prot · G40919 · 1980-12-31 00:00:00 — Ni haringet annat alternativ än alt i ett sådant här skede gå in med en rensubvention, vilket är myckel äventyrligt för hela den svenska exportindustrin.Och det ansvaret är ni beredda alt ta. Spännarhytlan har gått med förlust hela liden, hur modernden än är. Då är det bättre att inse detta och se till att man tryggar jobbeninom andra områden, där vi har konkurrenskraft. Del kan ge trygghet även förframtiden. 93HANS i (vpk) replik: talar om de handelspolitiskakonsekvenserna och säger att vi skulle äventyra landets handelspolitik, om viförsökte rädda den malmbaserade specialstålsindustrin. Är det detta som NilsÅsling menar? Vårt alternativ för framtiden må kortsiktigt och i detkonkreta läget innebära att nu gå in och försöka rädda Spännarhytlan, medan manlägger fram en plan för hur den skall kunna drivas vidare och medan manavvaktar införandet av ny malmbaserad teknik. Det må vara subventioner. Men jagvill klart tala om, , alt vi gärna ser fram mot en nationaliseringav hela den här basnäringen. De nuvarande ägarna - privatkapitalisterna - haruppenbarligen visat sig inkompetenta alt sköta den här saken på ett sådant sättatt vi kan bevara yrkeskunnandet, utnyttja egna råvaror och leva vidare ibruksorterna. Vad är del för fel i alt försöka rädda en malmbaseradsvensk specialståls-industri för framtiden, när vi vet alt nya tekniker - sombaserar sig på malm och som är väsenfligt billigare än dagens masugnar - liggerpå lut? Och vad är del som är rätt i förslag? Är det att man skallavhända sig möjligheten att utveckla de nya malmbaserade teknikerna, som ärganska lämpliga för det produktionsomfång som gäller på bruksorterna, och istället göra sig beroende av en importerad råvara, som vi kanske inte ens fårtillgång till i framliden? Vad är det som är riktigt i det, ? 94 () replik: Låt mig först, statsrådet , konstateraall del inte är för den politiska debattens skull som den här diskussionen ärtill. Det är inte för den politiska debattens skull som vi vill ha besked avstatsrådet , ulan det är därför att närmare 1 000 människor i Bergslagenriskerar att förlora sina jobb. Bergslagen är inte någon överhettad region i vårt land. IBergslagen finns del stora sysselsättningsproblem redan utan de här eventuellanedläggningarna. säger att del erfarenhetsmässigt lar tid attskaffa fram nya jobb. Ja, den erfarenheten har man fåll göra på väldigt mångaställen runt om i landet, och det är därför som man är otillfredsställd med devaga löften som statsrådet ger . Statsrådet lovade dessutom-såsom jag har påpekat och som även K.-G. har påpekat, men som intehar kommenterats från regeringsbänken - som han varindustriminister att han skulle göra en redovisning av ersättningsindustriertill bruksorterna. Den redovisningen har vi inte sett till. När del är risk förall så här många jobb skall gå förlorade är det klart att man inte kan nöja sigmed allmänna ordalag. säger att det sämsta man kan göra är att låsasig i jobb som inte är långsiktigt varaktiga. Ja, tyvärr måste man nogkonstatera att det finns alternativ som är ännu sämre. Del är ett sådantalternativ som regeringen nu är på väg att leda in det här landet i - ettalternativ där det inte ens finns jobb på kort sikt och ett alternativ med storöppen arbetslöshet. Det är svårt all få fram ersättningsjobb, men det brådskarmed alt få fram dem, om inte hela bygder skall utarmas. Och sedan säger statsrådet att man skall skapatrygga jobb inom andra områden, där vi har konkurrenskraft. Vilka sådana jobbär det som statsrådet har i tankarna för del? 95GUNNAR STRÄNG (s): Jag lar mig friheten att göra några småreflexioner i anledning av den debatt som här fört med trefrågeställare. Det skulle kunna vara mycket att säga, men det är bara ett parelement som jag ändå vill föra fram. Först och främst har ju både och jag själv ochde flesta av oss varit på platsen och sett hur det ser ut i och iSpännarhytlan, och vi är medvetna om vad det innebär ifall Spännarhytlan skallläggas ned