prot · G409115 · 1980-12-31 00:00:00 — Bergslagen är också mycketsårbart på grund av att basnäringarna inte är integrerade framåt iproduktionskedjan. Bristen på övergripande industripolitik i vårt land bådeförr och gör att Bergslagen kan gå en mycket dyster framtid till mötes. Dennuvarande exportinriktade industripolitiken förvärrar Bergslagens ogynnsammasituation. Den här inriktningen med utflyttning av kapital ochverkstadsföretag, utflyttning av forskning och utveckling samt export av gruv-och stålteknologi - bl. a. kommer väl de nya råstålsprocesserna att exporteras- och den svenska handeln, som till stor del sker inom de multinationellaföretagen, slår hårt mot den här regionen. Resultatet kan vi avläsa i bl. Inom gruv- och stålnäringen har förlorat 620arbeten, 70, 650, 90, 430 och 920,sammanlagt för hela länet 2 780. Länsplaneringen pekar på en ytterligare nedgång,nedläggning eller nästan nedläggning av gruvor och en kraftig minskning inomstålindustrin. I länsprogrammet visar man på en nästan katastrofal utvecklingoch säger också att man enligt investeringsplanerna inte förväntar sig någonsysselsättningsutveckling. Man ser i stället att det är förknippat med storasysselsättningssvårigheter. Det kan rent av bli en relativsysselsättningsminskning, trots de stora investeringar som sker vid bl. I vad gäller gruvorna kan man i alternativ länsplaneringse att vi kanske har bara en gruva kvar med ungefär 300 anställda. Detkan bli en dyster utveckling. När det gäller stålindustrin kan vi förlora flera tusenarbetstillfällen . Beträffande massa- och pappersindustrin är att märka atttillverkningen i kan komma att halveras fram ellerår 2000. Träindustrin kommer inte att expandera utan ställa tillstora svårigheter för kommuner som , och . Verkstadsindustrin, som regeringen och andra hoppades skullevara motorn i den svenska ekonomin, kommer inte att expandera i Kopparbergslän. Istället visar länsplaneringen på status quo eller kanske på en minskning.Det framhålls också att sysselsättningssituationen inom den kommunala sektornkommer att i hög grad påverkas av vad som sker inom bl. Nr 115 - naturiigtvis skulle man viljasäga. Detsamma gäller landstingssektorn. Onsdigen den Enligt de här prognoserna kan det bli stora svårigheter frånvårdpolitisk o p_j|igci synpunkt på grund av den negativautvecklingen inom industrisektorn. Den nuvarande regionalpolitiken kan inte och har inte kunnat påverka den Rppinnnlnnlitiken utvecklingen.Den regionala obalansen fortsätter och förstärks. Flyttlassen håller på attpackas i . Det enda som hindrar detta är att det inteexisterar någon expansiv stor arbetsmarknad i landet som de skulle kunna åkatill. Vi måste naturligtvis, som har framhållit,skapa en ny industri- och regionalpolitik med styrmedel och en övergripandeplanering. Det är helt nödvändigt. Den temporära förstärkningen av det regionalpolitiskastödet till de kommuner som drabbas av gruv- och stålkrisen, som innebär i princip skall ha samma förmåner som i stödområde 4, kommer i detallvarliga läge som Bergslagen befinner sig i att ha mycket litet eller ringavärde. Det är nämligen helt otillräckligt. Om man tar detta på allvar måste manju redan nu bestämma sig för en annan inriktning. Och det måste man göra ,för Bergslagen förblöder. Samhället måste bildligt talat ställa upp med ettrejält tryckförband för att rädda vad som räddas kan i avvaktan på en nyindustri-och regionalpolitik, av den modell som vpk har föreslagit i motion1106. kommunisternas krav i motion 1836 om ettåtgärdsprogram för Bergslagen är nödvändigt att förverkliga. Det är enskyldighet för hela samhället att utveckla stålindustrin, behålla gruvorna, ökaförädlingsgraden och därmed utveckla verkstadsindustrin, införa ett planeratskogsbruk, förädla papper och massa ytterligare, utveckla träindustrin, ökabyggandet, se till att vi har en rejäl samhällsservice och se till att visätter in energiproduktionen så att den skapar sysselsättning. Med detta vill jag yrka bifall tillmotionerna 1836 och 1106. 