enkelt och rakt iinledningen till vår mofion till årets riksdag om det ekonomiska försvaret. Där säger vi: "kommunisterna anser attfrågorna kring 'Det sårbara samhället' och våra möjligheter fill försörjningunder kris eller krig måste lyftas fram. Vi anser att det militära försvaretfår en oproportionerligt stor andel av försvarsanslagen, eftersom bådecivilförsvar och ekonomiskt försvar av god kvalitet är en förutsättning för aftöver huvud använda ett militärt försvar framgångsrikt." Vår motion är kort och okomplicerad mot bakgrund av atfdetta år är som löper i innevarande försvarsbeslutsperiod. Vikräver helt enkelt atf det ekonomiska försvaret inte skall bli föremål förytterligare nedskärningar därför att def ekonomiska försvaret egentligen måstestärkas och ges en helt annan roll inom totalförsvarets ram. Om jag inledningsvis sade att jag inte hade någonting atfglädjas över när def gäller överstyrelsen för ekonomiskt försvar och dessverksamhet, är def däremot glädjande atf försvarsdebaften så sakta börjarhandla om de saker som vi från vpk brukar föra fram, dvs. om det sårbarasamhället, om en vidare syn på försvarsbegreppet och om en omfördelning avresurser från det militära försvaret till det ekonomiska försvaret och tillcivilförsvaret. Av och till dyker det upp debattartiklar -också från folkmed sympatier i det borgerliga lägret - som kräver en vidgad försvarsdebatt medhänvisning till vårt starkt centraliserade samhälle och vår sårbarhet. Vidarehar nu det socialdemokratiska kvinnoförbundet presenterat ett program i sammariktning som det skall bli oerhört intressant att ta del av . Medandra ord: Vi kommunister känner oss inte längre så ensamma i vårt hörn avförsvarsdebatten. Vi är glada över def - även om vi förstår att det kommer aftdröja mycket länge innan majoriteten av denna kammare kommer aft accepterade tankegångarna-och över att det ändå har börjatföras en debatt i den viktiga frågan om vi har ett riktigt ekonomiskt försvarsom bas för ett bra militärt försvar. Orsaken till att man nu utanför detta parlament på allvarbörjar diskutera det ekonomiska försvarefs roll är den kändasanningen att vårt kapitalistiska produktionssätt genom sin centralisering,genom sin utslagning av hela branscher och genom sin utglesning och utslagningav produktsortimenten till att omfatta bara det mest profitgivande, intelängre står i samklang med de behov som vi har i vårt land. Den profitekonomisom driver vårt näringsliv kan inte försörja oss under de förhållanden somuppträder vid avspärrningar och fredskriser. Till försvar mot den kritik som riktas motöverstyrelsen för ekonomiskt försvar sade man, bl. a. i går, att deförhållanden som gällde 1979 nu är safta ur spel och att vi därför har svårtatf ställa om verksamheten. Man hinner alltså inte anpassa sig tillnäringslivet, som man sade, av ett par . Detta visarockså hur snabbt produktion slås ut, hur snabbt varor försvinner och hur snabbtförutsättningarna för att vi skall klara oss under en avspärrning förändras. Dettasäger också någonting om hur oerhört viktigt det är att ha ett ekonomisktförsvar av en annan typ - och att man inte bara sysslar med lagring. Jag skulle kunna nämna rader av exempel inom hela vårtsamhällsliv och inom hela näringspolitikens område där det är nödvändigt med enannan inriktning av och med insatser utöver det ekonomiska försvaret. Resursertill det skulle man kunna få genom att omfördela från det militära försvaret,som inte klarar sig utan den här viktiga basen att stå på. Men jag nöjer mig med att avsluta den här debatten med attsäga aft vi i det framtida ekonomiska försvar som vpk anser riktigt har medavsevärt mer av decentraliserad produktion i stället för en hopplös lagring,där varor förstörs och där man inte har kontroll över vad man egentligen har -kanske man inte ens vet om det går att använda när man skall göra det. En sådandecentraliserad produktion som en del av det ekonomiska försvaret kan ocksåtjäna viktiga mål när det gäller sysselsättning, arbetsmarknadspolitik m. m. Vimenar alltså att man i försvarsdebatten måste sätta in frågor omdet ekonomiska försvaret och om försörjning i ett mycket vidare sammanhang. Det kommer naturligtvis att dröja länge innan dettaaccepteras av folk