som gruva och som bruk. sade i sill inlägg, medanspelning på handelspolitiken: Här är vi förhindrade att gå in med någotspeciellt statsbidrag på grund av risken för att man i andra länder svarar påett sätt som blir olustigt för oss när del gäller andra industrigrenar. Ja,ibland kan det ju hända alt man får pröva den risken emot konsekvensen av attinte göra någonting. kommer väl snart att få pröva NCB:s framtidastruktur på några platser här i landet. Om då så här a priori hysersamma uppfattning, att varje understöd från statens sida är kontroversiellt med hänsyn till de handelsförbindelser vi har i , såär det möjligt att får göra våld på sin egen uppfattning och sinakommande förslag. Det är följaktligen klokt att vara litet försiktigare när manbedömer frågorna. har vi fått besked om här att del inte blir någonytterligare utredning i avseende på Spännarhytlan eller, om jag så säger,specialståls-industrins problem i . Vi får väl ta del ad nolam.Och jag kan hålla med så långt som all frågan egentligen är ganskaväl utredd. Vad som fattas är att man skall dra slutsatsen av gjordautredningar och agera på det sätt som jag tycker ligger inom ramen förregeringens skyldigheter och ansvar. Det räcker kanske med nöd och näppe för dagen om herrÅsling säger; Jag kommer tillbaka längre fram med en proposition om stålet -vid del tillfället skall jag också ha närmare besked om vad ASEA är berett attgöra, och då kan vi föra en diskussion från mera reala utgångspunkter. Allright-jag skall inte vara den som pressar på den punkten. Behöverhan lid skall han ha lid. Men det kan ju ändå vara rätt angeläget att ge herrÅsling någonting i bakhuvudet att fundera på innan den här propositionenkommer, och del är detta: Är man från ASEA:s sida beredd alt drivaSpännarhytlan intill den dag då en tillfredsställande avlösning kan ske på ettsätt som är i praktiken godtagbart? Det är ju en ganska väsentlig fråga, för omman lägger ned Spännarhytlan och sedan säger alt nu skall vi och itakt med vad vi själva bestämmer om ett, två, tre eller förhoppningsvista fram ersättningsarbeten, då är ju situationen långt ifråntillfredsställande. Vi har litet trista erfarenheter från Vikmanshyttan.Frågan löstes - del tog tre, fyra eller innan det hela klarades upp, ochdet var många konvulsioner däremellan, trots att man inte hade någraavståndsproblem av samma slag som i det här fallet. Det vore således önskvärt om i sinadiskussioner med ASEA skaffade sig garantier för att man inte ligger ochlånghalar ulan ger de här ersättningsarbetena, så att vi inte får de socialakonsekvenserna under en mer eller mindre lång övergångslid uppe iSpännarhytlan. säger alt han har sonderat terrängen -sonderat hos ASEA och hos . Resultatet av sonderingarna har inteherr Åsling talat om, men vi får väl dra slutsatsen alt del inte var särdeleslysande. Man ville inte göra någonting från de berörda förelagens sida. HerrÅsling har inregistrerat och noterat detta och tycks i stort sett vara förnöjdmed denna passivitet. Jag vill göra uppmärksam på alt när vi nuförväntar propositionen om specialstålet, så vore del ytterst tacknämligt omherr Åsling gick ur passiviteten och försökte angripa del här problemet. skall jag ta upp en fråga som inte har berörts itillfredsställande omfattning i den föregående debatten, nämligen skrotfrågan.Herr Åsling vet lika väl som jag all i Spännarhytlan slår en av våra modernastemasugnar, byggd , med möjlighet all göra ett kvalitetsstål, som man vid deltillfället ansåg vara enda möjligheten när del gällde alt distribuera vidarener till , till elektroplåltillverkningen. Sedan har man slagit avlitet grand på kvalitetskraven och sagt att möjligen kan manklara av den här produktionen. Får jag fästa ålderspresidenlens uppmärksamhet för ett anförande är . 