113 (): Flera representanter frän Bergslagen - härkan nämnas län, och - har i motioner begärtrevision av stödområdesindelningen. Som skäl har vi från -och motsvarande kannaturligtvis anföras av de övriga länsrepresentanterna - åberopat nedgången igruv- och stålindustrin. Denna nedgång har betydande efterverkningar iverkstadsindustri och serviceföretag. På grund av den svaga konjunktur somdessa dominerande branscher nu arbetar i dras vi med stora svårigheter igruvorna i Västerbergslagen, i stålindustrin och ända upp till kalkbruken iSiljansområdet. i silurringens utkant är särskilt hårt drabbat. Jag skulle kunna fortsätta med att tala om hur det liggertill i fråga om byggarbetslösheten och om trähusfabrikernas situation. Men har ju före mitt anförande gjort en uppräkning när det gäller arbetsmarknadssituationen, och eftersom den är riktig finns det ingen anledning för mig att upprepa den. 142 Från att tidigare ha avvisatmotioner som rört ändringar i stödområdes- indelningenkommer arbetsmarknadsutskottet med ett eget förslag. Det Nr 115föreslås i betänkande 23 en temporär förstärkning av det regionalpolitiska den stödet i de orter i Bergslagen som drabbats avstrukturomvandlingen i g Stödet skall därmed uppgå till den nivå som gällerinom stödområde 4. Då ges det bl. a. möjlighet att få stöd till kommunalaindustrilokaler. Det är en av många åtgärder som måste till för att stoppaBergslagens svårigheter. Det är så till vida en framgång för de bygder jagföreträder. Det finns därför anledning att uttala ett tack till utskottet förförslaget. I svensk regionalpolitik finns det så få positiva saker attäven en liten detalj måste ses med glädje, De många bruks- och gruvsamhällena,som har en industrivan befolkning, måste få leva vidare. gäller det att se hur regeringen kommer att ta tillvara dessa nya möjligheter i fortsättningen. Vi ser det som angeläget att följaupp hur Bergslagskommunerna möts när de besöker regeringen i sina framtidaärenden. Jag ber därmed att få yrka bifalltill de socialdemokratiska reservationerna och bifall till utskottetshemställan i fråga om övriga punkter i betänkandet. 114HANS i (vpk): Bergslagen, dvs. det bälte med traditionellbergshantering som finns i landskapen , , ,, , och faktiskt också i Norduppland, hotas nuav kriserna, främst inom skogs- och stålindustrierna. Trots en månghundraårigutveckling av produktionsmedlen och ett sedan många generationer nedärvtyrkeskunnande och trots dessa basnäringars betydelse för all industriellutveckling i vårt land kommer nedläggnings-, avskeds- och permitterings-budensnabbt. Många bruksorter är direkt hotade. Om den s. k.utvecklingen får löpa fritt, så kommer hela denna region att köras ibotten. Följden blir en omfattande bruksdöd och avflyttning. Redan nu är lägetför ungdom och kvinnor svårt, då man generellt kan sägas ha haftanställningsstopp inom basnäringarna under stora delar av . Skogstillgångarna har varit utsatta förrovdrift. Kortsiktiga lönsamhetsberäkningar har medfört att skogsråvaran inteförädlats i tillräckligt hög grad. Kännetecknande för både och norraDalarna är de stora kalhyggen som visar att här har funnits skog som snabbt haromvandlats till pengar. har sysselsättningen stadigt minskat.Skogsindustrin sviktar i brist på råvara och investeringar och under krav påhög och snabb profit. Gruvdöden har varit förfärande i Bergslagen. Endast ettfåtal gruvor är vid liv. Järnmalmen överges nu i snabb takt. Guld och silverbörjar bli intressantare. Handelsstålsindustrin har genom SSAB-besluten tvingats ini en avvecklingskarusell som snurrar allt fortare. Domnarvet och Oxelösundhar båda haft storbetydelse för Bergslagens liv. De mindre handelsstålverken lämnas att självdö.Specialstålsindustrin har fått en allvarlig knäck genom nedläggningen avSpannarhyttan. Hyttan blåses ned , om jag är rätt underrättad. Den offentliga sektorn i den här regionen är inte såutvecklad som i andra delar av landet, vilket framgår om man gör engenomsnittlig jämförelse. I har vi färre