prot · G409116 · 1980-12-31 00:00:00 — Det väsentliga i propositionen - och detta är ocksåutskottsmajoritetens uppfattning - är att man måste komma fram till lönsamhet,som ju var det ursprungliga målet vid ;s bildande. Om ytterligarekapitaltillskott blir nödvändigt för strukturförändringar skall detta ske på såsätt att aktieägarna skall skjuta till kapitalet i proportion till sittaktieinnehav. Företaget skall alltså komma i en sådan situation att det självtkan klara finansieringen av erforderliga investeringar. som socialdemokraterna i reservation 4kritiserar att det stoppas in statiiga pengar i , har de i följandereservationer förslag om att på ganska lösa boliner anvisa mera statligapengar. Här är en inkonsekvens. Reservation 6, som alltså inte är en socialdemokratiskreservation utan en borgerlig, har dryftats en hel del redan. Argumentationenfrån och är litet olika, tycker jag.Birgitta har gjort det till en ren formsak. Hon argumenterar för ettsnabbt beslut att anvisa 30 milj. kr., därför att tidsfaktorn skullenödvändiggöra det. Om detta hade industriministern en annan uppfattning. Övrigautskottsledamöter från regeringspartierna har inte funnit någon anledning troatt på denna punkt skulle ha bättre förutsättningar änindustriministern att bedöma frågan. Eftersom argumentation delvis var avannan art skulle jag vilja tillägga att man inte får ta alltför lätt påprövningen och utvärderingen av försöken. Det är ju tänkt attgranultillverkningen skall äga rum i ett verk som har använts för enannan produktion, som man hoppades mycket på men som visade sig inte fungera ilängden. Man gjorde s. k. kallbundna kulor, större än de granuler det nu ärfråga om. Man försökte länge få dessa att fungera bra i masugnarna, men detvisade sig att de inte gjorde det, så man fick slå igen verket. Detta kan manatill eftertanke. Reservation 7 handlar om vidareförädling av malm frånSSAB:s gruvor. Härföreligger den situationen att delegationen för mellansvensk gruvindustri harlämnat rapport över sin verksamhet, och det är väl alldeles självklart att denrapporten' kommer att utgöra underlag för fortsatta bedömningar, både hosregeringen och inom företaget. Att skulle göra något särskiltpåpekande härom har utskottsmajoriteten inte funnit nödvändigt. Reservationerna 8 och 9 handlar om investeringar i SSAB.Reservation 8 gäller järnvägsrälsen. Där är sakläget det att redan i den förstastrukturplanen fanns planer på att flytta rälstillverkningen. Företaget harförklarat att planerna kvarstår oförändrade, men man har ännu inte kunnat taslutgiltig ställning till när och hur flyttningen skall genomföras. Att dåriksdagen skall anse sig begripa detta bättre än de människor som jobbar medproblemen i företaget har jag svårt att förstå. Därför har utskottsmajoriteten hellerinte ansett det nödvändigt att göra något tillkännagivande på den punkten. undrar litet vårdslöst varför man skallhålla på och utreda och utreda. Här behövs ju bara små tilläggsinvesteringar,och pengar skall man se till att det finns. Sedan övergår han till att tala omfin valsverket i Stålindustrin, m. m. Stålindustrin, m. m. och sägeratt där gäller det samma sak. Vad han menar med "samma sak" ger haningen rikfig förklaring till. Jag antar att han menar att det också där ärfråga om små investeringar. Men där är det inte fråga om så små pengar, utandet rör sig om en summa i storleksordningen 250 miljoner. Då är det välalldeles klart att företaget självt först måste bedöma om det är möjHgt attgenomföra en sådan investering, innan pengar beviljas från sida. Jag skall nöja mig med det anförda. Jag yrkar bifall tillutskottets hemställan på samtliga punkter, utom när det gäller mom. 12 och 19 a, där jag yrkar bifall till reservationerna 6 och 10. 