prot · G40954 · 1980-12-31 00:00:00 — De resurser som krävs för regionsjukvården vid skildatidpunkter och den avvägning som måste ske gentemot länssjukvården måste bliresultatet av huvudmännens gemensamma planering och vara ett uttryck för denutveckling som ständigt sker inom sjukvården. Vi kan förutse att den slutnaregionsjukvården totalt sett kommer att minska i omfattning, medan den öppna regionsjukvården,liksom konsultationerna, kommer att öka i omfattning. Enligtmin mening är det sålunda viktigt att sjukvårdshuvudmännen vid sin planering avregionsjukvården utgår från en helhetsbedömning av behovet av hälso- ochsjukvård inom regionen, innefattande såväl regionsjukvård, länssjukvård somprimärvård. Beräkningar och dimensionering av regionsjukvården skall utgå frånde lokala förutsättningar som gäller för varje region, liksom att skillnader isjukvårdshuvudmännens sjukvårdsorganisation medför att efterfrågan påregionsjukvård allfid kommer att variera dem emellan. Utvecklingen pekar på attallt fler kontakter mellan den enskilde och sjukvården sker inom det egnasjukvårdsområdet. Den utvecklingen är rikfig ur flera synpunkter, liksom att starktspecialiserad sjukvårdspersonal inte onödigtvis skall tas i anspråk förvårduppgifter som med gott resultat kan fullgöras på en lägre nivå.Specialiseringen inom länssjukvården bör alltså inte drivas alltför långt. Detär viktigt aft en noggrann avvägning sker mellan regionsjukvårdens ochlänssjukvårdens resurser. Nödvändigheten av ett relativt stort patientunderlagför att vidmakthålla och utveckla kunnandet inom den högspecialiserade vårdentror jag alla inser. Det är en förutsättning för att resurserna inom ensjukvårdsregion skall kunna utnyttjas effektivt. Det viktiga beslutriksdagen nu har att fatta är ägnat att underlätta planering och ekonomiskaprioriteringar icke bara för regionsjukvården utan i lika hög grad förlänssjukvården. Sjukvårdshuvudmännen kan nu börja en planering som ger allamänniskor en så kvalificerad vård som möjligt. Låt mig avslutningsvis få uttrycka min tillfredsställelse med deninriktning av regionsjukvården som utskottets förslag innebär. Det var minförhoppning att redan i propositionen kunna föreslå aft skulle förastill , men det var för proposifions-arbetetinte möjligt att få gehör för detta. Tidenhar varit till hjälp i det här fallet. Jag kritiserades här i kammarenför att arbetet med propositionen drog ut . Det var dock helt enkeltnödvändigt för att resultatet skulle bli så bra som möjligt. Den ytterligaretid arbetet i utskottet har tagit har bidragit till en lösning som är väl ägnadatt utnyttja tillgängliga resurser på bästa sätt. Det är en ur mångasynpunkter bra lösning som utskottet nu föreslagit. Anf.71 (vpk): I vpk-motionen har vi efterlyst en helhetssyn på hälso- och sjukvärdenoch framfört en övergripande kritik. Vi har påpekat hur en helhetsplanering avdet slag som det talas om t. ex. i hälso- och sjukvårdsutredningen lyser medsin frånvaro såväl i propositionen som i det utredningsarbete som ligger tillgrund för denna. Vi har krifiserat att det saknas underlag för att bedömaföljderna av förslagen för länssjukvården och att bedömningarna i proposifionengrundar sig på ett utredningsarbete som inte ser längre än , Utskottethar inte närmare gått in på dessa övergripande frågor, och vi får därför frånvpk:s sida senare återkomma fill detta, frågor som gäller rikefs indelning i sjukvårdsregioner har de synpunkter somframfördes i vpk-motionen tillgodosetts. Jaghar, herr talman, inget yrkande. 