anställda inomstatlig verksamhet, vi har genomsnittligt färre daghem än i landet i övrigt ochvi har en högre arbetslöshet bland kvinnor. Jag skulle kunna rada upp oerhörda mängder av problem somhänger samman med Bergslagens kris, men det faktum att det har lagts fram etttjugotal motioner med anknytning till Bergslagskrisen tycker jag talar sitteget språk, och jag skall därför inte ta tid till att redogöra för det som allakänner till. 1 vår motion nr 1836 har vi pekat på att Bergslagslänenhar goda utvecklingsmöjligheter. Inom Bergslagen finns stora resurser och ettmycket varierat kunnande inom olika områden som, om de sammanfördes ikonstruktivt arbete, skulle kunna utnyttjas bättre. Kampanjer av typen Startaeget, s. k. intraprenörsverksamhet - det nya modeordet i krisen - och allmäntuppfinneri uppmuntras. Sådant kan kanske vara en liten del av de åtgärder somkrävs för att rådda jobben, men betydligt viktigare - och helt oersättligt - ärett väl planerat och organiserat arbete för att utveckla regionens basnäringaroch resurser. Ett gammalt ordspråk säger: Man skall inte gå över ånefter vatten. Det gör man tyvärr i alldeles förstor omfattning inom industrin.Det finns exempel på hur man handlar insatsvaror för produktionen pä andrasidan jordklotet, trots att de finns att få i närheten - på andra sidan gatan,som har varit fallet i min hemkommun. Det sker naturligtvis avs. Men det står ju klart för var och en som är någorlunda insatt iekonomi att minsta försök till samhällsekonomiska beräkningar skulle visa attdet är mer lönsamt att handla hemma. Det är angeläget att minskaimportinnehållet i produktionen och medverka till att rädda jobbenhemma. Av flera olika skäl måste vi alltså få mera svenskproduktion i våra exportprodukter. Har har Bergslagen med såväl basindustriersom förädlingsindustrier mycket att ge i ett konstruktivt samarbete. I vår "Bergslagsmotion" - hartagit upp de viktigaste punkterna i den - pekar vi på vilken inriktning ensådan här aktion för Bergslagen måste ha. Det handlar om stålindustrin,gruvbrytningen, förädlingsindustrin-dvs. verkstadsindustrin-, skogen, pappers-,massa-och träindustrin. Vi säger också i motionen klart och tydligt att desamhällsekonomiska värdena måste vara den grund på vilken Bergslagen skallutvecklas. Vi föreslår att skall ansluta sig till deriktlinjer vi drar upp i motionen. För att fullfölja inriktningen, för attinventera möjligheterna och för att framlägga ett aktionsprogram för Bergslagenbehövs en delegation - en s. k.Bergslagsdelegation med en sammansättning som gör att kommuner och fackförbundfår majoritet i den. Vad föreslår då utskottet i betänkandet? Jag tycker detfinns all anledning att syna argumenten litet grand i sömmarna. Från vpk:s sida har vi mycket kritik att framföra angåenderegionalpolitikens inriktning. Vi har ingen övertro på medel som lån, bidrag,stöd och diverse ortsindelningar, vilka för länge sedan mist sin verkan. Manmåste göra något ät grundproblemet, dvs. den fallfärdiga ekonomin som ju härjari samtliga industrialiserade västländer. Men ändå: Mot bakgrund av gängse uppfattningar ochregionalpolitiska möjligheter kan utskottsbetänkandet vara värt en granskning iden del som rör vår motion. Utskottet kostar ju på sig att formulera ettavslagsyrkande på hela tre och en halv rad, där man hänvisar till "detanförda". Vad är då "det anförda"? Jo, man pekar på attBergslagen har drabbats hårt, och man hänvisar till industriministernsuttalande om stålindustrin - det som kommer att behandlas - där hanframhåller "att det ankommer på de företag som vidtar strukturförändringaratt inom ramen för sina egna resurser medverka till att få framersättningssysselsättning till de orter som kommer att drabbas avsysselsättningsminskning". Vidare heter det; "Genom arbetsmarknads-och i vissa fall regionalpolitiska åtgärder i förening med en väl avvägdekonomisk politik måste samhället enligt departementschefen medverka till attmildra verkningarna av nödvändiga strukturförändringar." Det iir detta