24 () replik: sade att granultillverkningen ären svår sak och att det kan ta tid att utvärdera den verksamheten, om jag nuförstod honom rätt. Han nämnde också att man tidigare i gjortförsök med den s. k. GP-kulan, vilka misslyckades. Tillverkningen kördes länge,men det visade sig att produkten inte var användbar. Man har alltså redan byggt upp ett stort verk iGrängesberg för tillverkning av GP-kulan. Det intressanta och viktiga äremellertid att granulerna framställs i samma verk. Man drar således nytta avden här fantastiskt stora investeringen. Det har också visat sig gå mycket braatt tillverka granulerna där. Att döma av den verksamhet som pågått ett bra tagså fungerar dessa granuler på sinterbandet. Det enda som återstår att göra år,som jag förut sade, att utvärdera det här genom fullskaleförsök i masugnarna iOxelösund. Det viktigaste är att en stor investering kommer tillnytta på det här sättet. Det behövs som sagt bara en kompletteringsinvesteringför uppförande av en lagerbyggnad; detta under förutsättning att det visar sigvara meningsfullt att bedriva denna verksamhet i full skala. 25 () replik: Mitt inlägg beträffande granulerna och minmaning att vi skall ha i åtanke att tidigare kultillverkning i Grängesbergmisslyckades var riktade till , som enligt min meninguttryckte sig ganska lättvindigt om utvärderingen av den härförsöksverksamheten. När det gäller så framförde jag i första hand den uppfattningen att hon bedömdetidsaspekten, behovet av att i förväg anslå medel, på ett annat sätt änindustriministern gjorde. Vidare har de övriga regeringspartiernas företrädarei utskottet inte funnit att det finns anledning att följa hennes linje. De harsamma uppfattning som den industriministern har gett uttryck för. 26SVEN (): För oss politiker är det alltid problematisktatt föra en näringspolitisk debatt - den må gälla stålindustrin eller andraindustrier. Vi kan inte bortse från det faktum att all produktion måstemotiveras av en Det problemet står vi alltid inför, och oftaär det väldigt svårt för oss att lösa det här från talarstolen. Det gälleroavsett det förhållandet att vi har divergerande uppfattningar om hur frågor avdetta slag skall lösas. I likhet med vill jag säga attdet är väldigt svårt att förbereda ett anförande när man vet att föregåendetalare så att säga repar av det mesta som man själv vill säga. ochjag har gjort en uppdelning i denna debatt. Jag skulle framför allt tala om denskrotbrist som man befarar kan uppkomma. Jag skulle även beröra de problem somfinns i samband med nedläggningen av gruvan i i mitt hemlän ochmetallaboratoriet där. Av den redogörelse som industriministern lämnade här ikammaren har vi blivit medvetna om att - om vi inte var det tidigare-metallurgin i , liksom i alla andra stålproducerande länder, de senastedecennierna har genomgått en omfattande strukturförändring. Detta gäller såvälhandelsstål som specialstål. Trots att tillverkat råstålstonnage inteförändrats på ett iögonfallande sätt har skalekonomin och råvarusituationenmarkant förändrat strukturen. Den småskaliga råjärnstillverkningen harövergivits för att den vidare förädlingen av flera produktgrupper inte skalläventyras. Trots att det totalt tillverkade råstålstonnaget inte nämnvärtkommer att öka , kommer den metallurgiska strukturen och därmedråvarusituationen att ha undergått en radikal omställning. Svensk stålindustri befinner sig sedan ungefär ett årtillbaka i en intensiv diskussion om råvaruförsörjningen. Industriministernberörde det i sitt anförande. Diskussionen gäller skrottillgången. Den privatastålindustrin är skrotbaserad, till skillnad från , som är ett malmbaseratstålföretag. Enligt stålföretagens egna prognoser kommer skrotförbrukningennästan att fördubblas . Den stora strukturellaförändringen är -det har också framgått av tidigare anföranden här - att SSABgår in i marknaden och blir en stor skrotköpare efter att tidigare knappast haköpt något skrot alls. Man kan med god säkerhet förutsäga tillgången på svensktköpskrot. Vi har här ikammaren fått siffror av industriministern, och vi har i Utskottet blivit rätt fullproppademed olika siffror och statistik över förbrukningen av skrot. Skrotbristendrabbar i första hand specialstålsindustrin och handelsstålverken, som