72 NILS-OLOFGUSTAFSSON (s): I regeringens proposition om regionsjukvården föreslås bl, a, attJämtlands län, som tillhör , överförs till Umeåregionen, Vitre socialdemokrafiska riksdagsledamöter från har i mofion1980/81:37 gått emot propositionens förslag i den delen. Skälen till att vi motsattoss en flyttning till Umeåregionen är följande: Ettsedan början av 1960-talet väletablerat och välfungerande samarbete, bådemedicinskt och administrafivt, mellan vårt län och avbryts. Invånarnai kommer enligt förslaget att hänvisas till olika regionsjukhusmed hänsyn fill att Umeåregionen inte kommer att omfatta allaregionspecialiteter, bl, a, thoraxkirurgi och barnkirurgi. Deekonomiska villkoren för överflyttningen har inte klarlagts i propositionen.Vi har inte ansett det rimligt att besluta om omorganisationen innan detklarats ut på vilket sätt den kvarvarande skulden på ca 9,5 miljoner, som vårt landsting har, skallregleras. Möjligheternatill besök av anhöriga bhr sämre. Det är ju så att en stor del avlänsbefolkningen, av arbetsmarknadsskäl, flyttat till Uppsala-ochStockholmsområdet. Den länsbo som vårdats i har alltså i storutsträckning kunnat räkna med besök av någon anhörig. Det här är ju intemätbart i några ekonomiska termer, men har tvivelsutan stor betydelse när detgäller patientens mentala förutsättningar för fillfrisknande. Det har av mångaframförts till oss som ett starkt argument för att bibehålla nuvarande ordning. Detkanske viktigaste skälet mot en flyttning är aft kommunikationerna ärväsenfiigt sämre fill än till . Detta gäller inte de akutatransporterna. Där är förhållandena jämförbara. För de normala pafient-ochbesöksresorna är dock transportmöjligheterna mycket sämre. Jämtlandsläns landsting har, med åberopande av de skäl som jag här redovisat, motsattsig en flyttning fill Umeåregionen. De här synpunkterna är uttryck för en bredfolkopinion i vårt län. Vimofionärer har inte varit omedvetna om den stora regionalpolifiska betydelsesom frågan har. Vi inser också de påtagliga fördelarna med att gränserna förregionsjukvården och högskoleregionen sammanfaller. Det har redovisats att del av de läkare som utbildats i stannar och tjänstgör inomNorrlandslänen efter utbildningen. Vi är också övertygade om att vårdenskvalitet inte på något sätt är lägre i än i , Att vi trots dettagått emot en flyttning beror på det starka tryck vi har känt från länsborna,speciellt från och södra , I det området drabbas mansärskilt hårt av de försämrade kommunikafionerna. Nuhar socialutskottet i sitt eniga betänkande 1980/81:6 fillmötesgått vår motionpå två väsentliga punkter. När det gäller kommunikationerna säger utskottet:"Om skall filiföras Umeåregionen är det nödvändigt attlänefs invånare får försäkran om att kommunikationsfrågan löses. En självklarförutsättning för en utökning av Umeåregionen med är attresemöjligheterna förbättras för pafienter från länet som skall fåregionsjukvård i , Snabba och bra kommunikationer måste finnas mellanJämtlands län och ," Detär en stark och förpliktande skrivning som utskottet gör, när man säger att ensjälvklar förutsättning är att det skall finnas snabba och bra kommunikationer.Vi skall nogsamt kontrollera att uttalande i den delen ocksåfullföljs med fakfiska åtgärder. Beträffandede ekonomiska villkoren för de förändrade sjukvårdsregionerna förutsätts ipropositionen aft de skall i förhandlingar mellan de berördasjukvårdshuvudmännen. Socialutskottethar samma mening. Skrivningen i den delen är väl inte direkt något under avklarhet. Utskottet hänvisar fill pågående förhandlingar och anser att deekonomiska mellanhavandena mellan bl. a. läns landsting och Jämtlandsläns landsting skall beaktas vid dessa förhandlingar. Utskottet