prot · G40951 · 1980-12-31 00:00:00 — hemställanmed godkännande av utskottets motivering och 158 röster för bifalltill utskottets hemställan med godkännande av den i reservation 4 av Per m. fl. Kammaren beslöt med 159 röster att mom. 5 skulle återförvisasfill utskottet.158 röster avgavs för att kammaren skulle ta ställning till mom.5 c. betänkande 1980/81:8 Utskottets hemställan bifölls med 299 röster mot 17 förmotion 109 av m. fl. i motsvarande del. Utskottets hemställan bifölls med 159 röster mot 158 förreservationen av Per m. fl. 8 §Stimulans av aktiesparandet Föredrogs skatteutskottetsbetänkande /81:12 om stimulans av aktiesparandet (prop. 1980/81:39). 36 (); Regeringen har, beroende på rikets dåligaekonomi, framlagt förslag som skall minska de statliga utgifterna. Förslag harockså lämnats om avgiftshöjningar. Den sammanlagda effekten av dessa förslagberäknas till . De s. k. sparåtgärderna medför minskadeinkomster och sociala försämringar för vanliga löntagare, barnfamiljer,pensionärer, sjuka och handikappade. Alla ledamöter i vet att vi efter fyra årsborgerlig majoritet har otroligt dåliga statsfinanser. Statsskulden har ökatfrån ca 65 miljarder till ca 220 miljarder innevarande år. Statensunderskott under innevarande budgetår beräknas till 55 miljarder. För nästabudgetår kan underskottet komma att uppgå till ca 70 miljarder. Denna ekonomiska situation - eller låt oss kalla det kris- borde leda till åtgärder som syftar till att återställa samhällsekonomin.Dessa åtgärder borde då utformas så att de blir fördelningspolitiskt rättvisa.Men sä är inte fallet. Det nu förehggande förslaget om beskattning av inkomsterfrån aktieinnehav gynnar enbart medborgare som har mycket god ekonomi. Utskottsmajoriteten har, kanske för att tillfredsställaBjörn , föreslagit att skattesänkningen för ogift blir . i ställetför av regeringen föreslagna 3 000, och för gifta blir sänkningen 4 500 istället för av regeringen föreslagna . är ju folkpartistensom blev omskriven i tidningarna när han tyckte att man skulle beskatta allainkomster lika, oavsett om de härrörde från kapital - alltså aktier eller annatsparande -eller från arbetsinkomster. Tydligen är nu väldigt belåten med att detblir en liten liten förändring av regeringsförslaget, som han var totaltmissnöjd med från början. Åtgärden motiveras av både statsrådet och utskottet medatt den skall förbättra landets ekonomi. Förslaget skall enligt derasåsikt leda till att flera medborgare, som inte innehaft aktier, kommeratt i större utsträckning övergå till denna sparform. Förslaget skall ocksåsyfta till att främja tillkomsten av mer riskvilligt kapital i näringslivet. Om det sista syftet skall uppnås - vilket också behövs,det skall villigt erkännas - är förutsättningen att också företagens tro påframtiden avsevärt förbättras och att detta ger upphov till utgivande avnyemissioner. Möjligen skulle då skattelättnad på nyemitterade aktier ha varitfill en viss hjälp. Men det förslag som föreligger ger skattelättnaderenbart för de personer som äger börsnoterade aktier. Den totala skattelättnadenkan uppskattas till omkring 250 milj. kr. Regeringsförslaget har också givit till resultat enuppgång av kurserna på börsnoterade aktier - det blir alltså en god ekonomiskjulklapp till landets tidigare rika människorgenom detta förslag. Vidareföreslås att schablonavdraget från reavinst på äldre aktier höjs från nuvarande1 . Det betyder en ytterligare fördel för de tidigare rikamedborgarna. Dessaskattelättnader skall naturligtvis ses i sitt rätta sammanhang. De borgerligapartierna har i många valrörelser lovat dessa grupper olika förmåner, bl. För att bedriva valrörelsen, som skulle ge fill resultat enborgerlig majoritet, satsade företag och enskilda personer stora penningsummortill de borgerliga partierna. Syftet var väl bl. a. att dessa placeringarskulle avkasta god förräntning. De spekulerade rätt. Ettav förslagen i propositionen avsåg att man skulle begränsa möjligheterna attkvitta uppkommen reaförlust på