ärhelt beroende av skrotet såsom råvara. Den skrotbrist som beräknas uppstå förorsakashuvudsakligen av att kommer att uppträda som en stor köpare av dennaråvara. Det råder alltså inget tvivel om att åtgärder som bolaget vidtarförorsakar väsentliga problem för andra svenska produktionsenheter i branschen.Därmed är inte sagt att planerade åtgärder skulle vara felaktiga.Tvärtom. planer när det gäller råvaruförsörjningen är helt riktiga settfrån detta företags synpunkt. Men den oro som finns i landet för en väsentlig brist iskrotförsörjningen har kommit till uttryck här i i ett flertalmotioner som behandlats i näringsutskottets betänkande nr 44. Själv har jag tillsammans med i motionen1385 tagit upp problemet med skrotförsörjningen. Vad vi syftar till i vårmotion är att Stålindustrin, m. m. Stålindustrin, m. m. branschproblemetskulle lösas genom att rimliga övergripande spelregler lades fast. Dennuvarande politiken, framhöll vi i motionen, skulle komma att leda till heltonödig utslagning av framgångsrik, exportintensiv specialstålsindustri och istället till export av extremt lågförädlat handelsstål till förlustbringandepriser för svenska företag och skattebetalare. Det var därför vi framställdevår motion. Under behandlingen av denna fråga i utskottet fick vi enföredragning av bruksdisponent , som är ordförande.Han har regeringens uppdrag att överlägga med företagen och branschen i dennafråga för att försöka nå en överenskommelse. Med tanke på de förhandlingar somf. n. pågår mellan de berörda företagen kom utskottet till den enhälliga bedömningenatt det inte fanns någon anledning att föreslå att begära attregeringen nu vidtar åtgärder i frågan. Denna bedömning grundar sig på att vi i utskottet fick ettmycket lugnande besked från . Han ansåg att man skulle kunna kommaöverens. Då ansåg utskottet att det inte fanns någon anledning att riksdagenskulle trampa in som elefanten i porslinsbutiken och ge besked om attregeringen skulle ta på sig det övei-gripande ansvaret och ta upp förhandlingar.Det är trots allt så att de i den här diskussionen inblandade företagen, såsomvi kunnat bedöma, naturligtvis vill behålla en så hygglig position som möjligt,och ett ingripande från regeringen skulle kunna innebära att man ger vissa avdem favörer. Därför har vi skrivit mycket starkt på den punkten. Några här i kammaren har frågat mig varför utskottet intehar begärt att skall ge regeringen fill känna vad utskottet anser. Vigjorde det i utskottets betänkande . Beslutet fattades ,och pås. 31 i det näringsutskottsbetänkande där stålindustrinbehandlades finns ett uttalande just om att regeringen har ett övergripandeansvar. Eftersom industriministern sitter här förutsätter jag att han noterardetta: Om företagen inte kan uppnå en överenskommelse får regeringen ta på sigansvaret och lägga fram förslag om övergripande spelregler. Det är klart att strukturomvandlingen inom stålindustrinhar medfört att vissa kommuner i Bergslagen har drabbats och kommer att drabbasmycket hårt. Man har ofta gruvan som enda sysselsättning, det enda att ty sigtill när det gäller arbetstillfällen. Vi har i norra länsdelen i länbetydande svårigheter att skaffa meningsfyllt arbete åt dem som kommer attfriställas när gruvbrytningen i läggs ned. Också på denna punkt finns motioner. a. har ErikLarsson och , som representerar Örebrobänken, tagit upp dehär problemen. har den uppgörelsen nåtts i att personalen fårkvarstå i anställning hos t. o. m. . hararbetsmarknadsutskottet i sitt betänkande nr 23 om regionalpolitiken velatbättra på stödet när det gäller detta område, så att det nu ingår i stödområde4. Detta blev också beslut. Vi anser emellertid att de här planerade reservarbetena iStråssa för ett sjuttiotal personer självfallet är värdefulla. Vi hoppas ocksåatt den prospektering som pågår i Håkansboda skall kunna fullföljas och att det kommer att visa sig, när prospekteringsarbetet är färdigt,att malmen är brytvärd. I ett flertal motioner har tagits upp frågor