prot · G40941 · 1980-12-31 00:00:00 — Det var en förjämställdheten grundläggande reform - även om den då inte kom att omfatta de makarsom gjorde sin förvärvsinsats i eget företag, vilket var en betydandeskönhetsfläck på reformen. Det året fattade riksdagenprincipbeslutet om att kvinnor skall ha rätt till smärthndring vid förlossning.Det beslutet har tyvärr inte gett så stora resultat i verkligheten ilandsfingen där det skall omsättas i prakfiken. År1972 fillsattes i statsrådsberedningen den delegation för jämställdhet mellankvinnor och män som tyckte var så bra placerad. Den var detförsta steget mot ett formaliserat jämställdhetsarbete i regeringen, och .somsådant var det viktigt. Delegationens arbete inom och utanför regeringen fickockså betydelsefulla effekter, särskilt när det gäller kvinnors arbetsmarknad,som var ett högt prioriterat område för det organet. Under den högkonjunktursom rådde då blev den försöksverksamhet som inleddes i Krisfianstads länför att ge kvinnor arbete inom typiskt manliga områden lyckosam. De berördaföretagen erbjöds ett utbildningsbidrag för att anställa kvinnor, något somsenare kom att utvecklas till det jämställdhetsbidrag som sedan undan för undanhar höjts. blev något av en milstolpte beror på att det var då papporna fickrätt att ta föräldraledigt. Ledigheten var då , med rätt förföräldrarna att dela på den. År1974 kom också - som försöksverksamhet - ett nytt jämställdhetsinstrument inomregionalpolifiken: ett viUkor för statligt lokaliserings-, utbildnings- ochintroduktionsstöd skulle vara att av de nya arbetena gick tillvartdera könet. År1975 fick jämställdhetsfrågorna en elektrisk stöt. Det var det internationellakvinnoåret, och i satte sin prägel på mycket avopinionsbildning och debatt. Menjag vill också nämna att den nya abortlagen trädde i kraft och att rättentill föräldrapenning vid barns födelse förlängdes . År1976 beslöt , i enlighet med en tidigare överenskommelse mellanregeringen och , att bygga 100000 daghemsplatser och 50 000 fritidshemsplatser. I samband med detta höjdesstatsbidragen till daghemsbyggande. Enförordning och ett cirkulär om jämställdhet i statsförvaltningen utfärdades pågrundval av regeringens riktlinjer för jämställdhet på detta område. Efterregeringsombildningen inrättades den parlamentariska jämstäUdhetskommitténsom gav alla partier möjlighet att delta i jämstäUd-hetsarbetet. Samtidigtflyttades jämställdhetsfrågorna från statsrådsberedningen tillarbetsmarknadsdepartementet. Jag tror inte själv att det har inneburit någotför möjhgheterna att bedriva jämställdhetsarbete i regeringen. Det är heltandra saker som avgör det. Nuslopades också äntligen den faktiska sambeskattningen av makar som gör sinarbetsinsats i det egna företaget. 1977trädde barnomsorgslagen i kraft. Den innebär att kommunerna skaU sörja för aftbarn till förvärvsarbetande och studerande föräldrar samt bam med särskildabehov erhåller plats i förskola. Sjukpenning för vård av sjukt barn omvandladestill föräldrapenning och utvidgades till att gälla även när den ordinarievårdaren är sjuk. SSA-rådeni kommunerna inrättades, och dessa skall enligt direktiven bl. a. stimulerafill ett otradifionellt yrkesval. AMS antog ett handlingspro- gram för jämställdhet, liksom UHÄ. Ett arbete påbörjadesockså om jämställdhet inom forskning och forskarutbildning. Under det attjämställd-hetskomtnittén i enlighet med sina direktiv arbetade på sitt förslagtill lag mot könsdiskriminering kom de första jämställdhetsavtalen 1977 -mellan SAF och LO, mellan SAF och PTK samt mellan kooperationen och LO.Brytförsöken utvidgades fill flera stafliga myndigheter, och jämställdhetskommitténstartade ett försöksprojekt med vidareutbildning av kvinnligaverkstadsarbetare. 