premieobligationer mot erhållna reavinster påakfier. Det var ett bra förslag. Premieobligationer köps, ägs och innehas undersin giltighetstid av samma person i uppskattningsvis av fallen. Men närregeringens förslag blev offentHgt möttes det av kraftigt högröstade och iblandhysteriska protester från spekulanterna eller de s, k. kvittarna. De var luradeoch kunde ej längre lita på gällande regler, påstods det. Grundregelnför premieobligafioner var att dessa ej skall vara spekulationsobjekt. k. kvittarna hade i skattelagarna upptäckt möjligheten till spekulation ochdärmed till snabba vinster. Införkritiken från dessa spekulanter har den borgerliga majoriteten i utskottetändrat regeringsförslaget, så att ikraftträdandet uppskjuts -om man nuinte ändrar sig. Regeringsförslaget stöds av ett enhälligt yttrande frånfinansutskottet, som jag förutsätter att alla ledamöter i utskottet står bakom,samt av den socialdemokratiska minoriteten i skatteutskottet. Meddet anförda, herr talman, ber jag få yrka bifall fill samtligasocialdemokratiska reservationer i skatteutskottets betänkande. Underdetta anförande övertog tredje vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. 37 HANS iHallstahammar (vpk); Återigen tvingas jag stå här och krifisera den borgerliga regeringenspolitik. Återigen har regeringen lagt förslag som gynnar dem som redan har sittpå det torra. Återigen försöker regeringen drapera omfördelningspolitiken i denekonomiska nödvändighetens termer. Närregeringen lade fram proposifion 39 sade den att det var för att stimuleraaktiesparandet och därigenom främja tillgången till riskvilligt kapital inäringslivet och därmed industriell tillväxt - ett påstående som är myckettveksamt och föga hållbart vid närmare granskning. Fördet första: En generell skattelättnad för alla akfieägare inkl. alla dem somredan har aktier kan väl knappast skapa några nya resurser för företagen?Dessutom filiförs ju nya pengar bara vid nyemission. Om jag tar min sparadeslant och rusar fill och köper aktier som någon annansäljer, tillförs industrin därmed inga nya resurser. Verkligheten bakom förslaget blir i stället den attSveriges aktieägare genom det beslut som förmodligen fattas får en extrajulklapp, som arbetares och tjänstemäns familjer tvingas titta extradjupt i plånboken för att se om det skall bh ett liv . Sedan det blev känt att aktiebeskattningen skulle lindrashar kurserna ökat rejält. Den samlade aktiestocken har enligt uppgift blivit 7miljarder dyrare på någon månad. Och det betyder att de eventuella småspararesom man med den här reformen försöker locka att göra sin aktiedebut nu fårbetala mera för aktierna än de skulle ha fått göra för en månad sedan, medan desom säljer sina aktier berikas i motsvarande grad. De rika har blivit rikareutan att lägga två strån i kors. Medan regeringen går ut och talar om för dearbetslösa och andra att de skall arbeta sig ur krisen får finanshajarnaarbetsfria inkomster -något produktivt arbete utförs inte. Det är enskammens politik som förs av den borgerliga majoriteten. För det andra; Jag är inte alldeles övertygad om att detfattas kapital ute i företagen. Och i varje fall är det inte huvudorsaken tillatt industrin stagnerar. Det är väl ändå strutspolitik att påstå att det ärdålig likviditet som är orsaken till bristande investeringar, när man vet atthuvudorsaken är att det ekonomiska systemet håller på att falla sönder bit förbit. Det finns pengar i företagen. Företagen sitter - för att citera VeckansAffärer - med nära nog rekordkassor. De har fillgångar i storleksordningen 45miljarder, varav en hel del slussas ut pä den grå marknaden i stället för attinvesteras i industrin. Det förhållandet kan man inte ändra på med den lättnadför aktieägare som föreslås. Vidare har bankerna svarat på industriministerns kritiköver att de inte lånar ut tillräckligt till näringslivet med att hävda att detinte finns intressanta projekt inom industrin att satsa på. Det är säkert ocksåen stor del av sanningen bakom en stagnerande