97 (): Då får jag försöka avsluta resonemanget påett hyfsat sätt , så kanske jag får komma tillbaka sedan. Skrotsituationen håller på all bli - och är -ett problem. Jag skall be att få utveckla del närmare i nästa inlägg. HerrÅsling vet nog att när det gäller den inhemska skrolförsörjningen, som äralldeles avgörande för försörjningen av dessa verk, behöver en regering inte varaså maktlös i fråga om fördelningen av den tillgången. Det är en rent inhemsktillgång, och den medför ingen som helst kollision med handelspolitiken. Får jag säga beträffande inlägget av GunnarSträng, att jag antar att vi återkommer till frågan, all vi i samband medbehandlingen av den stålproposilion jag har för avsikt att förelägga kammarenfår tillfälle att ta upp hela detta komplex. Jag utgår ifrån att de avJernkontoret initierade förhandlingarna om skrolförsörjningen då har lett tillresultat som kan bedömas - och att man också kan bedöma ASEA;s möjligheter attklara åtagandet. I botten när del gäller ASEA ligger dock ensysselsältningsgaranli i koncernen, och del skall vi ändå notera som en ganskabetydande bas utifrån vilken diskussionerna kan föras. Låt mig avslutningsvis kommentera en bestämd fråga, som viinte kan lämna ouppklarad här eftersom den är av så stor strategiskbetydelse handelspolitiskt sett. Det gäller NCB kontra specialslålsindustrin.Skillnaden är, , att om vi blir tvungna att finansiellt gå in föratt klara upp strukturen i skogsindustrin, så kommer det att ske utansubvenlionsin-slag. Del kommer att ske för alt klara en tidsbegränsadanpassning, som inte innebär en produkfionsökning. Jag är helt förvissad om altdel inte kommer alt orsaka handelspolitiska komplikationer. Men i detta sammanhang är del fråga om att utfärda någotslags generell garanti för råvaruförsörjningen till hela specialslålsindustrin.Vi skulle alltså subventionera en strategisk del av råvaruförsörjningen, mendet skulle i princip, eftersom det rör sig om kommunicerande kärl, gälla helabranschen. Då kan jag försäkra - och del gör jag inte ulan grund- att detta skulle få handelspolitiska konsekvenser. Och här finns en väsentligskillnad i förhållande till vad vi gör för strukturanpassningen iskogsindustrin, kom ihåg del! 99 (): Om man sanerar skogsindustrin eller om mansanerar specialslålsindustrin håller motiveringen likvärdigt i internationellaöverläggningar - det kan jag försäkra . Hitintills har vi ju i det här huset subventioneratavvecklingen av NCB ganska kraftigt, och jag har stött det därför alt jag tycktatt det varit riktigt. Från den utgångspunkten kan jag också länka mig ettsubventionsinslag i specialstålsindustrin när man skall struklurralionaliseraoch sanera den. vet att vi skrivit av 400 miljoner i ett lån tillNCB utan anspråk på att få tillbaka en enda krona. vet att vi gåttin och tagit hand om aktiekapitalet till i del här företagel, och del kanvara högst dubiösl om vi ens får tillbaka det . Även den subventionenkan man vara beredd att acceptera med hänsyn till konsekvensen av att inte göranågonting. Men det går inte att föra en diskussion för en näring och sedan sägaall det resonemanget är omöjligt att praktisera för den andra näringen. Men deldär kan vi tala närmare om när bl. a. jag får litet mer tid för min räkning. vill jag säga några ord om skrotet. Jag har ju haftmöjligheter att resa omkring och tala medmänniskorna vid specialstålverken i . Del är alldeles påtagligtall de lever i en oro för vad ledningen tänker ta sig före bl. a. vidomläggningen från malmbaserad till skrolbaserad metallurgi. Bara en sådanomständighet som att nu lägger över till en skrolbaserad metallurgi iDomnarvet har ställt till en väldig uppståndelse. När de mindre bruken tittarpå omläggningen av metallurgin i blir de oerhört rädda för att dettaskall föranleda svåra konsekvenser för de bruk som redan är skrotbaserade.Skrotet är en bristvara f. n. -denkanskeblir det även internationellt. Det äronödigt, menar jag, att de svenska järnbruken är ängsliga och rädda förvarandra och inte har någon plan över skrottillgången. Vi vet vad vi harinternt. Vi kan räkna med att än så länge kan vi importera, men inte hur mycketsom helst. Bruken måste få ett begrepp om hur den här strategiska varan skallransoneras och få tillfälle att bedöma sin utbyggnad på metallurgins områdedärefter. Där har möjligheter att tala i klarspråk med företagen -jag behöver inte utveckla det närmare - så att den olust till samarbete ochdiskussion som gäller skulle kunna förändras efter rent förståndsmässigaöverväganden till en benägenhet all sälla sig ned och diskutera de härfrågorna i ett större sammanhang. 