prot · G409120 · 1980-12-31 00:00:00 — Men omdet kan vara till någon tröst för , kan jag säga att vi i varje fallinte just nu planerar att minska statens bidrag till kommunerna förskolväsendet. Var det ett bra besked? 44LENA (); Minskade resurser till skolan är naturligtvisdet allvarligaste som drabbar skolan just nu och som är ett direkt uttryck förden borgerliga regeringens prioriteringar. Skolan skall uppenbarligen gå itäten vad gäller minskade resurser, I regeringens ögon är detta inte någotbeklagansvärt. Man är t, o, m. stolt över sina bravader. Vi socialdemokratermanar till besinning. Att inte satsa på den investering somutbildning innebär är en kortsynt besparingspolitik, som kraftigt kommer attdrabba dagens unga och samhällsutvecklingen. Situationenblir än allvarligare genom att skolan drabbas inte bara av de borgerligapartiernas kortsiktiga åtstramningsorder utan även av att den borgerligaregeringen saknar vilja och förmåga att planera skolutvecklingen. Just nu ärdetta särskilt slående i vad gäller platsantalet i gymnasieskolan. Jag kommer imitt anförande att helt uppehålla mig vid gymnaiseskolfrågor-na. Självklart är situationen med de kraftigt ökadeungdomskullarna en utmaning, som förstärks av att allt fler ungdomar måste sökasig till gymnasieutbildning, eftersom de inte får något jobb på enbart grundskoleutbildning. Denna situation skulle ha behövt mötas av kraftfullaåtgärder och ett konsekvent handlande. Men det finns knappast någon som arbetarmed gymnasieutbildning som är villig att ge regeringen det omdömet. Tvärtom.Det har varit en tröghet i beslutsfattandet, vilket har satt kommunerna i ettnära nog omöjligt planeringsläge. I stället för att ge tidiga besked om dimensioneringen harregeringen först fattat beslut om ett otillräckligt antal platser för attsenare behöva medge ytterligare utbildningsplatser genom s. k. extraramar. Föratt över huvud taget få del av de extra utbildningsplatserna har kommunernatvingats anordna det som är lättast, dvs. teoretisk utbildning, särskilt på densociala linjen. Det verkar som om regeringen inte har haft klart för sigatt det tar och är mycket kostsamt att bygga ut yrkesinriktadutbildning. Kommunerna behöver all tänkbar stimulans i detta arbete. Att t. ex.avveckla statsbidrag till skolbyggen får ju helt motsatt effekt, något somregeringen borde ha haft klart för sig när man genomdrev denna förändring. Regeringens eget handlande, eller ofta brist på handlande,har lett till att förutsättningarna för att bygga ut den yrkesinriktadeutbildningen ute i gymnasiekommunerna är utomordentligt små, som vialla inser att en sådan utbyggnad är helt nödvändig. Skolministern meddeladenyligen i att 14 000 platser inom yrkesinriktad utbildningforftarande inte kunnat läggas ut till gymnasieregionerna. Det betyder att varfemte utbildningsplats inom yrkesinriktad utbildning riskerar att frysa inne.Fru Mogård säger själv att det ofta beror på "bristande resurser".Skolministern bekräftar alltså den socialdemokratiska kritiken mot denborgerliga skolpolitiken. Detta skedde f, ö, också när skolministern före påsk i ettpressmeddelande förutskickade ytterligare 2 000 platser som extra ram åtgymnasieskolan. Ryckigheten i planeringen fortsätter, somskolministern gör allt för att kasta skulden på de mycket hårt prövadekommunerna. Flickorna drabbas särskilt hårt av den här situationen.Regeringens nedskärningar av kommunernas ekonomi innebär bl, a, att mycket fånyanställningar görs. Detta går i hög grad ut över de unga kvinnorna. Dessutomär det just de linjer som flickor traditionellt sökt till som regeringenförsöker minska på. Flickorna måste alltså förmås att söka andra utbildningarän de traditionella, förutom av jämställdhetsskäl nu av renasjälvbevarelseskäl. Anslag till driften av grundskolor och gymnasieskolor, m.m. Anslag till driften av grundskolor och gymnasieskolor, m.m. Vi socialdemokrater har i våra motioner lagt fram fleraförslag för att förbättra flickornas