politik. Företageninvesteringsstrejkar helt enkelt. Arbetarna är avtalsbundna och kan inteutnyttja strejken som vapen. Men kapitalägarna kan investeringsstrejka så fortdet inte passar dem att placera pengarna där de gör största nyttan, dvs. Myten om likvärdighet mellan arbete och kapital håller inte.Kapitalet kan hux flux inställa verksamheten utan att dras inför någonkapitaldomstol, medan arbetarna kan dras inför arbetsdomstolen. Och här kan jag göra ett inpass till socialdemokraterna omlöntagarfonderna. Det är tydligen så att fondfrågan nu i första hand är enfinansieringsfråga. Det vill säga att arbetarna skall ställa upp med pengarnär kapitalet sviktar. Hur fondförslaget slutligen kommer att se ut är inteklart, men så mycket kan väl ändå sägas att det kommer att bli problem med attundvika en sammanflätning med andra finansintressen. Vidare anser vi från vpk att det avgörande för fondfråganär hur fonderna skall användas och vem som skall ha makten i dem. Från vår sidaser vi gärna någon typ av samhällsfonder som skall kunna användas för attutveckla nya verksamheter i basnäringarna, och i de verksamheterna skall dearbetande ha det avgörande inflytandet. Den socialdemokratiska reservationen är på den här punkten litet svävande,och det är naturligtvis nödvändigt eftersom förslagen inte är klara. Men jagvill ändå nämna det, eftersom vi kommer att stödja reservafion 1, även om viskulle vilja skriva mer offensivt om kapitalbildning och om den framtidaindustripolitiken. Vi anser nämligen att den nuvarande kapitalbildningen ochindustripolifiken är huvudorsakerna till att det är stagnation i samhället. Det är naturligtvis avsaknaden av en framåtriktadindustri- och näringspolitik som gör att investeringarna stagnerar. Om man fårtro några av de största företagsledarna litar de inte på regeringen heller. Detfinns alltså många anledningar till att det inte investeras. Och det ändrar maninte på genom att lätta aktiebeskattningen på de första iavkastning, som utskottet nu har ändrat förslaget till. Det måste väl finnas någonverklighetsbakgrund bakom förslag till åtgärder. Men när man skall lättabeskattningen för arbetsfria inkomster, då duger tydligen vilka argument somhelst. För det tredje: Jag är inte övertygad om att de härlättnaderna ger något extra fiilskott till företagen i form av riskvilligtkapital ens om det bleve nyemissioner av den omfattningen att det skulle hanågon betydelse. Det är därför att den vanlige medborgaren i det vanligahushållet inte har någonting att köpa aktier för. I nuvarande kristider är manglad om man kan få undan någon tusenlapp till hyra och att ha om det skulle blikärvt i familjeekonomin, eller om man kan få undan så mycket att det räckertill en omgång kläder till barn som vuxit ur förra årgångenkläder. Det är den ekonomiska verkligheten för flertalet i dagens . Ärdet någon som har råd att satsa i aktier är det de som redan har sädana ellerhar stora banktillgodohavanden. Och regeringens förslag, som justerats något avutskottet, är ju konstruerat så att full effekt av skattelättnaderna inträderförst när man har ett rejält aktieinnehav. Åt dem som redan har skall varda givet. Det är ensammanfattning av den förda politiken. Att sfimulera nya hushåll att göraaktieköp, som föreslås i propositionen, måste vara oerhört svårt när det är desom har som gynnas mest. Så vill jag kommentera de övriga förslagen omreavinstlättnader och skattesparande litet grand. Man har föreslagit en höjning av schablonavdraget frånreavinsten vid försäljning av aktier. Återigen föreslår alltså regeringenlättnader i beskattningen av en arbetsfri inkomst. Vi avvisar den höjningen med samma självklara argument -att det är direkt stötande med lättnader i beskattningen av arbetsfriainkomster som vanligt folk får det sämre och har svårt att få sinahårt inarbetade inkomster att räcka till. T. o. m. den borgerliga regeringeneller vissa partier inom den borde väl böja sig något inför denna stötandepolifik. När det gäller skattesparandet