100ANNA-GRETA (): Statsrådet vill inte säga vilkaregionalpolitiska och andra insatser han ämnar göra förrän ASEA lämnat sinredovisning. Enligt vad vi hörde här kommer ASEA inte förrän i slutet av denhär månaden att redovisa vilka resultat förelagels strävanden att försöka"knoppa av" sysselsättning till ger. Då kan vi knappast räknamed att kommer att ge besked om sina åtgärder i samband med att vihär i diskuterar stålproposilionen, såvida han inte avser alt försena den i förhållande till det besked han tidigare lämnat oss. Jag vill fördel första ställa frågan: Närräknar statsrådetÅsling med alt vi i den här kammaren skall få möjlighet att diskutera hansbesked om regionalpoliliska insatser för del? Vid vilken tidpunktkommer vi att kunna föra den diskussionen i den här kammaren? För del andra skulle jag vilja fråga: När kan vi få sammadiskussion för övriga berörda orter? Om sysselsättningen i Bergslagen 12 § Svarpå interpellation 1980/81:15 om sysselsättningen i Bergslagen har med hänvisning tillindustrisysselsättningen i , och kommunerfrågat mig, om jag är beredd att medverka till att den negativatrenden i berörda kommuner bryts, om jag vill medverka till att brytning av malm i Stråssafår ske så länge malmtillgångar finns, om jag vill medverka till all ingen inskränkning ellernedläggning av driften får ske, vare sig i Silverhöjden eller i , förrändess utvecklingsmöjligheter är bättre utredda och när jag avser att för presentera konkreta planerför alternativ sysselsättning på drabbade bruksorter. Jag delar i allt väsentligt uppfattningom del besvärliga sysselsättningsläget i de norra delarna av län. En långsiktig strukturomvandling har medfört likartadeproblem i många orter och kommuner även i angränsande län. Del stora inslagetav råvarunära verksamheter som skogsbruk, skogsindustrier, gruvbrytning ochstålhanle-ring har under en följd av år medfört stora omställningsproblem, närdessa verksamheter inte längre visat sig ekonomiskt bärkraftiga. Ett mycketnäraliggande exempel är ju f. ö. Spännarhytlan. anknyter i sin interpellation tillnedläggningen i Spännarhytlan och uttalar sin oro för gruvbrytningen i Stråssa.Stråssagruvan ägs av och ingår i dess gruvdivision. Del ankommer på SSABalt, i enlighet med beslut om verksamhet, ta ställning tillhur länge och i vilken omfattning verksamheten skall bedrivas såväl vid gruvani som vid de andra enheterna. Jag vill vidare nämna att delegationen för mellansvenskgruvindustri, som har till uppgift all studera de möjligheter som finns ellerkan skapas för att få en lönsam verksamhet inom den mellansvenskagruvindustrin, väntas avlämna sin slutrapport . När det gäller sysselsättningsutvecklingen i berörda orteroch kommuner är det nödvändigt att aktivt arbeta på att stärka och breddanäringslivet. Del är angeläget att minska den känslighet för störningar somkännetecknar många orter som är beroende av ett enda företag. I de berördakommunerna kan regionalpolitiskt stöd utgå, vilket bör vara ett viktigthjälpmedel i ett Om sysselsättningen i Bergslagen har vidare de regionala organen givitsbetydande resurser och möjligheter att la initiativ till regional- och näringspolitiskainsatser. Jag vill poängtera att ett fungerande arbete ute i länet också haravgörande betydelse för effekten av centrala stödåtgärder. 