situation. Det gäller förstärkt syo, ochdet gäller kurser som särskilt skall riktas in mot flickorna och förstärkaderas intresse för det tekniska utbildningsområdet. Sådant kostar pengar, ochdet vill inte den borgerliga utskottsmajoriteten vara med om, vilket vibeklagar. Lika kallsinnig är den borgerliga utskottsmajoriteten motdet socialdemokratiska förslaget att satsa 10 milj. kr. till lokaltutvecklingsarbete för de ungdomar som har de största problemen - då särskilt dehandikappade ungdomarna. Många kommuner har här kommit bra i gång och skullebehöva denna ytteriigare stimulans, men tyvärr vill utskottsmajoriteten ickeprioritera detta. Här avslöjar man sig. diskuterade vi ganskahäftigt den s. k. ungdomspropositionen. Den omfattande kritiken motyrkesintroduktionen, som var det nya i den propositionen, ledde till attnästan aUa blev varse de stora riskerna för att ungdomarna skulle kunnautnyttjas ute i företagen utan att de gavs någon utbildning. Debatten medfördeförhoppningsvis att de ansvariga kommunalpolitikerna och skolledningarnablivit extra noga med att försöka upprätthålla kvalitetskraven. Jag hoppas ivarje fall det. I det betänkande vi nu diskuterar, nr 22 frånutbildningsutskottet, ges det klart besked i en fråga som varit utgångspunktenför den socialdemokratiska kritiken mot yrkesintrodukfionen. I betänkandet sägsdet: "Yrkesintroduktion är alltså inte att betrakta som utbildning ikonventionell bemärkelse." Detta är ett betydelsefullt besked tillutbildningsanordnarna. Många har nämligen velat göra gällande attyrkesintroduktionen innebär något slags yrkesutbildning. Vi protesterar mot dentolkningen av yrkesintroduktionen. Om man hävdar att yrkesintroduktionen är ettslags yrkesutbildning har man uttunnat yrkesutbildningsbegreppet till detoigenkännliga. Det får inte ske. Tvärtom är det utomordentligt viktigt att viupprätthåller kvalitetskraven i yrkesutbildningen. Yrkesutbildning bör bedrivas i ett gott samspel mellanskolan och olika arbetsplatser. Att delar av eller i vissa fall helayrkesutbildningen förläggs till företag eller institutioner är helt i sinordning, så länge man inte tummar på kvalitetskravet. Det är därför som vi ivår gymnasiemotion krävt obligatorisk kontakt, tillsyn och uppföljning av denföretagsförlagda utbildningen -någonting som hår gjorde sig lustigöver. Det är också därför vi har tagit upp frågan om handledarepå arbetsplatser. Vi vet att detta är ett mycket stort problem. Handledarnamåste få bättre kunskaper om vad som förväntas av dem med utgångspunkt frånutbildningens mål. De flesta handledare får ingen utbildning alls. På sina håll pågår det försök med handledarutbildning, menman är osäker om vem som egentligen har ansvaret för den, vad den skallinnehålla och hur den skall finansieras. Därför har vi föreslagit att dessating skall utredas. Men den borgerliga utskottsmajoriteten är så nöjd medsituationen att man avstyrker våra yrkanden och säger att ingenting bör göras. För att den företagsförlagda utbildningen elleryrkesintroduktionen, som alltså inte är någon direkt yrkesutbildning, skallfungera krävs det att arbetskamrater accepterar eleven och vill ställa upp ochhjälpa till. Av detta skäl men också med hänsyn till renaarbetarskyddssynpunkter måste berörd facklig organisation ha inflytande överden utbildning som förläggs till en arbetsplats. Detta borde vara ensjälvklarhet i dessa medbestämmandets tider. Det är förvånande att denborgerliga utskottsmajoriteten har motsatt sig detta. Gymnasieskolan utsätts för stora påfrestningar föratt klara sin uppgift att ge utbildning till alla 16- och 17-åringar. Men deträcker inte med att ha tillräckligt många platser. Det handlar också om attanpassa innehåll och arbetssätt så att de nytillkommande eleverna kantillgodogöra sig undervisningen. Gymnasieskolan har aldrig haft lika storastödresurser till elever som behöver särskilt stöd av extra personal somgrundskolan har. Men behovet av sådana stödresurser i gymnasieskolan