har vi varitmotståndare till detta system, där den som har tillräckligt mycket pengar attbinda för tillräckligt lång tidskall kunna fä skattelättnader. Denna s. k. reform var en av de första på dethär området som kom från de borgerliga regeringarna när de tillträdde. Den harvisat vägen för mycket som kommit vad gäller lättnader förkapitalägare. Vi kommunister kan inte gå med på en sådan politik. Därför, herr talman, yrkar jag bifall till reservationernaav m. fl., som i samtliga fall bekräftar innehållet i våramotioner. Men jag yrkar också bifall till motion 138 yrkande 3 i den del sombehandlas under punkt 2 b. 38KNUT (); Låt oss först slå fast att det finns en delgrundläggande synpunkter som vi är överens om. Företagens soliditet ochfillgång till riskvilligt kapital måste förbättras. Vi är också överens om attallt samhällsnyttigt sparande bör stödjas. Hur dessa mål skall nås råder detdock vitt skilda uppfattningar om. Oppositionen kan inte vara omedveten om att det gångna1970-talet varit utomordentligt ogynnsamt för aktiespararna. De allra flestasom har sparat i börsnoterade aktier torde ha fått se sitt sparkapitalhalveras, om man räknar i fast penningvärde. Företagens bristande soliditet, dvs. det egna kapitaletsandel av det totala, har sjunkit från 40 till 25 %.Speciellt i ett läge av vikande konkurrenskraft och med krav på ökadeinvesteringar är detta mycket allvarligt. För företagen blir det både svårareoch dyrare att skaffa fram det nödvändiga nya kapitalet. Nyemissionsvolymen har legat på en mycket lågnivå. Den har understigit , och blir detförmodligen inte mycket mer än 250 miljoner. Behovet av nytt kapital för skall kunna upprätthålla en hygglig export torde ligga närmare 3 än 2miljarder . Den ogynnsamma aktiebeskattningen har självfallet en storskuld fill den rådande situationen. De flesta med oss jämförbara länder harinsett detta och gjort lindringar i dubbelbeskattningen. En del av dessa länderhar t. o, m, samma politiska uppfattning som den företräder, I detta sammanhang kommer med ettpåstående och en insinuafion som jag måste bemöta. Han säger att lagförslagetär en julklapp till redan rika människor. Nej, lagförslaget har en typisklåginkomstprofil, eftersom lättnaden för aktieutdelningar är maximerad till . Majoriteten av landets 800 000 aktieägare tror jag inte betraktar sigsom redan rika människor. Vidare insinuerar att vissa företagstött regeringspartierna för att de själva skall få lättnader.Ja, vad man stött är fri företagsamhet, som med rätta kan betraktas somlivsviktig för ett fortsatt välstånd i vårt land. bör liggalågt i bidragsfrågan med tanke på vad som tvångsvis uttaxeras fill detsocialdemokratiska partiet från LO-medlemmar - oavsett om de ärsocialdemokrater eller om de sympati- serar med något annatparti. Jagär säker på att man innerst inne både från socialdemokratiskt och frånkommunistiskt håll mer än väl begriper att det är nödvändigt för vårt framtidavälstånd ätten betydligt ökad mängd sparande verkligen kan flyttas över tillriskvilligt kapital i stället för att placeras i improduktiva investeringar,som konst och diamanter, eller satsas på den legala spelmarknaden som i äromsätter mer än 5 miljarder - dvs. mer än vad som säljs i frågaom premieobligafioner. Varförsäger man då nej till regeringsförslaget om en lindring av skatten på akfieutdelningar?Ja, vpk gör det naturligtvis därför att man inte har det ringaste intresse avatt vi skall ha en fungerande aktiemarknad. Försocialdemokraterna tror jag emellertid att tre skäl har varit utslagsgivandeför deras ställningstagande mot regeringsförslaget; Rent automatiskt säger man nej till praktiskt tagetvarje regeringsförslag. Den kungliga svenska avundsjukan. Denmarginalskattesänkning som lagförslaget innebär och som socialdemokraterna iandra sammanhang anser vara befogad går man emot, därför att det medför enlindring även för en relativt liten grupp högre inkomsttagare. Attakfiespararna, som jag tidigare anfört, fått se sitt sparkapital i fastpenningvärde