1978 kom SÖ:s jämställdhetsprogram för skolan. Vid detlaget kunde man konstatera att jämställdhetsfrågorna trängt in i allt flerverksamheter och kommit att omfatta de flesta samhällsområden.Jämställdhetskommittén breddade registret inte minst när det gälldeopinionsbildning och kunde också se ett intensivt lokalt arbete på många håll -på arbetsplatser, i skolor och hos myndigheter. Även när det gällersamhällsplanering gjorde kommittén nya insatser - bl. a. framställdes enutställning om jämställdhet och boende. Denna spreds både inom och utom landetoch kom att bidra till en intensiv debatt om boendemiljö och jämställdhet. Detkommunala jämställdhetsarbetet aktiverades, och kommittéer tillkom på mångahåll. Vi har kommittéer i mer än 50 kommuner. En riksomfattande kampanj om deltidsarbetet och desskonsekvenser genomfördes av arbetsmarknadsverket och jämställdhetskommittén. 1978 kom också den särskilda föräldrapenningen - påsammanlagt 90 - som kan utnyttjas på ett flexibelt sätt till dess barnet fyllt . Föräldraledigheten får räknas som tjänstetid vid tillsättning av stathga tjänster. Av de åtgärder som vidtogs 1979 vill jag nämna den nyaläroplanen, där hemkunskap infördes på lågstadiet och hela skolan igenom ochsom också har teknik som obligatoriskt ämne. Samgymnastik, styrd pryo m. m. ärandra jämställdhetsfrämjande inslag. Jag bedömer den nya läroplanen som ettmycket viktigt instrument i det fortsatta jämställdhetsarbetet. I skollagen infördes också skyldighet att verka förjämställdhet i skolan. Projektet skola startades avjämställdhetskommittén, och AMS och SÖ antog ett jämställdhetsprogram förarbetsmarknadsutbildning. Gravida kvinnor med fysiskt ansträngandearbetsuppgifter fick rätt till omplacering eller ersättning de två sistamånaderna av graviditeten. 1979 permanentades kvoteringen inom regionalpoUtiken.Jämställdhets- bidraget höjdes då till . Det kan nu användas i alla yrken med sned könsfördelning. Vi har också kunnat notera en tydlig uppgång av antalet beviljade bidrag sedan denna förändring gjordes. vill jag slutligen nämna den nya lagen om rättför föräldrar med barn att förkorta arbetstiden tih omdagen. Låt den stå som en indikation på samhällets och regeringens önskan attge möjlighet åt småbarnsföräldrar att kombinera förvärvsarbete med barn och hem- utan att de därför tvingas till deltidsarbete och andra otryggaförvärvsarbetsfor- mermed osäkra framtidsmöjligheter. Utökadsärskild föräldrapenning liksom förlängd rätt till föräldrapenning vid vård avsjukt barn kom 1980. Detär kanske överflödigt att påminna om att lagen om jämställdhet mellan kvinnoroch män i arbetslivet trädde i kraft - var inne pådetta - och att en jämställdhetsombudsman och en jämställdhetsnämndtillsattes. har också jämställdhetsfrågorna fått ökad tyngd iregeringskansliet; nya tjänster och en jämställdhetsberedning har inrättats. Jagblev en aning förvånad när hävdade att det var en dåligorganisation. Det är faktiskt första gången som jämställdhetsarbetet över huvudtaget har fått en organisation i detta land. I många andra länder är manintresserad av vår organisation och försöker ta efter. Det var också en av deviktigaste frågorna på konferensen i , och diskussionen ledde till enrekommendation att vi skulle se till att jämställdhetsfrågorna fick en ordenthgorganisation. har vi fått den, vilket jag är mycket glad över; den gör detlättare att driva frågorna i fortsättningen. MarianneStålberg sade också att de fackliga organisafionerna har lämnats utanför. Mendet är tvärtom så att de fackhga organisationerna nu verkligen är med.Representanter för dem är ledamöter i jämställdhetsnämnden, och de är alltsåfast knutna till jämställdhetsarbetet. Myckethar hänt ute i samhället - jämställdhetsarbetet har fått fotfäste i fackligaorganisationer, i studieförbund och i utbildningsinstitufioner.Arbetsmarknadens organisafioner har antagit eller förbereder nyahand-Hngsprogram. Nya jämställdhetsavtal har kommit till. På arbetsplats efterarbetsplats har grupper och studiecirklar startats. Kommunerna intensifierarsitt arbete. Medvetenheten har ökat, och debatten får ständigt nytt bränsle.Invandrarkvinnornas situafion har uppmärksammats