understrykerockså angelägenheten av att man från statens sida verkar för att förhandlingarna skyndsamt genomförs. utskottetsskrivning på annat säitt än att det förutsätts att vårt landsting eller någotannat enskilt landsting inte skall drabbas av stora merkostnader med anledningav omorganisationen. Jag inser det meningslösa i aft yrka någonting mot ettenigt utskott, så jag har- herr talman - inget särskilt yrkande. Jag har dockansett det viktigt att få framföra dessa synpunkter, i en för befolkningen ivårt län så betydelsefull fråga. 73ERIK (): Låt mig först uttala min tillfredsställelseöver att utskottet i detta fall har blivit enigt. Med hänsyn till dediskussioner som sjukvårdsministern här hänvisade till är det välgörande kunnat nå fram till en enig lösning i denna svårbemästrade fråga. Låt migockså säga att det inte är så ofta som ett ansvarigt statsråd från den härtalarstolen uttalar sin tillfredsställelse över ändringar i propositionen. Attdetta nu skett kan jag väl också notera som ett uttryck för uppskattning avutskottets arbete i den här frågan. Enligt principprogram för hälso- ochsjukvård inför 1980-talef, HS-80, skall regionsjukvården omfatta det fåtalpatienter som erbjuder speciellt svårbemästrade problem och kräver samverkanmellan ett antal högt utbildade specialister samt eventuellt också särskildutrustning, som är dyrbar eller svårskött. Detta har sjukvårdsministern redanciterat. Det ligger alltså fill grund för dagens beslut. Ett beslut om regionsjukvårdens innehåll och organisationinnebär alltså en samhällets garanfi för aft alla människor här i landet fården högspecialiserade vård som motiveras av deras vårdbehov. Inom de ramar somriksdagen beslutar åligger det sedan sjukvårdshuvudmännen att i samarbeteutforma den prakfiska verksamheten. Detta sammanhållna ansvar ger också, som angettsi propositionen, utrymme för flexibla lösningar, som kan anpassas efter varjeregions speciella förhållanden. Antalet sjukvårdsregioner har diskuterats. Utskottet harhärvid enhälligt ställt sig bakom förslaget i propositionen. Utskottet har såledesbedömt en utökning av underlaget för Umeåregionen som ofrånkomlig om regionsjukvårdi framtiden skall kunna bedrivas där. Även regionsjukvård bör, med hänsyn tillden vårdens speciella förhållanden, förläggas så nära människorna som möjligt.Det skulle te sig orimligt om hela norra skulle sakna varje form avregionsjukvård. Att man vid nya gränsdragningar inte kan undvika problem förvissa orter är alldeles uppenbart. har pekat på Jämtlandsproblem i detta sammanhang. Han har emellertid själv citerat vad utskottet sagt- ett uttalande från utskottet som jag anser vara så kraftigt att det knappastkunde göras kraftigare. I och med att förhoppningsvis ställer sigbakom detta uttalande bör väl också kommunikationsfrågorna för delkunna lösas. När det gäller regionfillhörighet har utskottetenhälligt förordat en anslutning av till Uppsala-Örebroregionen.Skälen till detta ställningstagande är dels det genomsnittligt sett kortare reseavståndet frånVärmland till , dels det förhållandet att regionsjukvården i länär utbyggd även för behov i dagens läge. Samhällsekonomiskt bör mangivetvis i första hand begagna de resurser som redan finns. Jaghar sagt aft man bör vara försiktig med en alltför starkcentralisering av regionsjukvården. Ett skäl för detta är bl. a. den forskningoch utbildning som sker inom regionsjukvårdens ram, en forsknings- och utbildningsverksamhetsom säkerligen kommer att utökas . Det är viktigt att sådanaaktiviteter frän samhällets sida i möjligaste mån decentraliseras till olikaorter i landet. Med