prot · G40942 · 1980-12-31 00:00:00 — Då kommer det heller inte att skrivas ut merläkemedel än vad patienten behöver - dessutom skriver man ut medicin varsverkan man bättre kan kontrollera. 36GABRIEL (): Problemet med överkonsumtion ochöverförskrivning av läkemedel är onekligen allvarligt, både ekonomiskt,medicinskt och mänsk-hgt. Det innebär ett slöseri med resurser. Problemet medunderkonsumtion, dvs. att man inte tar de läkemedel som man har fått, är ocksåett problem, kanske framför allt medicinskt. Men det är inga nya problem. Detär sådant som vi har känt tih länge - även innan de här undersökningarna iUppsala gjordes. Jag blev litet förvånad när jag hörde tala om , när det var socialdemokratisk regering, förväntade sig attden skulle ingripa med sådan kraft i olika frågor, för vad den har gjort åtdessa problem vet sanneriigen inte jag. Det är problem som har utvecklats underlång tid och som alltså inte har uppkommit efter 1976. har i många avseenden gjort det bekvämt försig här . Han har nöjt sig med att ställa en massa frågor men inte sagtnågot om vad 10 protokoll 1980/81:41-42 Omåtgärder mot misshushållning med läkemedel han själv tycker. Det ärklart att statsråd skall svara på frågor, men det är ju inte förbjudet för enriksdagsman som tar upp ett allvariigt problem att ge åtminstone en antydan omvad han själv skulle göra åt det om han hade möjlighet. Dessutom har Hans Alsénnu gått härifrån. Han hade tydligen något viktigare att göra än att vara med iden debatt som han själv har dragit i gång. Det tycker jag också är beklagligt.Men jag förmodar som sagt att det var något som var viktigare än den härdebatten som gjorde att har gått härifrån: HansAlsén talade vidare om att han inte har någon mening i frågan om det var braatt banta med drygt 300 tjänster. Det var litet märkligteftersom han, förmodar jag, själv var med här i och beslöt om dennanedbantning. Jag vet inte om man skulle tolka hans inlägg så, att han ville hafler tjänster till läkemedelsavdelningen. - De flesta vet ju att problemet förläkemedelsavdelningen är att man inte kan besätta de tjänster som redan finnsdär. Sedannämnde också i allmänna ordalag att det var av ett visst intresseatt det finns läkare som är akfieägare i läkemedelsindustrin. Jag håller med omatt det är av visst intresse - ja, att det är tveksamt, om läkare i ledandeställning skall ha ett sådant akfieinnehav - men det kan ju inte anges som enförklaring fih den höga läkemedelsförskrivningen, eftersom det enligttidningsarfikeln bara handlar om några fiotal läkare som är sådana storaaktieägare. Menmer intressant vore att diskutera vilka åtgärder man skall vidta för att kommatill rätta med de problem som tas upp i interpellafionerna. En åtgärd som allakan sluta upp omkring - och där man därför bara kan behöva diskutera hur denprakfiskt skall utformas - är bättre informafion, både till läkarna och tillpatienterna. Den åtgärden är alla för. Sedanfinns det också en del åtgärder som är mer kontroversiella men som ocksåmöjligen skulle kunna vara htet mer verksamma. Det hade varit intressant att fådiskutera dem här . Denförsta frågan är: Hur skall man få människor att hålla sig fill en läkare, såatt den läkaren kan få en viss överblick över hur mycket läkemedel pafientenfår? Det handlar alltså om konfinuitet i sjukvården. Det är alla för -har beslutat det -, men frågan är hur långt man vill gå. Är man bereddatt säga att man skall hålla sig till en läkare - en allmänläkare - och attacceptera att andra läkare som man går fill inte skall kunna skriva utläkemedel utan att först ta kontakt med patientens husläkare? Är man beredd attgå så långt, kan vi få en kontroh över den stora förskrivningen. Det hadedärför varit intressant att få höra Hans Alséns synpunkt på den frågan, om hanhade varit kvar här. Denandra frågan gäller, som vi alla vet, att en stor del av det här problemetberor på att alltför stora doser skrivs ut. Det framgick också av denundersökning som refererade. Vi vet också att problemet hör sammanmed hur läkemedelsrabatten är konstruerad. Patienten har intresse av att fåläkaren att skriva ut stora doser. Frågan är då; Är man beredd att begränsa denmöjligheten, t. ex. genom att maximera den dos som läkaren får skriva ut? Det blir dådyrare för patienten, men det blir sannolikt billigare för samhället, eftersomdet inte blir så mycket läkemedel