mer och mer ijäm-stäUdhetsarbetet, och jämställdhetskommittén har f. n. ett projekt på gångsom man har fått pengar till från regeringen. Man har också startat ett projektom kvinnor och idrott. Vadvi kanske framför allt minns är kvinnokonferensen i och detsom hände både före och efter den konferensen, bl. a. ett seminarium föru-landskvinnor och en uppföljningskonferens där man kom överens om att breddadebatten och föra ut jämställdhetsarbetet på bred bas. Detär många små och stora åtgärder som gör att man ändå kan säga attjämställdhetsarbetet har gått vidare och kommer att fortsätta att göra det. Hurkan vi då mäta framstegen? Låt mig ta några siffror. Föross i , där vi är överens om att rätten till ett eget förvärvsarbete ärgrundläggande för jämställdhet mellan kvinnor och män, är det naturligt attbörja med arbetsmarknaden - det har också övriga talare varit inne på. Under1970-talet har 350 000 kvinnor kommit in på arbetsmarknaden. Kvinnornas andelav arbetskraften har stadigt ökat också under ekonomiskt svaga år. avkvinnorna i åldern fanns på arbetsmarknaden mot . Detär fakfiskt så, , att vi idetta land har haft så många kvinnor sysselsatta. Kvinnornas andel påarbetsmarknaden fortsätter att öka månad för månad, år för år, även närkonjunkturerna sviktar. Och det upplever jag" själv som ett av de mycketglädjande resultaten av den ändrade inställningen i samhället till jämställdhetsfrågorna.Också har kvinnornas andel på arbetsmarknaden ökat. Jag är medveten om attnära hälften av dessa arbetar deltid, och det är inte allfid bra, menutvecklingen har stadigt gått mot längre - och mer trygghetsgrundande -deltid. Utbyggnadenav barnomsorgen kan också nämnas. Vi hade 33 000 daghemsplatser . De hadeökat till 73 1975, och de var 125 1979. För fritidshemmen ärmotsvarande siffror 6 500, 23 000 och 44 000. Familjedaghemmen har därutövertillförts ca 96 000 nya platser . Sanningen är fakfiskt den attutbyggnaden av barnomsorgen aldrig har varit så snabb som under senare hälftenav . Däremot är den ännu inte tillräcklig. Ettannat mått på jämställdhet brukar vara andelen kvinnor i . Den harökat från år , och det är i och för sig inte mycketatt skryta med. År1970 betalades det ut 367 milj. kr. i föräldrapenning eller moderskaps-penning,som det hette då. var summan 1 350 milj. kr., och 1980 beräknas denuppgå fill 3 630 milj. kr. Det är en ökning . Jag skulle naturligtvisönska att fler män utnyttjade möjligheten till föräldraledighet. Men även omkönsrollsmönstret inte förändrats som man hoppats så har för kvinnornas del deförbättrade ledighetsvillkoren inneburit att de kunnat behålla och gå tillbakatill sitt förvärvsarbete sedan de fått barn. Det är en mycket klar förändringav kvinnornas arbetslivsbeteende som vuxit fram . Barnafödandeinnebär inte som fidigare ett långvarigt förvärvsavbrott. Påett område måste jag erkänna att det inte hänt mycket. Det är i hemmen. Arbetetmed hem och barn är fortfarande kvinnans huvuduppgift. Det är en väsentligförklaring till kvinnors deltidsarbete. Attstärka kvinnornas ställning på arbetsmarknaden var den viktigaste åtgärdenunder 1970-talets första hälft. Det arbetet har fortsatt under senare hälftenav årtiondet och har också gett resultat, vill jag hävda, men arbetet harkanske framför allt gått ut på att förändra föratsättningarna för kvinnors ochmäns förvärvsarbete i kombination med ansvar för hem och barn. Barnens bästahar på ett helt annat sätt än tidigare fått vara utgångspunkten förjämställdhetsarbetet. Hur blir det då ? Vi står i slutet av decennietsförsta år, som har inneburit stora problem för samhället. Vi vet att vistår inför betydande omställningar på många områden. De traditionellakvinnoarbetsområdena minskar genom datorisering och genom att den offentligasektorn inte ökar i samma takt som . Visst finns det anledning tilloro. Framför allt finns det anledning att lägga på ett extra kol ijämställdhetsarbetet, och det är vad jag avser att göra. Att bryta