man hänvisar till och använder sommotivering för yrkande om avslag på vår motion. Man pekar också på att det i länen tidigare tillsattsspeciella stålortsgrup-per med uppgift att initiera nya arbetstillfällen idessa orter och att motsvarande arbete numera bedrivs inom ramen förlänsplaneringarna. Det lilla "pip" som regeringen givit ifrån siggenom att föreslå att krisorter . skall kunna få stöd efter samma principer somgäller för stödområde 4 är ju ändå någonting, även om vi skall ha klartförossatt när man istödväg kommit så långt som man nu har gjort är det så attett stöd i en kommun kan få effekter i en annan. Den enes bröd blir den andresdöd. Den risken löper man nu når ekonomin har gått så långt i botten. Det är endesperat kamp mellan olika orter, mellan olika kommuner, för att få varjemöjligt arbetstillfälle. Regeringen har naturligtvis tvingats att göra sådana häreftergifter, den här lilla markeringen att man ändå bryr sig om Bergslagen ochvet var det finns, eftersom det på bruksorterna har utvecklats en stark opinionmot den förda politiken. Folk känner sig överkörda och utlämnade, och det medall rätt. Den bärande linjen från industriministerns sida äremellertid, som han säger, att företagen inom ramen för sina egna resurserskall medverka till att få fram sysselsättning på de drabbade orterna. Denhänvisningen är naturligtvis ett sätt att dölja sin egen oförmåga att 10 protokoll 1980/81:114-115 ingripa,eftersom industriministern vet att det blir ytterst litet av sådana åtgärderfrån företagens sida. Vi har ju det färska exemplet med ASEA, som flyttar jobbfrån en kriskommun till en annan, från till . I övrigt har ASEAinte kunnat redovisa något nytt för del, trots att Spannarhyttan nublåses ner . Företag X, somdet kallas, har inte visat sig , utan folk går och väntar på besked. ASEA har uppenbarligen inte bestämt sig . Enligttillförlitliga källor har man inte bestämt huruvida den verksamheten skallligga i vårt land över huvud taget, men man säger att blir det i , såblir det nog i . Det är vad företagen gör när de lägger ner verksamhetpå en ort! Hela bygden väntar på att ord skall motsvaras avnågonting verkligt. I är det inte mycket att hoppas på av ettföretag som ger upp. Där har facket slagits för nya jobb, medkonstruktiva förslag och med olika aktioner, utan att nå fram till någotresultat i kampen mot kapitalägarna och nedläggningen. Men hänvisartill företagens egna resurser. Det är också sådant som man hänvisar till närman avstyrker vår motion om ett samlat grepp över Bergslagens utveckling. Jag skall fortsätta att kommentera litet av vad man kallarför "det anförda". En annan del a v det man hänvisade till i utskottetsskrivning - och som jag tidigare citerade - innehöll vackra ord om "en välavvägd ekonomi som tillsammans med regionalpolitiska åtgärder skall lindrakapitalets härjningar." - "En väl avvägd ekonomi" hänvisar mantill. I förhållande till vad? Knappast till samhällets behov, för då skulle detju inte se ut som det nu gör i Bergslagen. Ekonomin kan knappast vara avvägdför att tjäna Bergslagens syften - och inte människornas som bor där heller.Möjligen är politiken väl avvägd i förhållande till de krav på snabb profit somär orsaken till så mycket elände i våra hemregioner. Nej, herr talman, det går inte att på det här enkla sättetavfärda vårt förslag om en Bergslagsdelegation med uppgift att sammanföra ochinventera resurser i regionen, ta fram ett åtgärdsprogram för regionen ochlägga fram det. Därför yrkar jag bifall till vpk-motionen nr 1836. Det är litet sorgligt - det måste jag ändå avsluta med attsäga - att se att inte ens socialdemokraterna i utskottet förmått sig till attstödja vår motion. Den är ju inte så där väldigt revolutionär och socialistiskatt den skulle kunna stöta socialdemokraterna. Motionen har som inriktning attta tag i vad som just nu finns och vad som går att göra och att göra någontingav detta. Den kamp som utvecklas på många bruksorter skulle kunna få ettbra instrument genom att en delegation där facken och kommunerna, som faktisktalla har s-majoritet och där man förutsätter ett samhällsekonomiskt resultat avarbetet, inrättades. Det finns alla skäl att bifalla en sådan motion. Under detta anförande övertog talmannen ledningen avkammarens förhandlingar. 