detta, herr talman,yrkar jag bifall till utskottets hemställan. Anf.74 HANS ALSEN (s): Helt kortbara några synpunkter. fempartimotion har vi riksdagsledamöter från län påtalat problem somuppstår för i vid en tillämpning av de iproposition 9 föreslagna riktlinjerna för den framtida regionsjukvården. Genomatt utskottet beaktat en god del av våra synpunkter finner vi att förslagen iföreliggande betänkande till väsentlig grad tillgodoser våra önskemål, även omde inte gör det fullt ut. Jagvill nu bara peka på nödvändigheten av att statsmakternas företrädare vidkommande förhandlingar tar fasta pä utskottets uttalade uppfattning om attUppsala läns landsting skall kompenseras för bortfallet av värddagar vidAkademiska sjukhuset. skall med andra ord, som jag ser det, inteekonomiskt komma aft drabbas av de ändrade regiongränserna. Dessutom förutsätter jag att man allvarligt beaktarpersonalens speciellt besvärliga situation och på allt sätt underlättar denövergång fill nya regioner som kommer att ske. 75 (): Regionsjukvärdsufredningens förslag, som i prakfiken skulle ha letttill en nedläggning av i , var ur flera synpunkter ettmindre välbetänkt förslag. Fördet första har byggts upp ett väl fungeranderegionsjukhus i . Utbyggda resurser - både tekniskt och personellt-fillsammans med en speciell profilering inom vissa verksamheter har medgettvård på en kvalitativt sett mycket hög nivå - en vård som naturligtvis kommitpafienter från regionen till del men också i många fall en specialistvård somutnyttjats av de övriga regionerna i landet. Ett fullföljande av utredningensförslag skulle utan tvivel ha splittrat och skingrat mycket av de medicinskaresurser och kunskaper som finns vid i . Det hade på siktäven betytt att de i många fall unika kunskaper som finns inom detyrkesmedicinska området skulle ha skingrats, eftersom yrkesmedicinen i storutsträckning är direkt beroende av de övriga specialiteterna vid sjukhuset. För det andra skulle ennedläggning av i ha medfört betydandenackdelar för både pafienter och anhöriga fill patienter i den här delen avlandet. Det skulle inte ha funnits ett regionsjukhus i hela det mellansvenskainlandet. Långa resvägar och restider och därmed väsentligt ökade kostnader förpatienter och deras anhöriga men också för samhället och sjukförsäkringen hadeblivit följden av utredningsförslaget. Opinionsyttringarnamot förslaget blev också mycket starka. Från ett pa' av de i regionen ingåendelänen strömmade ca 110 000 namnunderskrifter in i protest mot en nedläggning avregionsjukhuset i . Opinionsyttringarnatillsammans med den särskilda konsekvensutredningen och en del av remissvarenöppnade vägen för ett betydligt bättre förslag till förändringar iregionsjukvårdsorganisationen. Förslagettill en mellansvensk dubbelregion med regionsjukhus i såväl som Örebroinnebär ett fortsatt utnyttjande av kunskaper och resurser som redan äruppbyggda. Jag vill gärna ge sjukvårdsministern ett erkännande för att hon idet här avseendet inte har följt utredningens förslag. Värmlandsläns landstings yttrande med önskemål att tillhöra måste sesi sitt rätta sammanhang. I det läget hade att välja mellanregionsjukvård antingen i eller i . Yttrandet innehöll ocksåreservationer för kostnader och eventuellt ändrade förutsättningar. Eftersomdet i propositionen föreslås att skall tillföras hardet varit naturligt för många av oss som bor i den nu föreslagna dubbelregionenatt i mofioner argumentera för naturliga plats i den regionen. gjordes har förutsättningarna förändrats. Då är det också naturligt att den nya, utvidgade regionen får etttillfredsställande befolkningsunderlag, sä