denkönssegregerade arbetsmarknaden har varit ett vikfigtjämställdhetsmål. bhr det dessutom ett medel att breddaarbetsmöjhgheterna för kvinnor och säkra deras ställning på arbetsmarknaden.Där vill jag knyta an till vad sade om kvinnornassysselsättning. Det är ju framför allt inom industrisektorn som man kommer attefterfråga arbetskraft, och därför är det viktigt att just nu utnyttjatillfället att bredda kvinnornas arbetsmarknad. Här måste föräldrar, skola,SSA-råd och arbetsmarknadsorgan göras medvetna om sitt ansvar. Det exempelMarianne anförde om flickorna tycker jag är rätt skrämmande. Det visaratt man inte alls från skolans och yrkesvägledningens sida uppmärksammatförhållandena - man försöker inte styra flickorna till nya arbetsområden. Detär just nu man borde göra det. Det höjda jämställdhetsbidraget bör kunna varaen extra stimulans här. Justatt bryta den könssegregerade arbetsmarknaden är en av de frågor somunderstryks i de riktlinjer för det fortsatta jämställdhetsarbetet somregeringen antagit och som är en av anledningarna fill diskussionen här -det finns ju också motioner. Regionalpohtikensom ett viktigt jämställdhetsinstrument understryks också mycket kraftigt iriktlinjerna. Kvinnors förvärvsfrekvens varierar starkt mellan olika regioner.Detta framkommer också mycket klart i den stora undersökning om kvinnors arbetesom jämställdhetskommittén gjort. tillhör många kvinnor särskilt iNorrlandslänen de dolt arbetslösa. Men det är faktiskt så att vi aldrigtidigare haft så låga siffror för de dolt arbetslösa som vi har . Deregionalpolitiska satsningarna har haft avsevärda effekter. Mellan 1973 och1979 har de skapat 21 300 nya arbetstillfällen enligt en färsk rapport frånarbetsmarknadsverket. Flertalet av dem - eller mer än 15 000 - har tillkommit iskogslänen, där också kvinnoarbetslösheten är störst. Regionalpolitiken arenviktig del i jämställdhetspolitiken, men en ökad rörlighet, som det talas ommer och mer - dvs. en ny folkomflyttning - är raka motsatsen. Den är ett hotmot jämställdheten. Jagskall inte gå in på alla de områden som tas upp i skrivelsen till ochpå de riktlinjer för regeringens handlande framöver som skissas. Men jag villbemöta kritiken mot att inga konkreta förslag framläggs för den härgången. Skrivelsentill innehåller en principplan för hur regeringensjämställdhetsarbete skall bedrivas på litet sikt. Jag har lagt fram den iegenskap av jämställdhetsminister. De konkreta förslagen kommer att framläggasi sinom tid av resp. fackministrar. Det är sådan ansvarsfördelningen är iregeringen, och jag är övertygad om att de tidigare talarna känner till det.Såvitt jag vet är det första gången någon regering i öppet redovisat enframåtsyftande handlingsplan för sitt jämställdhetsarbete, och jag tycker attdet är bra att vi har gjort det. Såskulle jag med några ord vilja beröra socialdemokraternas särskilda yttrandetill utskottsbetänkandet, där man beklagar att regeringen vah formen av enregering.sskrivelse i stället för en proposition för att redovisa sittfortsatta jämställdhetsarbete. Man säger att riksdagsledamöterna därigenom har skurits av från sinmotionsrätt. Jag tolkar vidare yttrandet så att man menar att regeringendärigenom velat förhindra en öppen och vital debatt i . Att jag som ansvarigt statsråd skulle vilja "lägga locket på"en öppen och vital debatt i om jämställdhetsfrågorna undrar jag omnågon i denna kammare verkligen tror på. Det är ju tvärtom så att jag inte allsför hade behövt redovisa regeringens principiella ställningstaganden,som ju är regeringens egna planer. Men jag valde att göra detta just därför attjag anser att en öppen debatt är ett viktigt medel att drivajämställdhetsarbetet. Förklaringen till att regeringen valt formen av en skrivelseär en helt annan, och den har redovisats särskilt i regeringsskrivelsen på s.33-34. Iriksdagsordningens tredje kapitel finns noggranna bestämmelser om hur ärendenskall väckas i . Formen av en proposition används