ommineralprocesslaboratoriet i och dess framtid, och i utskottetsbetänkande anförs att till utskottet har redovisat planer på atttillsammans med Bolidenkoneernen och bilda ensärskild stiftelse, som skall vara huvudman för laboratoriet. Därför har viinte från utskottets sida ansett det vara nödvändigt att göra något uttalande. Beträffande de här tre punkterna - skrotet, och mineralprocesslaboratoriet- är utskottet enhälligt. Vi har ändå från utskottsmajoritetens sida ansett detvärdefullt att från den här talarstolen stryka under de problem som finns inorra delen av län - det år viktigt att göra kammarens ledamöter uppmärksammapå att det är en problemfylld del av länet. Stålindustrin, m. m. 27LARS-OVE (vpk) replik; Av två skäl begärde jag ordet. För det förstadärför att nu med liv och lust gett sig ut iskrotbristsdebatten. För det andra för att två företrädare för utskottet nuvarit uppe i talarstolen utan att nämna ett ord om någon vpk-motion - vårmotion är i alla fall en av de större av de motioner som vi nu behandlar. Mendet är signifikativt för utvecklingen i dagens riksdag: argumenten uttunnasalltmer och man bara avslår motionerna. Det är kanske ett tidens tecken. Mentillbaka till skrofbristen. har gett sig ut i skrotbristsdiskussionenoch talar om skalekonomin och den nya tekniken, som äroundviklig. Attackengäller då planeringen - har ju planerat för skrot. Det betyder då att maninte tar i bruk andra råjärnstillverkare som man kan ha. Man planerar för att gåöver till elektrostålsframställning i Domnarvets . Den planen hargodkänts av - åtminstone har tillstyrkt den, och SvenAndersson har varit med om det. vill ha till stånd en övergripandespelregel mellan företagen. Vad skall denna övergripande spelregel innehålla? Igrund och botten är det så att skrot är billigare än malm. Det är intekvalitetsskäl som gör att man går över till skrot, . Jag vill bara dra en slutsats av detta - jag kanske nu serlitet långtgående konsekvenser: staten har lagt ned stora pengar påelektrostålssatsningen i Domnarvet, som är en ersättning för malmmetallurgin.Den satsningen hotas nu på grund av bristande planering. Man riskerarnedläggning, och därmed är de pengarna bortkastade. En anledning är att manbedrivit denna kampanj om skrotet i stället för att ta ett samlat grepp. vill på utskottets vägnar bara ha till stånd en övergripandespelregel. Hur skall en sådan kunna lösa problemet med den framtida råjärnsförsörjningen? Stålindustrin, m. m. 28 () replik: Det är riktigt att jag har varit med ochfattat besluten. Men det är trots allt som förorsakat de här problemen förspecialstålverken och handelsstålverken. När vi i utskottet fattade beslut om uttaladeutskottet att det inte fick innebära att med statliga pengar slog utmindre handelsstålverk. Det framgår också av motion om skrotet,där han hänvisar till detta utskottets uttalande. Att jag har gett mig in i den här debatten är väl i ochför sig inte så märkvärdigt. Vi har , som ligger i län. Det måväl vara mig obetaget att ha en uppfattning i den här frågan. Den skall välinte vara föremål för bedömning av bara . Det har i den här frågan varit väldigt många bollar iluften. Det har kommit många förslag om hur både specialstålsindustrin ochhandelsstålsindustrin skall klara sig. Såvitt jag vet pågår det förhandlingarmellan och berörda specialstålsindustrier och handelsstålsindustrier omatt köpa stålämnen. Jag har hört det av företrädare från men har ingenskriftlig verifikation på det. Men jag tycker inte att skallvägra mig rätten att ha en uppfattning i skrotfrågan. 