är i dagstort. Därför måste vi framöver förstärka de behovsinriktade insatserna igymnasieskolan, så att man inte bara erbjuder plats åt alla 16-åringar utanockså gör det reellt möjligt för dem att genomgå utbildningen. Nästa stora utmaning gymnasieskolan står inför är denkraftiga nedbant-ning i resurshänseende som diskuteras. Regeringen meddelade att propositionen idetta ärende skall uppskjutas . Det är säkerligen ett förnuftigtbeslut. Den kompakta kritiken mot departementspromemorian måste tas på allvar.Jag vill i detta sammanhang särskilt framhålla hur olämpligt det är att nukraftigt stöpa om gymnasieskolan som en ännu mer genomgripandegymnasiereform senare diskuteras och förbereds medutgångspunkt i gymnasieutredningens betänkande, som kommer under dethär året. I en situation som denna, som innebär och förespeglarstora förändringar, är det svårt att förstå att skolministern intar en såavvaktande hållning till försöksverksamhet inom gymnasieskolan. Initiativtagarna till de olika förslag tillförsöksverksamhet som inkommit till viagymnasieutredningen har länge fått vänta på besked - alltför länge, menarmånga, som arbetar med det här ute i skolorna. Regeringen vill inte hellergardera sin handlingsfrihet beträffande försöksverksamheten genom att begäraett särskilt försöksbemyndigande av . föreslår ett enigt utskottatt i alla fall skall ge regeringen ett sådant bemyndigande ienlighet med ett motionsyrkande från och mig. Jag hoppas attregeringen förstår den här mycket tydliga vinken. Jag hoppas också att regeringen skall förstå attutbildningsutskottets ledamöter inte alls vill se så återhållsamt påförsöksverksamhet som skolministern gör i budgetpropositionen. Det framgår avutskottets eget uttalande beträffande försöksverksamhet når utskottettillmötesgår ett socialdemokratiskt motionsyrkande om en generös inställningtill försöksverksamhet i gymnasieskolan. Anslag till driften av grundskolor och gymnasieskolor, m.m. Anslag till driften av grundskolor och gymnasieskolor, m.m. Jag vill med detta yrka bifall till desocialdemokratiska reservationerna vid det nu behandlade betänkandet. Det var synd att inte somskolminister ägnade sig åt den framsynta planering som hon nu talar sig varmför. Det är alldeles riktigt att det tar förkommunerna att planera för en gymnasieskola för alla. Jag tror faktiskt att detvore lämpligt för att tala med litet mindre bokstäver ombristande planering. Orsaken till att kommunerna inte tillräckligt har byggt utsin kapacitet för yrkesinriktad utbildning och därmed till teoretiseringen avgymnasieskolan är bristande planering ! Det var då man borde haförberett sig för den s. k. ungdomspuckeln - eleverna befann sig då faktiskt redanpå mellanstadiet! försöker bevisa den bristandeplaneringen genom att tala om det beslut som regeringen skall fatta omen omfördelning av platserna. måste väl ändå veta att detalltid har gått till så att lagt ut platserna, så att den pådet sättet fått en överblick över det hela, och sedan beslutat omen omfördelning. Det nya nu är att regeringen tagit på sig att fatta detbeslutet. inkom med sin bedömning , och avsiktenär alltså att vi skall fatta beslut om detta . bevisar verkligen vad jag sade omsocialdemokraternas bristande tilltro till kommunerna. Hon vill ha enobligatorisk uppföljning och tillsyn av företagsförlagd utbildning. Jag kanskefår tala om för att det är obligatoriskt. Däremot harkommunerna frihet att själva avgöra hur denna planering och tillsyn skall gåtill. Men det anser inte att de är kapabla till. 46LARZ () replik: beklagade att utskottetinte velat diskutera en prioritering av 10 miljoner för försöksverksamhet. Dethade vi gärna gjort. Diskuterar prioriteringar gör vi gärna. Men att diskuteraprioriteringar är inte detsamma som att anslå ytterligare 10 milj. kr. Attprioritera är att tala om att man vill göra det eller det i stället förnågonting annat. Når föreslår detta skall vi diskuteraprioriteringar. uppfattade det så, att jag