endast närregeringen avger konkreta förslag till . Jag har förklarat varför intenågra konkreta förslag finns med. Normalt skall inte proposifion användas ifrågor som hgger utanför kompetensområde. I det här fallet gällerdet, som jag redan sagt, regeringens egna riktlinjer. Vi har inte ansett detlämpligt eller möjligt enligt riksdagsordningen att redovisa dem i form av enproposition. Men vi har ansett det viktigt att samlat redovisa riktlinjerna föratt få en debatt. Genom utskottsbehandlingen och kammardebatten har det jublivit möjligt för aha riksdagspartier och enskilda ledamöter att ge sin syn påjämställdhetsarbetet i stort. Jag vet att vpk inte haft möjlighet att göra deti utskottet, men man har ju möjlighet att göra det här i kammaren. Det har ocksådirekt sagts ut i skrivelsen. Enregeringsskrivelse begränsar inte oppositionens eller enskilda riksdagsledamötersmöjligheter att väcka debatt i . Det har vi ju märkt här i dag.Arbetsmarknadsutskottet har också möjlighet att självt väcka förslag i det ämnesom det har fått till handläggning i och med regeringsskrivelsen. Något sådantförslag till utskottsinitiativ har socialdemokraterna inte fört fram. Det harockså stått riksdagsledamöterna fritt att söka påverka utskottet till andra uttalandenmed anledning av regeringsskrivelsen än dem som finns med i utskottsbetänkandetoch att i reservafion eller på annat sätt närmare utveckla sina synpunkter. Dethar man emellertid inte gjort. Att här i kammaren få en debatt i sakfrågan meddeltagare från samtliga riksdagspartier var just vad jag avsåg, när jag förriksdagen framlade regeringens planer. Och det har vi ju också fått. Slutligen;I ett kärvare ekonomiskt klimat finns det grogrand för många fördomar, ochgamla väl instängda spöken vågar fitta fram igen. Vi som är övertygade om attjämställdhet mellan kvinnor och män inte bara är en fråga om den enskildes rättutan framför allt en fråga om en positiv samhällsutveckling blir kanske litetbestörta, när vi upptäcker att vi måste börja försvara redan för länge sedanuppnådda mål. Det finns anledning för oss alla att säga också i dettasammanhang: Kampen går vidare. Underdetta anförande övertog andre vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Anf.66 (vpk) replik: Det sista kan jag instämma i - kampen går verkligen vidare. sade att regeringen inte lägger jämställdheten fill handlingarna. Detgör inte vpk heller. Utskottet däremot har i sin skrivning lagtregeringsskrivelsen till handlingarna. Man har tydligen inte haft anledning attgöra några uttalanden. Som sade är vpk inte representerat iutskottet. Detkan väl vara bra att få konstaterat vad regeringen tycker ijämställdhetsfrågor, även om det nu bara blir i en skrivelse. Jag förstår attKarin behöver den tryggheten i sitt arbete i regeringen. Vi kommeratt göra vårt för att driva på de andra statsråden att verkligen framläggakonkreta förslag genom att ställa frågor och interpellafioner i de härärendena. har vi också regeringsskrivelsen att stötta oss på, och det är jubra. sade att allt inte kostar pengar. Nej, men mycket av vad som behövsnär det gäller jämställdhet gör det, och det får vi inte heller blunda för. Manvisar fakfiskt vad man tycker är vikfigt genom att prioritera av knapparesurser. Jag kan ta försvaret som ett exempel. Där sparas det inte på någrapengar. Men när det gäller jämställdheten sitter det hårt åt. Vidare tyckerm_an tydligen att det är viktigt att undersöka skattelättnader för överfid. Dethar man resurser fill, och man kanske t. o. m. kommer med ett förslag på denpunkten - vad vet jag? Vadregeringen gör i sak, gör mig litet rädd för vad som kommer att hända iframtiden. Jag förstår att kanske inte är heltense med den övriga regeringen i dessa frågor, och att det kan vara svårt attdriva jämställdhet i just den här regeringen har jag full förståelse för. uppehöll sig mycket vid vad som har hänt. Det är inte så mycket attsäga om det. Om man däremot ser framåt är det