102 (): Jag får lacka industriministern för svaret.Industriministern har vall all besvara min interpellation om sysselsättningen iBergslagen separat. Jag vet inte varför, men det gör att jag tvingas till vissaupprepningar. av produktion går till Spännarhytlan, och del hadeför mig varit ganska naturligt att kunna delta i den debatt som har förts,eftersom är så beroende av Spännarhytlan. Jag får än en gång tacka för svaret. Om jag hade varitnöjd med det, hade jag inte behövt säga mer än lack. Del är jag nu inte, för avmina fyra frågor har industriministern endast besvarat en, och delta enda svarär ett dåligt svar. Det gäller fråga nr 2 i min interpellation, omindustriministern vill medverka till alt brytning av malm i får ske sålänge malmtillgångar finns. Man vet att här finns en gruva med järnmalm förbrytning i ytterligare sju . Dessutom har man nyinvesterat närmare 10milj. för att rationellt kunna bryta ut malmen på lägre nivåer. Dessaanordningar är klara för drift . Det är en mycket rationell gruva medväl kvalificerad arbetskraft. I finns förutom järnmalm andramalmsorter. I Håkansboda, som ligger söder om , finns en kopparfyndighet som uppskattas till och med en kopparhalt av ca1,. Dessutom finns mindre men ulvinningsbara mängder silver och guld. Därpågår f. n. provborrningar med statliga medel, och man beräknar att gruvanskulle kunna tas i bruk inom loppet av med en kapacitet av 200 000 tonper år och med ett 40-tal anställda i direkt produktion. Industriministern överlämnar helt ansvaret till attta ställning till hur länge och i vilken omfattning verksamheten skall bedrivassåväl vid gruvan i som vid de andra enheterna. Borde inte regeringen hadel övergripande ansvaret, när man t. o. m. har satsat pengar för provborrningarnai Håkansboda? Industriministern hänvisar till delegationen förmellansvensk gruvindustri, som har till uppgift all studera de möjligheter somfinns eller kan skapas för att få en lönsam verksamhet inom denmellansvenska gruvindustrin. Denna delegation väntas avlämna sin slutrapportvid . Borde inte detta vara ett ytterligare skäl förregeringen alt ingripa mot planer på nedskärningar och/ellernedläggning? Området mellan och Guldsmedshytlan och vidare nedmot sjön är ett geologiskt intressant område. arbetar där f. n., ochman väntar sig intressanta fynd av koppar och silver och eventuellt kobolt. Delfinns alltså all anledning alt behålla gruva under de sju somdär finns malm kvar och utnyttja för experiment, bl. a.genom tillverkning av järnsvamp, som skulle kunna vara en satsning för framtiden för alt ersätta skrot med inhemskt material.Varför satsar inte industridepartementet och regeringen både pengar och andraresurser på alt i samverkan med industrin utveckla nya processer som skulleersätta större delen av del imporlbehov vi kommer att ha av skrot? För dettafinns stora förutsättningar i , bl. a. genom tillverkning av järnsvamp. I ligger också Mineralprocesslaboraloriet, som harstor betydelse för hela . Laboratoriets kunnande är väldokumenterat, och det råder stor oro bland de ca 60 anställda för vad som skallhända med laboratoriet. SSAB-chefen sade att man ville göra sigav med Mineralprocesslaboraloriet. Med anledning av det uttalandet ställdes ivåras till industriministern frågan om vad som skulle hända med laboratoriet.Då gavs beskedet att frågan om huvudmannaskapet hade lösts. Är verkligen fråganom huvudmannaskapet och laboratoriets framlid löst? Inte med ett ord berör industriministern min fråga om detbondekoope-rativt ägda Silverhöjdens såg. Visserligen delar industriministern iallt väsentligt min uppfattning om det besvärliga sysselsättningsläget i denorra delarna av län, men med de kontakter industriministern rimligtvisborde ha med Vänerskog hade jag väntat mig att han skulle ha undersöktmöjligheterna för en fortsatt drift eller annan sysselsättning vidSilverhöjdens såg, särskilt med tanke på att nedläggningsbeskedet har kommitmycket snabbt. Företagsledningen räknade så sent som med åtminstone ettrealistiskt investeringsalternaliv som skulle trygga driften. Anser industriministern att Vänerskogs centralisering avsågverksindustrin är riktig? Strider inte den emot dedecentraliseringsslrävanden som industriministerns eget parti arbetar för? Vaddet betyder för de anställda och för framgår tydligt avinterpellationen. Det