115GUNNAR (): har tidigare under debattenberört reservation 6, som återfinns på s. 102 i betänkandet och som gällerinsatser i . Jag avser nu bara att anföra några synpunkter på frågan omtidigareläggning av landstingskommunala investeringar i vårt län. Ett genomförande av ett program för tidigareläggning avlandstingskommunala projekt har tidigare beslutats för . Därvidlades fast att verksamheten bör genomföras under statlig medverkan. Ianslutning till behandling av landstingspaketet för Norrbottenframhölls att, i den mån en situation som svarar mot det aktuella läget iNorrbotten skulle drabba andra delar av landet, skullemotsvarande tidigareläggningsprogram kunna aktualiseras. Läget i länkan nu väntas utvecklas därhän att ett program av här föreslagen inriktning ärmotiverat. En förutsättning för att skallkunna bära de ökade investeringskostnader som följer av en fidigareläggning avbyggnadsarbetena är att dessa utförs som beredskapsarbeten. Därvid tordeförhöjda statsbidragssatser kunna utgå i enlighet med vad som förekommerför . Genom tidigareläggningarna skulle vårt landsting ställasinför driftkostnader som går utöver vad som förutsatts i finans-och skatteplanering och vad som anses kunna bäras av länets skattebetalare.Staten bör därför vara beredd att påta sig ett finansieringsansvar förvårdanläggningarnas driftkostnader från tidpunkten för idrifttagandet framtill den ursprungligen planerade driftstarten. har genomfört en inventeringav tänkbara objekt för tidigareläggning. Med hänvisning till de positiva sysselsättningseffekter -inte minst med tanke på deras regionala spridning - som tidigareläggning avinvesteringsobjekt medför föreslår vi därför i motion 1472 att regeringenupptar förhandlingar med om formerna och ersättningför sådan tidigareläggning. Jag har haft samtal medföreträdare för i , som har vitsordat vilken oerhört storbetydelse det s. k. landstingspaketet kommer att få för sjukvården i Norrbottenoch vilken stor sysselsättningseffekt som uppgörelsen mellan regeringen ochlandstinget fått på byggsidan. Förhandlingarna inleddes , och vid årsskiftet1980 var förhandlingsarbetet i hamn. I uppgörelsen mellan iNorrbotten och statens förhandlingsnämnd ingick en rad vårdprojekt, som är ifull gång. Inte mindre än fem vårdcentraler och sex lokala sjukhemberörs. Vidare omfattar uppgörelsen ombyggnad av ett sjukhus och byggande av entandvårdscentral. De här projekten ligger hyggligt spridda över landstingsområdetoch har gett mellan 600 och 700 årsverken på byggsidan. I slutet av det här året får också överenskommelsen mellanden dåvarande folkpartiregeringen och landstingsledningen i effektpå sysselsättningen inom vårdområdet. Då kommer nämligen några av de härprojekten att vara klara att tas i drift. Med det här exemplet från har jagvelat fästa uppmärksamheten på det konkreta resultat som blev följden avriksdagens beslut . är vi i färd med att behandla en liknande fråga som rörVärmland. Vad det hela rör sig om är vad som anges i reservation nr 6, nämligenatt skall bemyndiga regeringen att ta upp förhandlingar medföreträdare för , precis på samma sätt som skedde ifallet . För alla oss som känner till problemen i , där 12 000 människor står utanför den ordinarie arbetsmarknaden, där över 6 000är direkt arbetslösa och ytterligare flera hundra jobb är i omedelbar fara ochdär arbetslösheten bland ungdomar och kvinnor hotar att bli ännu större - föross alla, oavsett vilket parti vi företräder här i - borde det varalätt att välja. Är det så att vi menar allvar när vi står upp och tar strid förjobben i - ja. då bör vi givetvis rösta för reservation nr 6, som jaghärmed ber att få yrka bifall till. De i den socialdemokratiska motionen angivna kostnadernaavseende landstingspaketet