att de medicinska resurserna kanutnyttjas på ett så bra sätt som möjligt. Men också från geografisk ochkommunikationsmässig synpunkt är vårt förslag väl motiverat. Imotion nr 39 behandlas inte några andra avsnitt av propositionen än frågan omen förstärkning av den föreslagna . hartillstyrkt motionen, och jag vill därför med tillfredsställelse yrka bifalltill socialutskottets hemställan. Jagnoterar också att sjukvårdsministern själv med tillfredsställelse tillstyrkerutskottets förslag med ändring av förslaget i propositionen. Det råder såledesstor enighet kring förslaget om regionsjukvården. Med utgångspunkt isynpunkterna i motion 39 är detta både glädjande och fillfredsställande. 76 (); Jag vill å utskottets vägnar tacka för de välvilliga ord som sagts ombetänkandet. Detär utan tvivel så att de förändringar vi företagit varit till det bättre. Jagtror inte att sjukvårdsministern har någonting emot att vi gjort dem - detframgick också av hennes anförande. Värmlandsläns landsting önskade i sitt remissyttrande att länet skulle filiförasGöteborgsregionen. Vid landstingsmötet gjordes emellertid ettuttalande som visade att majoriteten i hade ändrat inställning,främst av ekonomiska skäl. När fick bli kvar som egen sjukvårdsregionvar det också naturligt att kom att tillhöra den. Vi var glada överaft vi kunde fatta det beslutet i full enighet. Självfallet står det Värmlandfritt att träffa avtal med . Denandra fråga som varit kontroversiell har gällt vilken sjukvårdsregion skulle tillhöra. Man kan tycka att det rent kommunikafions-mässigt blir enförsämring för jämtlänningarna att behöva fara till . Men på den punktenhar utskottet gjort en så stark skrivning att den inte går att nonchalera.Antar förslaget vågar jag påstå att jämtlänningarna kan avvakta utvecklingen.Jag håller med från om att jämtlänningarna nogabör följa frågan. kommer också att se till att problemet blirlöst i enlighet med utskottets uppfattning. Men faktum är att ville man stärkaUmeåregionen, vilket är nödvändigt eftersom den är för liten f. n., fanns detinte något annat aft göra än att flytta till Umeåregionen.Samtidigt har utskottet skrivit att vi förväntar att man tar hänsyn till deproblem som finns av ekonomisk art i samband med att en uppgörelse träffas förUppsala läns landsting. Jag ber att med dessa ord få yrka bifall till utskottets förslag. 1980/81:14 omtilläggsbudget I såvitt gäller kulturändamål (prop. 81:25)1980/81:15 om tilläggsbudget I såvitt gäller kyrkliga ändamål (prop. 1980/81:25)1980/81:19 om tilläggsbudget I såvitt gäller idrottsändamål (prop. 1980/81:13 omfilläggsbudget I (prop. 1980/81:25) Vad utskotten hemställtbifölls. 12 § Kammaren beslöt attförhandlingarna skulle fortsättas . 13 § Anmäldes och bordlades Skrivelse 1980/81:79om vissa bilarbetsfidsfrågor 14 § Anmäldes ochbordlades 1980/81:16 omtilläggsbudget I till statsbudgeten för /81 15 § Anmälan av interpellationer Anmäldes och bordlades följandeinterpellationer som ingivits till kammarkansliet 1980/81:72 av (vpk) till statsrådetOlof om samhällets inflytande på datautvecklingen; Datasaab ägs gemensamt av statenoch . Enligt pressuppgifter avser de nuvarande ägarna att säljaföretaget fill . Staten skulle behålla ett inflytande genom enminoritetspost i det nya bolaget. Dataindustrin är en mycket vikfig maktfaktor när detgäller den framtida samhällsutvecklingen. Den som har makt över dataindustrinsforskning och utveckling har också makt över inriktningen pä den framfidadatapolitiken. Regeringen har tillsatt datadelegationen för att, som sägsi direktiven, "bevaka utvecklingen av datoriseringen, främjakunskapsutvecklingen