29LARS-OVE (vpk) replik: Jag vägrar ingen rätten att ha enuppfattning. Jag ställde bara frågan: Vad gör i den härdebatten? Jo, han går in och anklagar en del av stålindustrin för att mananvänder skrot, trots att han varit med om att fatta beslut om det. Men det allra värsta är att inäringsutskottet företräder en politik som inte vill göra någonting åtråjärnsförsörjningen häri landet-den skall skötas av företagen själva. Det skerpå ett mycket destruktivt sätt. stängs en av de malmprocesser av som vi,om det fanns en samordning, kunde använda för att minska skrotbehovet. Jag harinte hört att velat planera för en utökning på det området. Det är inte en kvalitetsfråga utan en kostnadsfråga, heterdet från företagen , att man använder skrot i stället för malm. Närföretagen använder skrot, då kommer och anklagar dem för attgöra det i för stor utsträckning. Men , när den första planen förSSAB förelåg, motiverade själv nedläggning av malmmetallurgin iDomnarvet med att man skulle få en upprustning av elektrostålverket, därproduktionen skulle baseras på användning av skrot. Då fanns det ingen erinringfrån , vad jag vet. Jag skulle kunna tro att den här debatten leder till attarbetstillfällen försvinner. Det kanske t. o. m. måste importeras stålämnentill vårt land, vilket vore väldigt olyckligt. Anf.30 () replik: Det finns bara ett företag i branschen som kan kyla med malm, och detär . Vi får förutsätta att det företaget även i fortsättningen, närskrotbrist uppstår, kan sätta i gång och kyla med malm. Lars-OveHagberg tycker att mitt inlägg var destrukfivt, om jag uppfattade honom rätt,och han undrar vad jag har att göra i den här debatten. Trots allt kommer jag ikontakt med de här frågorna, kanske inte minst som ledamot av statensindustrifond, som sysslar med de nya stålprocesserna. Det har gjort att jag ialla fall har någon kunskap i dessa frågor, och om jag på något sätt kanmedverka fill att föra de nya processerna framåt så har jag ändå gjort en liteninsats. Naturligtviskan jag inte jämställa mig med i fråga om kunnande på dettaområde, men jag får försöka ändå i all underdånighet att dra ett strå tillstacken. Stålindustrin,m. 31 TREDJE VICETALMANNEN: Jagvill göra kammarens ledamöter uppmärksamma på att meddelande om kvällsplenumhar anslagits. har med anledning av att ASEA - i samband med attråjärnstillverkningen i Spannarhyttan läggs ned - avser att flyttatillverkningen av bilkabelnät från till Spannarhyttan frågat mig omregeringen avser att vidta någon åtgärd för att förhindra att 60 kvinnojobb ikrisdrabbade kommun tas bort och flyttas till Spannarhyttan somersättningsverksamhet. Råjärnstillverkningeni Spannarhyttan i har diskuterats här i kammaren vid fleratillfällen . Regeringen har utföriigt redovisat sininställning i ärendet i sin proposition om vissa frågor angående stålindustrinm. Jag inskränker mig därför till att redovisa följande. Enligtvad jag har erfarit kommer överflyttningen av bilkabelnättillverk-ningen inteatt innebära någon minskning av sysselsättningen i , eftersom bolagetdär har behov av arbetskraft inom expanderande sektorer. För innebäröverflyttningen av nämnda produktion en välbehövlig ersättning förarbetstillfällen som går förlorade när råjärnstillverkningen i Spannarhyttanupphör. Föregen del anser jag det vara värdefullt att företagen - så som sker i detta fall- aktivt medverkar till att skapa ersättningssysselsättning på verksamhetsortersom utsätts för produktionsinskränkningar. Lars-OveHagberg har också frågat mig om regeringen anser att landetshandelsstålsindustri skall läggas ned steg för steg med svåra följder förstål-och gruvarbetare i , , , , Dannemoraoch eller om regeringen tänker ingripa för att stoppa ytterligarenedläggningar och, för det fall att regeringen tänker ingripa, vilken Stålindustrin, m. m. omfattning regeringen anser att svenskhandelsstålsindustri skall ha. Det är självfallet värdefullt med en svenskhandelsstålsindustri. Emellertid bestämmer vi inte själva över dess storlek,utan svensk stålindustri är i hög grad beroende av den europeiskastålmarknaden. Den europeiska prisnivån på stål bestämmer även priset iSverige. Av produktionsekonomiska skäl är det uteslutet att svenskstålindustri enbart inriktas på att försörja den svenska marknaden. För att fåen ekonomiskt rimlig beläggning i stålverken krävs stora volymer av varjeenskild produkt. Ett mycket stort antal produktvarianter finns inom varjeproduktområde, och detta