halverat , rör uppenbarligen inte iryggen. Det tredje och säkerligen mest avgörande skälet föratt rösta nej är sannolikt att ett mera utbrett och fördelaktigt individuelltaktiesparande skulle medföra att svenska folket blev allt mindre benäget attacceptera framfida obligatoriska, kollektiva löntagarfonder. Medett sådant betraktelsesätt förvånar det inte heller att socialdemokraternaförutom att säga nej till skattereduktion för aktieutdelningar också säger nejtill ökade möjligheter till akfiesparande inom ramen för det värdesäkralönesparandet samt ökningen av schablonavdraget från realisationsvinst påäldre aktier. Närdet gäller aktiesparandet och beskattningen i fråga om aktier harsocialdemokraterna bedrivit ett anmärkningsvärt dubbelspel, alternativt gjorttidernas kovändning. Före valet var man ytterst positiv tillakfiesparandet, men är tonen en helt annan. Vadjag här har påstått bygger jag på den omfattande undersökning somaktiespararnas organisation gjorde . Man frågade bortåt 400 valbarariksdagskandidater, och svarsprocenten var så pass hygglig som nära 70. Påden första frågan, om "det enskilda aktiesparandet är positivt för landetsnäringsliv", var det endast 4 socialdemokrater av 68 som svarade nej. 64av 66 socialdemokratiska kandidater tyckte att sparandet i aktier skullebehandlas lika bra som eller bättre än sparandet i premieobligationer. Ävenom tillhörde den minoritet som inte svarade på enkäten harman med ledning av resultatet anledning att tro att socialdemokraterna skulleha haft en positiv inställning till aktiesparandet vid behandlingen av dagensproposifion. Dubbelspelet, eller kovändningen. kunde inteha varit större. har kanske en förklaring. De tre yrkandena i vpk:s partimotion 138 överensstämmerhelt med s-förslagen och behöver därför inte ytterligare kommenteras av mig. När det slutligen gäller de föreslagna begränsningarna irätten att dra av realisationsförluster på premieobligationer motrealisationsvinster på akfie-och fastighetsförsäljningar har dessa förslagväckt berättigat uppseende, knappast så mycket i fråga om realisationsvinstenpå fastigheter, men däremot i allra högsta grad när det gäller kvittning motaktier. Det är knappast någon överdrift att påstå att handläggningen av detärendet har varit mindre lyckad med tanke på att innan lagförslaget läckte ut emitterade premieobligationer till 3 1/2 %överkurs. En del av denna överkurs, men långt ifrån hela överkursen, varmotiverad av något förbättrade villkor. Alla de sparare som köpt dessa obligationeri god tro har förlorat hela överkursen och mer därtill. För dem somlånat pengar för att köpa obligationer är situationen helt naturligt än värre. När man nu avser att göra sparandet i premieobligationermindre attraktivt genom kvittningsförbudet, kan detta synas gynna sparandet iakfier. Detta vällovliga syfte motverkas emellertid också av förslaget omkvittningsförbud. I realiteten effektiviserar manrealisationsvinstbeskattningen på aktier, vilket torde vara negativt föraktiesparandet och även ägnat att minska en önskad rörlighet på aktiemarknaden.Villkoren för riskkapitalet borde i stället förbättras ochrealisationsvinstbeskattningen minskas för att pä sikt helt avskaffas,åtminstone på aktier som innehafts viss minsta tid. stora budgetunderskott erfordrar en mycketomfattande upplåning, som inte kan täckas av banksystemet. Därför är detnödvändigt att kunna placera premieobligationer hos allmänheten. Stimulerar maninte hushållssparandet i dessa former, blir kravet på utlandsupplåningen ännustörre. Det nya förslaget kommer att minska benägenheten att köpa sådanapremieobligationer, varjämte staten förlorar pengar dels på att lägreemissionskurser måste tillgripas, dels på att villkoren måste göras gynnsammare,om man vill uppnå en någorlunda hygglig försäljning. Det är ett steg i rätt riktning att kvittningsrätten motbörsnoterade akfier nu föresläs bli bevarad även . Därmed får manen mjukare övergång, får erfarenhet av hur marknaden fungerar under de nya villkoren,varjämte de två utredningar som ser över avdragsrätten och en eventuellregistrering av obligationsinnehav hinner slutföra sitt arbete. Med det sagda, herr talman, yrkar jag bifall tillskatteutskottets hemställan och avslag på de socialdemokratiska reservationernaoch på vpk:s yrkande. 