gjorde miglustig över reservationen om att en viss del av statsbidraget skall avsättastill kommunernas uppföljningsverksamhet. I så fall beklagar jag LenaHjelm-Walléns sinne för humor. Jag gjorde mig sannerligen inte lustig! När det gällde medbestämmandet försökte jag säga att vi äröverens när det gäller sakfrågorna också här, men frågan gäller hur det skallgå till. Jag tycker det är mycket rimligt att de anställda i ett företag idessa frågor har det medbestämmande som de har i andra frågor som rörföretagets verksamhet. Om företaget har för avsikt att träffa överenskommelsemed skolmyndighe- ten om atterbjuda platser i företagsförlagd utbildning, är det befogat att de anställdautövar det medbestämmande som detta kan ge anledning till. Men det är likarimligt att de förhandlingar som detta kan ge upphov till och deöverenskommelser som eventuellt kan träffas äger rum inom företaget och attskolmyndigheten sedan träffar överenskommelse med företaget i fråga. Det finnsinget skäl till att skolan skulle träffa separata överenskommelser just med denarbetstagarorganisation eller - vilket mycket väl kan vara fallet - det antal arbetstagarorganisationersom finns företrädda på arbetsplatsen i fråga. Det är och förblir en orimligkonstruktion. Därför måste detta medbestämmande av internt, precis somfallet är när det gäller annan produktion. Det är inte märkvärdigare att producerautbildning än att producera varor och tjänster. Anslag till driften av grundskolor och gymnasieskolor, m.m. 47LENA () replik; Vi är inte nöjda med kvaliteten i denföretagsförlagda utbildningen. Vi är heller inte nöjda med yrkesintroduktionen.Även om det går ut över det av omnämnda decentraliserade ansvaretför kommunerna, kommer vi därför att fortsätta att hävda sådana krav somgaranterar en för eleverna kvalitativt god verksamhet ute på arbetsplatserna. säger att vi 1976 inte var tillräckligtförberedda för ungdomspuckeln. Jag hävdar att det inte stämmer. Det kan intevara Socialdemokraternas fel att den borgerliga regering som då kom till makteninte hade förmåga att ta över de förberedelser som då fanns. Och viSocialdemokrater har alltsedan dess, i och i våra motioner här, årfrån år varnat för den situation som höll på att utvecklas. Jag kan t. ex.citera från vår partimotion 1977/78:628. Där sade vi; "Beroende på för sent fattade beslut med åtföljandeplaneringssvårigheter har endast ett begränsat antal av de nytillkomnautbildningsplatserna kunnat utnyttjas. De tvä senaste årens erfarenheter visarpå behovet att på ett så tidigt stadium som möjligt ange det platsantal somskall gälla för det kommande läsåret." "Enligt vad vi erfarit har de nytillkommandeplatserna i första hand utnyttjats för utbildning som varit lätt att anordnaoch som inte är direkt yrkesinriktad, t. ex. social linje. Vid en merlångsiktig planering av utläggningen av platserna inom den stora ramen är detsannolikt att man skulle kunna lägga ut fler platser på linjer ochspecialkurser som ger en grundläggande yrkesutbildning." Vi har fortsatt att år varna för dennaplaneringsryckighet. Ni har likväl hållit fast vid er politik. är situafionen den att tusentals ungdomar nu harfått reda på att de inte kommer in på den gymnasieutbildning som de har sökttill. De är otåliga att få ett positivt besked. Skolministerord om att dessaungdomar inte skall lämnas i sticket räcker inte. Det har skolministern sagtförr, och det löftet har inte infriats. Det är handling som räknas. Och det ärregeringen som i sin 6 protokoll 1980/81:119-121 Anslagtill driften av grundskolor och gymnasieskolor, m. m. hand har makten att härhandla. Det är regeringen som kan omfördela mellan de olika utbildningarna. Detär regeringen som kan fatta beslut om ytterligare platser. Deträcker inte med de 2 000 platser som ni tänker plussa på . Vi kräver enmer kraftfull handling än så. Jag finner det mycket svårt att replikera på senasteanförande, eftersom det var så motsägelsefullt. Hon sade att tusentals ungdomarstår