innebär att stålverken varken kan tillverka hela densvenska marknadens behov eller avsätta hela volymen på hemmamarknaden. Det ärdärför nödvändigt med fortsatt handelsutbyte av stål såväl för svensk industrisom för svensk stålindustri. För att stärka den svenska handelsstålsindustrinskonkurrenskraft och underiätta strukturanpassningen har staten gått in medbetydande belopp i form av bidrag och lån. Detta om något visar regeringensbeslutsamhet att behålla en svensk handelsstålsindustri. Dess omfattning måsteemellertid bestämmas av den nivå vid vilken långsiktig lönsamhet kan uppnås iproduktionen. Inget hushållningssystem har i längden råd att producera stål somdet inte finns någon efterfrågan på eller sälja till priser som ärförlustbringande. 33LARS-OVE (vpk): Den här frågan om Spannarhyttan ochöverflyttningen av arbete kanske inte har direkt anknytning till dagens debatt.Bakgrunden är att man nu lägger ner råjärnstillverkningen i Spannarhyttan, ochdet är ett av största bolag, där storfinansen har sitt hjärta, som gördet, nämligen med i spetsen. Om det finns någon i dethär landet som borde ha enorma resurser, skulle det ju vara ASEA. På ASEA är man tydligen helt handlingsförlamad. När manfattade beslut om nedläggningen i Spannarhyttan lovade man att skaffaersättningsarbeten, och man kom fram till att man skulle ta den tillverkning avbilkabelnät som finns vid ASEA i . Den hade ASEA i för sin delfått för att befrämja den kvinnliga sysselsättningen påorten. flyttar man över de jobben till och lämnar människorna iLudvika åt deras öde. Industriministern svarar att det är riktigt att göra såhär, och han har inhämtat att det inte sker någon minskning på ASEA'i Ludvika.Så långt är det rätt. Men vad efterfrågar man för arbetskraft inom ASEA? Ja,det är inte de kvinnor som just nu har det här jobbet, och det kommer att gestora omställningsproblem i när man förlorar denna form av tillverkning. Vad händer mer? Jo, bilkabelnät tillverkas också iTöcksfors i . Där går man tredagarsvecka och har stora problem meddenna tillverkning. Observera att det är fråga om ett dotterbolag till ! ASEA taralltså bort kvinnojobb i . De som kommer och tittar på jobben i är dessutom inte hyttarbetare, utan detär kvinnor som behöver arbete och kommer direkt från arbetsförmedlingen iNorberg. Vad man gör i den här karusellen är alltså att man tarbort kvinnojobben i och kanske försämrar ytterligare för . Dearbetare i Spannarhyttan som blir arbetslösa får inte heller någon störreglädje av det här. Den s. k. Åslingdoktrinen betyder att företagen skall taansvaret för nedläggningar, och här säger industriministern att det ärvärdefullt att företagen, som det sker i detta fall, aktivt medverkar för attskapa sysselsättning på orten. Jag kan inte för mitt liv finna att det kan varanågot värdefullt i den här karusellen. Egentligen är det en skandal att dettaekorrhjul får snurra. Är det så här i verkligheten med den här formen av ansvarhos företagen, då är det ju rena katastrofen med regeringens industripolitik.Ingen vettig människa kan väl förstå att man skall fara omkring med arbeten ochatt företagen skall ta sitt ansvar på det här sättet. Borde man inte utkrävaett mycket större ansvar av ASEA? Jag vill verkligen återigen frågaindustriministern: det vettigt med den här karusellen? Kan det varaförenligt med svensk industripolitik att tillåta och uppmuntra sådant samtdessutom få godkänt för det av landets industriminister? Vad skall egentligenlandets arbetare tänka om svensk industripolitik och vår regering? Efter det att regeringen hade framlagt sin stålpropositionförsämrades läget ytterligare. Industriministern påpekade också attkonjunkturerna hade försämrats än mer under senare delen av och ibörjan av detta år. tvingades efter styrelsemöte göra ytterligareen perspektivplan och en ny revidering. Det gör att ännu fler anställda blirövertaliga och att produktionen minskar ytterligare. Det betyder att man görännu ett avsteg från den ursprungliga strukturplanen.