på området och föreslå åtgärder för att garantera enposifiv utveckling av datoranvändningen i samhället under demokratisk styrningoch kontroll". Om den nämnda försäljningen av Datasaab genomförsinnebär det att samhället ytterligare avhänder sig möjligheterna fill inflytande över forsk ning och utveckling inom dataområdet. Mot bakgrund av det framförda vill jag fråga statsrådetOlof : Vilken betydelse kommer den förändrade ägarstrukturen attfå på samhällets möjligheter att garantera en "positiv utveckling avdatoranvändningen i samhället under demokratisk styrning och kontroll"? 1980/81:73 av () till industriministern omåtgärder för att garantera sysselsättning för de anställda vid : beslutade i årom viss anpassning av den svenska varvskapaciteten fill rådandemarknadssituation. Beslutet kom bl. a. aft innebära aft nybyggnadskapacitetenvid Öresundsvarvet i kraftigt skulle skäras ner. För att deanställda som på detta sätt kom aft friställas från fartygsprodukfionen skullefå möjligheter fill nya arbetsuppgifter vid företaget eller i regionen, anslogriksdagen 100 milj. kr. Med dessa pengars hjälp skulle Svenska Varv medverkatill att nya arbetsuppgifter och nya sysselsäftningsfillfällen skapades. månad beslutade Svenska i strid med beslutatt Öresundsvarvet skulle läggas ned. Det är inte svårt att bilda sig en uppfattning om densituation som anmäler sig för företagets ca 2 500 anställda. Möjligheternaaft i regionen skaffa nya sysselsättningar är i rådande konjunkturläge ytterstbegränsade. De som dessutom är ortsbundna och kanske, som fallet är för mänga,har skaffatsig ett eget hem eller en bostadsrättslägenhet, ter sig situationen i dagslägethopplös. Det har gått sedan riksdagsbeslutet, menännu har ingenfing försports om någon form av åtgärder för att lösa de frågorsom sfär för dörren. Vad man har rätt att kräva är att ledningen för SvenskaVarv nu på allvar tar itu med uppgiften att placera andra arbetsuppgifter vidvarvet och i regionen. De ekonomiska resurser som redan ställt tillförfogande för ändamålet bör underlätta möjligheterna att nå resultat. Arbetetmed detta borde, om företagsledningen känt något verkligt ansvar för sinaanställda, ha varit i gång för länge sedan. En annan fråga som också anmäler sig är hur och på vilketsätt man avser att klara den treåriga lärlingsutbildning som företaget bedriveri samarbete med kommunens gymnasieskola. Vid denna har under närmare 30 årbedrivits en, för såväl den enskilde som företaget och samhället i stort,gedigen yrkesutbildning. Vad kommer att ske med denna? Behovet av yrkeskunnigarbetskraft kommer alltid att finnas. Vad avser man att göra för att ävenframdeles bereda ungdomen kvalificerad yrkesutbildning? Industriministern har vid ett tidigare fillfälle då vidiskuterade denna fråga sagt att Öresundsvarvet skall vara kvar somarbetsplats. Den fråga som då anmäler sig blir: Hur skall företagetstruktureras? Skall någon form av varvsrörelse vara kvar? Behovet av ettreparationsvarv i finns utan tvivel, och ett sådant varv kaninte medföra konkurrens med annan svensk varvsrörelse. Hur kommer man attställa sig till denna fråga? Svenska Varv kan inte avsvära sig sitt ansvar förföretagets anställda genom att fatta ett beslut om nedläggning. Företaget harkvar ansvaret för samtliga anställda och deras framtid, men brådskar det medkonstruktiva förslag. Med hänvisning till det anförda vill jag ställa följandefråga till industriministern: Vill statsrådet redovisa de åtgärder som vidtagits ellersom man står i begrepp att vidta för att garantera sysselsättning och trygghetför de anställda vid ? 16 §Kammaren åtskildes .