utgör endast investeringskostnader förlandstingsbyggen som det är möjligt att börja bygga under /82.Det gäller sjukhemmen i , och . Byggstarten för dessasjukhem anges i budget för till 1982 och förÅrjäng och till 1983. Tidigareläggningen skulle med andra ord innebäraett år för och för de andra anläggningarna. Vi har i vårmotion hänvisat till den s. k. Norrbottensmodellen, som innebär att landstingetför att kunna bära de ökade investeringskostnader som följer avtidigareläggningen får utföra dessa byggen som beredskapsarbeten. Så några ord med anledning av vad tredje vicetalmannen sade i kammaren före middagsuppehållet. Det äralltid fart och fläkt över vår värderade talman från , oavsett om hanhanterar klubban vid talmansbordet eller om han framträder i andra sammanhang.På eftermiddagen lät han oss veta att han genom en folkpartistisk tidninginformerats om att tolv nya företag startats i , en av demånga orter i som har mycket hög arbetslöshet. Det här verkar på ossandra som om det skulle vara för bra för att vara sant. Vi har därför undermiddagsuppehållet inhämtat uppgifter som tyder på att det som Bo Finnkvistantydde före pausen stämde, nämligen att det kan ha skett en förväxling mellan12 nya företag och 12 nya arbetstillfällen i . De uppgifter vi har fåttfram talar för hur rätt Bo Finnkvist hade. I praktiken rör det sig nämligen om11,5 nya arbetstillfällen. Han nämnde siffran 12. Närmare kan man inte komma. Därmed inte sagt att KRESAM-gruppens verksamhet inte ärvärdefull. Kanske kan vi för framtiden förvänta oss goda resultat av dessarbete, bl. Hagfors.Men är det inte fråga om 12 nya företag utan om 11,5 nyaarbetstillfällen. 116 Tredje vice talmannen ()replik: Det skall bli en kort replik. Jag vill barasäga att när jag läste tidningen hade jag större förtroende för tidningarnasuppgifter än vad förre redaktören tydligen har. Jag kan överlämna tidningen till . Jag utgårfrån att han har kontrollerat att jag har läst innantill. Det är litet synd, , att inte de häruppgifterna är riktiga. Jag tycker ändå att vi skall vara tacksamma för allanya sysselsättningstillfällen i vårt län. säger att de 32 miljonerna bara gäller denmerkostnad som en tidigareläggning av den här investeringen innebär. Men dåvill jag fråga; Vilken blir den totala kostnaden, om det skulle bli bifall tillden socialdemokratiska motionen? 117GUNNAR () replik: Jag skulle också i likhet med ha varit glad å vägnar om uppgifterna i hade varit sanna.Nu är det emellertid så att vi har tagit fram de riktiga uppgifterna undermiddagspausen, så de finns här. Tyvärr är de inte lika optimistiska som deuppgifter som fanns i massmedia. Här finns i alla fall de riktiga siffrorna. Så till de 32 miljonerna. Vad vårt förslag går ut på,vilket anges i reservation 6, är kort och gott att vi skall ge vår nuvaranderegering bemyndigande att uppta förhandlingar med . Omde förhandlingarna går lika smidigt och snabbt som var fallet medförhandlingarna mellan folkpartiregeringen och landstingsledningen i Norrbottenfinns det en stor chans att de här projekten kan påbörjas vid årsskiftet1981-1982. Vad de förhandlingarna leder fram till vet vi inte i dag.Det beslut som vi skall fatta här i innebär endast att vi gerregeringen bemyndigande att uppta förhandlingar med . Detförtroendet tycker jag att man skall visa såväl regeringen som landstinget.Blir det ett lika lyckligt slut i det här fallet som det blev för Norrbottensdel, borde både och jag vara nöjda. 118 Tredje vice talmannen ()replik; För att vi skall få ett riktigt perspektiv pådet hela vill jag bara säga att den Norrbottensatsning som gjordes efteröverläggningar mellan folkpartiregeringen och kostade statennågonting mellan 450 och 500 miljoner. I dagens läge bedömer jag en sådansatsning som orimlig. Nr 115 Anf. 119 (vpk); j j Herrtalman! I sin senaste prognos för den värmländska arbetsmarknaden o -1 1 noi konstaterar länsarbetsnämnden attarbetslösheten har ökat förra gången en sådan prognos gjordes. Det gäller då de arbetslösa som är