mycket som är oroväckande, t. ex.när det gäller kvinnornas arbetsmarknad. trodde att efterfrågan på arbetskraft nu kommer att uppstå påindustrisektorn och att det kommer att gynna kvoteringar av kvinnor. Jag ärinte säker på att det bhr en sådan efterfrågan som påstår. Detberor litet på vilken näringspolitik regeringen för. på vad som händer finner vi att man i stället håller på och lägger nedföretag. Vad händer exempelvis inom NCB? Där räddar man inga jobb. Fortsätterden utvecklingen kan man befara att även industrisektorn kommer att rustas ned,liksom det finns risk att den offentliga sektorn kommer att rustas ned. Detär alltså mycket vikfigt vilken politik regeringen bedriver på andra områden,och där är jag verkligen orohg för vad som kommer att hända frånjämställdhetssynpunkt. 67 () replik: konstaterade att vi ännu inte uppnått jämställdhet,trots att det enligt gjorts och görs så mycket. Men detviktigaste är den politik som regeringen för. sade att regeringen för en politik som är ägnad att åstadkommaekonomisk balans. Men den ekonomiska politik som regeringen driver urholkar julandstingens och kommunernas möjligheter att klara den service som människorbehöver. I stället blir det någon annan som får ta det ansvaret. Vi vet sedantidigare att det är kvinnorna som får göra det. Närden totala sysselsättningen minskar är det kvinnornas möjligheter att fåfotfäste på arbetsmarknaden som drabbas. Jag nämnde i mitt inledningsanförandeatt det är så många unga flickor som är arbetslösa. Jag hörde just att 3 000tonåringar i är arbetslösa. Av dem är 2 000 flickor. Jagmåste därför upprepa frågan: Vad gör regeringen för att få fram arbetsplatseräven för unga flickor? sade att industrin kommer att utvecklas. Enligt konjunkturinstitutetsrapporter kommer industrisysselsättningen att minska. Det är kvinnorna somdrabbas både av den sysselsättningsminskningen och av minskningen i denoffentliga sysselsättningen. Närdet gällde organisationen sade jag att jag tycker att den blir splittrad; Ingenfår det egentliga ansvaret för jämställdhetsfrågorna i fortsättningen. Detförvånade att jag sade att arbetsmarknadens parter nu inte harinsyn längre. De är ju representerade i den nya jämstähdhets-nämnden, menadehon. Men den är ju en arbetsdomstol som utdömer vite. Arbetsmarknadens parterhar där inte någon chans att medverka till att det bhr större jämstähdhet påarbetsmarknaden. Jaghoppas väldigt mycket på det extra kolet som sade att honskulle lägga på, för det behövs verkligen. Det räcker inte med att bararedovisa rikflinjer, utan det gäller att handla . Sedantycker jag att det är rätt meningslöst att föra en diskussion i frågan omproposition eller skrivelse. Det aviserades att det skulle komma enproposition. Den skulle ha kommit eller , tror jag detvar, men det kom ingen. Det måste ändå ha varit mening att detskulle bli en proposition, men det måtte ha varit andra saker som gjort att maninte fick komma med några konkreta förslag. Vihar varit överens om de grundläggande förslagen i jämställdhetskommitténsbetänkande Steg på väg, och tycker jag att det enda som finns att göra äratt gå tillbaka till kanslihuset och ta fram förslag till hur vi skall lösajämställdhetsfrågorna och inte bara prata om dem. Det är åtgärder som behövs ifortsättningen. Först till ; Det är lätt att tala om att man harpengar när man gör det så enkelt för sig som vpk alltid gör och säger attförsvaret kan man pruta på. Vi har olika uppfattningar om vikten av att ha ettförsvar, och jag skall inte ta upp den debatten. Detär angeläget att göra prioriteringar inom ramen för de ekonomiska resurser vihar. Jag är inte främmande för det, men vad jag sade - och det håller jag fastvid - är att mycket av det som ökar förutsättningarna för jämställdhet, inteminst vår egen och andras inställning, kostar inte pengar, och där finns detmycket ogjort fortfarande. Sedankan jag säga till både och att jag intetänker ta upp en stor samhällsekonomisk debatt.