utanför gymnasieskolan och att den ornfördelning som vi avser att beslutaom är otillräcklig. Hur i all sin dar kan veta det?Jag begriper inte riktigt det. Det har alltid varit så, att ungdomarnasförstahandsval inte stämmer med de utlagda platserna. Om troratt jag som skolminister är så allsmäktig, att jag genom någon sorts utrop tillungdomarna när de skall till att välja kan se till att de väljer så att valenstämmer med den planering som regering och riksdag har bestämt, överskattar honmina krafter. kan ju inte vara obekant med den problematiksom vi har arbetat med, nämligen att en hel rad ungdomar inte kommerin på sina förstahandsval, kanske inte ens på sina andrahandsval utan på sinatredjehandsval. Detta är och förblir ett problem. Ettannat problem, som har blivit väldigt påtagligt när det gäller ungdomspuckeln,är att vi behöver ett ökat antal yrkesinriktade utbildningar, men att vifortfarande lider av sviterna av ett förtal -jag kan inte använda ett bättreord - av arbete på verkstadsgolvet som lever kvar hos många ungdomar.Verkligheten håller tack och lov nu på att få dem att raskt ompröva sininställning, och då kommer ungdomarna också att göra mera realistiska val, såatt vi får en bättre planeringssituation. Jag kanske också skall erinra om attdet i ligger ett förslag i proposition om att vi skall få en treårigplaneringsperiod. 49 () replik: Skolministern säger att hon inte riktigt begriper det här, och det ärdet jag är rädd för. Detär inte så att vi är obekanta med problematiken. Jag har gått igenom de extraramar som har givits och sett hur ryckig planeringen har varit. JagskaU inte dra siffrorna , men jag har dem framför mig. Detär regeringens eget handlande som har lett till den situation vi nu befinneross i. Den situationen är att 17 000 ungdomar står utanför gymnasieskolan. Niföreslår 2 000 ytterligare platser, och då är det 15 000 kvar. Man kan då alltidhoppas att det händer någonting positivt, t. ex. att platserna omfördelasautomatiskt. Men det är verkligen bara en from förhoppning. Desom har fört diskussionen om att öka antalet platser på yrkesinriktade Hnjeroch att öka kvaHteten i den utbildningen är socialdemokraterna. Jag kan erinraom att vi i en av våra motioner föreslog en kampanj för denVerkstadstekniska utbildningen. Den motionen avstyrktes då av utskottet. Socialdemokraterna - i varje fall , möjligen ocksåStig Alemyr - berömmer sig av en framsynthet och en planeringsfärdighet somöverstiger det mesta. Jag kan dess värre inte på något sätt instämma i denbeskrivningen av socialdemokratisk politik. Däremot kan jag ge er ett betyg,som jag helst hade sett att jag sluppit ge, nämligen att ni är överdängare iatt sprida skräck och fasa omkring er. Tänker ni aldrig på vad ni gör? säger nu att 17 000 ungdomar står utanför gymnasieskolan. Vad trorhon att de ungdomarna tänker när de får höra detta upprepas dag ut och dag inoch det dessutom inte är sant? Ingaungdomar kommer att stäHas utan gymnasieutbildning, och det vet . Det har alltid varit så att deras förstahandsval inte stämmer medden utläggning av platserna som vi är tvungna att göra, eftersom vi måste tahänsyn till arbetsmarknadens behov. Eller menar att vi skalllåta ungdomarnas val vara avgörande för hur gymnasieskolan skall se ut? I såfall skulle vi ha en utbildning för arbetslöshet, och det kan jag inteacceptera. Jag tycker faktiskt att och andra kundeskänka en tanke åt vad ni åstadkommer med denna enorma skräckpropaganda. Anslagtill driften av grundskolor och gymnasieskolor, m. m. Talmannen anmälde att anhållitatt till protokollet få antecknat att hon inte ägde rätt till ytterligarereplik. Anf.51 () replik; var vänlig nog att nämna mig en gång till och sade att jagtillhör dem som är mästare i att strö skräckskildringar omkring sig.Socialdemokratin försöker beskriva verkligheten, och den verklighet som denborgerliga regeringen håller på att skapa i är skräckinjagande. Om anser sig beskrivaverkligheten - och jag tror att han menar det - räknar jag med att han omgåendetar tillbaka det majestätiska yttrandet från talarstolen i det förstaanförandet, nämligen att är den största nedrustaren i svenskskolhistoria. 