behöver jag inte upprepa. Jag konstaterar också att industriministern inte är bereddatt medverka till att den negativa trenden i och Ljusnarsbergskommuner och de norra delarna av bryts. Del skall i ställetkommunerna och de regionala organen göra. Jag vill påstå alt arbetarberörda kommuner med dessa problem. Så gör också länsstyrelser, landsting,länsarbetsnämnd och utvecklingsfond. Exempelvis kommer man inomutvecklingsfonden alt ställa såväl ekonomiska som personella resurser tillförfogande för ett intensivarbete inom som syftar tillkartläggning av befintliga företag, samarbete med stora företag och eventuellanyetableringar. Jag kan hålla med industriministern om alt del ärväsenfligt att berörda kommuner och regionala organ arbetar med de härfrågorna, men då är det ju desto mera anmärkningsvärt alt det i regeringensbesparingsproposilion föreslås att inget ytterligare kapitaltillskott ges tillde regionala utvecklingsfonderna. Hur skall då fondernas arbete kunnaintensifieras, även om deras rätt vidgas att ställa ut garantier? Industriministern hänvisar i svaret också till all tillberörda kommuner kan regionalpolitiskt stöd utgå, vilket bör vara ett viktigthjälpmedel. Om sysselsättningen i Bergslagen Om sysselsättningen i Bergslagen ochLjusnarsbergs kommuner befinner sig i stödområde 3, medan är istödområde 2. Detta är klart otillräckligt. Trots upprepade motioner om ändradslödområdesindelning från länets socialdemokratiska riksdagsledamöter har delinte lyckats oss alt få en ändring till stånd. Del skulle vara väsentligt föross att vela, om industriministern stöder vår och enhälligauppfattning att berörda kommuner bör få en gynnsammare stödområdesplacering.Eller vilka andra regionalpolitiska stödåtgärder kan vi vänta oss? Kommer dealt ge några nya jobb? Något svar på min fråga om när industriministern avser attför presentera konkreta planer för alternativ sysselsättning pådrabbade bruksorter har jag inte heller fått. Samma fråga har upprepats fleragånger av , och hon har inte heller fåll något besked, om jaghar lyssnat rätt. Jag vet alt del är sent , jag vet attindustriministern har bråttom, men alla de här frågorna bottnar i den djupa oroför framtiden som såväl de anställda som de berörda kommunerna och hela Örebrolän känner. Bristen på framtidstro inom basnäringarna skogs-, gruv- ochstålindustri är också uppenbar. Enligt mitt sätt att se borde det vararegeringens och industriministerns skyldighet all återskapa den. Jag beklagar om tycker altsvaret kommer på fel plats och hade hört hemma i den tidigare debatten. Vigjorde den bedömningen alt det här handlade mera om regionalpolitik medan dentidigare debatten rörde sig mera om stål, men jag kan hålla med om alt gränsenkan vara flytande i det här speciella avseendet. De frågor tar upp om verksamhet iolika avseenden kommer, enligt vad har bestämt, alt behandlas i denstålproposition som jag förelägger kammaren, och det finns välanledning all då återkomma utförligare till den. Jag hoppas att förståelse för alt jag inte på del här stadiet vill ta upp en debatt om enproposition som ännu inte är offentlig. Jag vill bara påminna om en enda sak, som också på sittsätt kan ha beröring med den tidigare debatten: Glöm inte att vi redan har överkapacitet inom metallurgin här i landet! Vill man öka den, får delkonsekvenser för överlevnadsmöjligheterna. Sedan säger att jag inte vill medverkatill att stärka kommunerna. Jo, hela den ökade aktivitet som vi har inomregionalpolitiken har ju varit ägnad att stärka de regionala och lokalamyndigheternas och institutionernas möjligheter alt klara problemen. Vi harnämligen funnit att del, i synnerhet när det gäller strukturförändringar,verksammaste instrumentet är del som ligger så nära verkligheten som möjligt -alltså de lokala och regionala organen. Del var ju därför somutvecklingsfonderna upprättades och fick sin självständiga karaktär medbetydande egen kapacitet. Denomständigheten att vi nu har tagit en andhämtningspaus när det gäller