39VALTER () replik; Jag skall ta upp något av vad KnutWachtmeister berörde. Han sade bl. a. att förslaget om skattelättnader förinnehav av aktier har en klar låginkomstprofil. Jag vill fråga: På vilkasiffror stöder sig? Vilka äger de flesta aktierna i vårtsamhälle? garna, eller är detinkomsttagare som har en skattepliktig förmögenhet, alltså en förmögenhetöverstigande . Sedandetta att dessa rika människor har fått en bra utdelning. De var spekulanteroch satsade valrörelse efter valrörelse stora pengar på att det skulle bli enborgerlig valseger. Sedan råkade det med tanke på landet och dess ekonomityvärr bli så, att de borgerliga vann valet . Men nog har man fått enhygglig utdelning på sina satsade pengar, den saken är väl helt klar. Sedan börjadeherr dra in tvångsavgifter från fackföreningsrörelsen till detsocialdemokratiska partiet. Det finns inga sådana tvångsavgifter. Varendakollektivanslutningsavgift, vartenda anslag som beslutas är utannonserade påavdelningarnas affischer. Varje medlem har rätt att gå till mötena och delta ibesluten. Dessa bidrag betalas alltså helt frivilligt. Men vilka aktieägare ide bolag som har satsat pengar på moderata samlingspartiets framgångar har haftmöjlighet att på en bolagsstämma bestämma om Skånska Cement, SKF eller andraföretag, exempelvis ASEA, skall ge anslag till moderata samlingspartiet? Migveterligen har inget sådant beslut fattats på en enda bolagsstämma, utan debesluten har bolagsstyrelserna egenhändigt fattat. Vadsedan gäller tidningen och dess undersökning ger jag ingenfingför trovärdigheten hos den tidningen. Där fanns exempelvis uppgiften om att jaginte hade svarat på en fråga. Jag svarade den tidningen två gånger. När detändå kom ut att jag inte hade svarat ringde jag upp fidningen. Man bad omursäkt och lovade att en rättelse skulle införas. Jag har inte sett tidningenefter den händelsen och jag vet inte om rättelsen är införd. Tag alltså inte deuppgifter som står i den tidningen , . Sedanbara något litet om premieobligationer och om riksgälden, som gav ut ettpremielän på . "Vidfullmäkfiges sammankomster anmälde jag det förslag om begränsadavdragsrätt för premieförluster som regeringen vid sammanträde den 23 oktoberbeslutat framlägga för . hade orienterats omförslaget först vid ett möte i budgetdepartementet , dvs. någonvecka efter det att nyheten läckt ut och redan börjat påverka marknaden.Försäljningen av tredje premielån till emissionskursen 207 hade justdå avslutats." - Felet är helt regeringens. 40 HANS iHallstahammar (vpk) replik: Herr talman! Jag måste ändå ifrågasätta litet grandav motiven bakom den här reformen och det sätt på vilket den har presenterats- som en nödvändighet för att öka investeringarna. Visst har investeringarnagått ned, det är ostridigt. Det kan varje titt i statistiken bekräfta. Menvad beror detta på? Bankerna säger: Vi lånar inte ut pengar till industrin,därför att vi saknar projekt. Och det är väl samma sak som att det inte finnsnågon offensiv industripolitik som skulle kunna presentera sådana projektsom det vore intressant att satsa i. företrädare säger att företagen sitterpå 45 miljarder -som de har i sina kassor eller på bank - som de inteinvesterar. Det måste också bero på samma sak - att det inte finns intressantaprojekt, där de tycker att de kan få tillräckligt mycket tillbaka på sittkapital. Jag tror alltså inte att man löser problemet genom attlätta beskattningen på det sätt som här föreslås, utan jag tror att man måstebörja i den andra änden. Om man diskuterar med utgångspunkt i en kapitalistisk politikoch vill dra till sig kapital, då måste man föra en offensiv industripolitikmed en medveten framtidssatsning. Det klarar inte den här regeringen.