53 ()replik: Jag saknar varje anledning att ta tillbaka detta yttrande. Anf.54 (); Jag skall i mitt inlägg kommentera den del av utbildningsutskottetsbetänkande som omfattar grundskoleanslaget och det nya anslaget till särskildaåtgärder på skolområdet samt motsvarande delar av den socialdemokratiskareservationen nr 1. Underdebatten har det talats om den föreslagna 2-procentiga besparingenpå driftbidragen till och gymnasieskolan. Anslag till driften av grundskolor och gymnasieskolor, m.m. tetsmajoritet inser behovet av besparingar och godkänner därför förslaget. Jag tycker att det finns all anledning att nämna de beloppsom vi här rör oss med för att få dimensionerna på minskningarna belysta. Förgrundskolans del är anslaget drygt 12 miljarder, medan besparingen beräknastill 244 miljoner. Motsvarande gäller för gymnasieskolan: ett driftbidrag pådrygt 3,5 miljarder och en besparing på 68,8 miljoner. är det också nödvändigt att framhålla att avbesparingarna skall en fjärdedel - ca 80 miljoner - återföras till skolan. Detskall ske genom att merparten av fjärdedelen sammanförs med den nuvarande länsskolnämndsresursentill ett nytt anslag, som får beteckningen Särskilda åtgärder på skolområdet. Socialdemokraterna reserverar sig, som vi redan hört, motden 2-procentiga nedskärningen och befarar att det kan uppstå en skillnad iutbildningsstandard mellan kommuner med olika god ekonomi. Däremot accepterarman i huvudsak det nya anslaget till särskilda åtgärder på skolområdet. Här är den socialdemokratiska reservationenmotsägelsefull, eftersom detta nya anslag just är avsett att garantera attkommuner med problem tillförs större resurser. Därvidlag faller ett stortansvar på länsskolnämnderna, som har att fördela anslaget, som - det måsteockså påpekas - i det närmaste fördubblas i jämförelse med nuvarandelänsskolnämndsresurs till drygt 200 milj. kr. Detframgår klart av budgetproposifionen vilka faktorer som skall ligga till grund för bedömningen avskolsituationen i olika kommuner när de här Bland faktorerna kan nämnas andelen elever som inte fortsätteri gymnasieskolan, andelen obehöriga lärare, andelen elever med olikaformer av handikapp och den sociala miljö skolan verkar i. Socialdemokraterna har i sin reservation yrkat attytterligare 40 milj. kr. skall tillföras det nya anslaget, för att ökapersonaltätheten i det direkta skolarbetet. Men av statsfinansiella skälavstyrker utskottets majoritet förslaget. I den socialdemokratiska reservationen yrkas också på 4milj. för kursverksamhet för flickor i , för att locka fler attsöka sig till teknisk-naturvetenskapliga utbildningar. Man vill ha sådankursverksamhet förlagd till ferietid eller årskurs 9 i . Det är i och för sig angeläget att intressera flickor förfortsatta studier inom det teknisk-naturvetenskapliga området. Utskottetsmajoritet anser dock att den av socialdemokraterna föreslagna kursverksamheten- som skulle kosta 4 milj. kr. - skulle komma för sent inför valet avstudieväg. Insatserna måste i stället ske på samtHga stadier i ochkomma in som ett naturligt led i undervisningen i de naturorienterande ämnena,i arbetslivsorienteringen och inom studie- och yrkesorienteringen. Det måsteförutsättas att arbetet i bedrivs på det sättet, för man ärfaktiskt i skolorna medveten om snedfördelningen mellan flickor och pojkar närdet gäller att söka olika utbildningsvägai. Hittillshar det utgått ett specialdestinerat bidrag till kommunerna för personellassistans i för handikappade elever. I budgetpropositionenföreslås att detta särskilda statsbidrag sammanförs med den nyaförstärkningsresursen att fördelas av länsskolnämnderna. Detta ligger helt ilinje med vad integrafionsutredningen har föreslagit, och det förslaget harockså fått stöd av en stor majoritet av remissinstanserna.