i den här kammaren, men vi lovar att komma igen inför detförsvarsbeslut som skall fattas 1982. Då skall vi verkligen strida för de härsynpunkterna. Att vi till årets behandling av dessa frågor bara harväckt en motion som motsätter sig ytterligare nedskärningar inom det ekonomiskaförsvaret beror på den enkla insikten att om vi vill bygga upp ett bättreekonomiskt försvar kan vi naturligtvis inte vara med om att skära ned det ,utan vi måste behålla det ekonomiska försvaret hur det än ser ut. Eftersom den socialdemokratiska reservationen tillförsvarsutskottets betänkande nr 20 innefattar de viktiga synpunkter vi lagt pådetta ärende, nöjer vi oss med att stödja reservationen. Om vi sedan kommer attfå Tekoindustrin, m. m. Tekoindustrin, m. m. samklang med socialdemokraterna när det gäller synen pådet långsiktiga ekonomiska försvaret visar sig väl under def år som kommer. Jagär inte så där väldigt övertygad om att vi kommer att få en sådan samklang, mendet är roligt att debatten börjat ta fart. 19 PER (): Vi behandlar nu försvarsutskottets betänkanden20 och 21, som gäller delfrågor inom def ekonomiska försvarets område. När detgäller kammarbehandlingen har dessa betänkanden sammanlagts med näringsutskotfetsbetänkande nr 47. Vi i försvarsutskottet anser det naturligt att ,som det också har sagts i budgetpropositionen, tar ställning fill detekonomiska försvarets fortsatta inriktning efter /82 först isamband med def totalförsvarsbeslut som avser att fatta våren 1982.Jag tycker också att de inlägg som fidigare gjorts av ochHans Petersson i visar att man även på den sidan är inriktad påatt vi skall avvakta det mångsidiga utredningsarbete som pågår inomförsvarskommittén innan vi har bestämda meningar om hur det ekonomiskaförsvaret skall organiseras. Detta gäller även frågan om den framtidamedelsförbrukningen. Vi i utskottet har därför i detta sammanhang bara tagithänsyn just till det kommande budgetåret, och vi har också gjort denbegränsningen att vi bara sysslat med de frågor som direkt berör oss. Andrafrågor har hänvisats fill näringsutskottef. Den fortsatta utbyggnaden avoljelagringen, som regeringen har brutit ut ur energiprogrammet, behandlarförsvarsutskottet i betänkandet nr 21. I besparingspropositionen, 1980/81:20, behandlas bl. a.den statliga politiken på tekoområdet. Handelsministern förklarade ipropositionen att han skulle återkomma fill frågan i 1981 årsbudgetproposition. De förslag i ämnet som i budgetpropositionen läggs framunder programmet Beklädnad m. m. innebär bl. a. aft ytterligare 18 milj. kr.föreslås anvisas. Därmed kommer de medel över statsbudgeten för investeringarm. m. som föreslås i budgetpropositionen att uppgå fill 180 milj. kr. Härutöverföreslås atf 32,5 milj. kr. rekvireras från oljelagringsfonden förfärdigställande av anläggningar för petrokemikalier. Av de föreslagnainvesteringarna hänför sig sammanlagt 144,1 milj. kr. till ett föreslaget nyttanslag. Beredskapslagring och industriella åtgärder. För programmet Beklädnad m. m. finns under nämnda anslagupptaget investeringsmedel på 92,1 milj. kr., däri inräknat ytteriigare 18milj. som regeringen föreslår för den statliga tekopolifiken. I densocialdemokratiska motionen 1495, som talat för i den härdebatten, föreslås aft 43 milj. kr. ytterligare skall anvisas för åtgärderrörande försörjningsberedskapen på tekoområdet. Av detta tillskott avses 4milj. för ökat försörjningsberedskapsstöd och 39 milj. kr. för i främstarummet avskrivningslån. Vidare föreslås en fortsatt uppbyggnad avfredskrislagren på beklädnadsområdet med främst grövre syntetiska garner kostnad av 8 milj. kr. Inriktningen av de fortsatta statliga åtgärderna påtekoområdet har behandlats av näringsutskottet. har ibetänkande nr 47, som också behandlas , godtagit vad handelsministern harförordat i det här avseendet. I budgetpropositionen har beräknats medel föråtgärder som ligger i linje med den tekopolitik som näringsutskottet har ställtsig bakom. är mot den bakgrunden inte berett aft tillstyrkavad som är innebörden av förslagen i den socialdemokratiska motionen 1495,nämligen aft anvisa ytterligare 51 milj. kr. för åtgärder till stöd för densvenska tekoindustrin. Förslaget i den socialdemokratiska motionen 1495 om 15milj.