i oöppnade förpackningar som kastas bort. Dentredje frågan är: Är man beredd att begränsa rätten för läkare att skriva utflera läkemedel på samma recept? Det blir sannolikt också dyrare för pafienten,i varje fall för den som har låg läkemedelsförbrukning och inte kommer upp filltaket för högkostnadsskyddet, men det blir en verksam åtgärd motöverförskrivning av läkemedel. Frågan är dock kontroversieh. Det fordras är beredd till en sådan åtgärd. Det hade varit intressant att få höra HansAlséns åsikt även på den punkten. Denfjärde frågan, som också är kontroversiell, är frågan om registreringen. Därsade htet allmänt att det är klart att integritetsproblemen finnsmen att de inte får stå i vägen för en lösning av problemet. Det finns försökgjorda. Det vore intressant att få veta om är redo att se positivt påmöjligheten atf gå vidare och att också registrera patienternasläkemedelsinköp. För min egen del vill jag gärna säga att jag tycker det vore bättreom man kunde avstå från det och i första hand införa ett husläkarsystem, därvarje läkare har kontroh på vilka läkemedel hans eller hennes patienter får. Omförutsättningarna för asyl i 7 § Svar på fråga1980/81:146 om förutsättningarna för asyl i har frågat mig om jag anser att personer medvissa i frågan redovisade politiska skäl skall beredas i ellerinte. AlexanderChrisopoulos har refererat till ett asylärende rörande en person från Chile.Enligt uppgift skall ärendet ha behandlats av invandrarverket, som skall habeslutat att personen skall utvisas ur . De politiska skälen ansågsnämligen inte vara tillräckligt starka. Jagvill till en början erinra om att jag inte i detta sammanhang kan kommenterasådana beslut som har fattats av invandrarverket. Givetvis varken kan ellervill jag heller här föregripa ett eventueht regeringsbeslut i ärendet. För attkunna göra en riktig och fuhständig bedömning av ett enskilt asylärende måstejag ha tihgång tih samtiiga handhngar i ärendet. Jag kan emellertid försäkraAlexander Chrisopoulos att regeringen mot bakgrand av utvecklingen i gören mycket noggrann prövning av de politiska skäl som i de enskilda ärendenaanförs mot att återvända tih . Beslut om avlägsnande meddelas givetvisinte i fall där det kan finnas risk för aft sökanden på grund av pohtisk,facklig eller liknande verksamhet skulle kunna råka illa ut i hemlandet. Om förutsättningarna för asyl i 38ALEXANDER CHRISOPOULOS (vpk); Jag tackar invandrarministern för svaret.Invandrarverket har beslutat att en person som åberopat politiskaskäl, som jag kommer att redovisa, skall utvisas ur . Motiveringen tillbeslutet var att skälen inte var tillräckligt starka. Sanningshalten däremotsattes inte i fråga. A kommer från och har varit polifiskt aktiv . A deltog i politiska demonstrationer för och har distribuerat propagandamaterial förett vänsterparti. Efter kuppen har A:s politiska verksamhet främst varitinriktad på efterforskningar efter försvunna personer. A har utfört dettaarbete tillsammans med en grupp på omkring tio personer. A har också sprittjuntafientliga flygblad genom att sätta upp dem på husväggar. A blev avskedad från sitt arbete 1976 därför att manmisstänker att han varit ansvarig för juntafienfliga flygblad på arbetsplatsen. A har efter avskedandet haft en verkstad. Denna fungeradesom träffpunkt för gruppen som arbetade med försvunna och som distributionscentralför juntafientliga flygblad. före flykten till arresterades A tregånger av militär eller karabinjärer och utsattes även för en husrannsakan pågrund av misstanken att han sysslade med propaganda mot regimen. Vid två av arresteringarna misshandlades A svårt för atthan skulle röja namn på kamrater. A:s föräldrar har av militären hotats med attA skulle försvinna om de ej berättade sanningen om A;s politiska aktivitet. Särskild vikt måste fästas vid det förhållandet attvederbörande arresterades av politiska skäl under det sista åretföre flykten till , att han vid två av dessa tillfällen blev svårtmisshandlad och att polisen när den genomförde husrannsakan hos hans föräldrarhotade med att han skulle försvinna om de ej berättade sanningen om hanspolitiska aktiviteter. Vårt parti har den bestämda uppfattningen att en personsom kan åberopa sådana skäl och där sanningshalten i berättelsen inteifrågasattes borde få politisk asyl. säger invandrarministern att hon inte är beredd attdiskutera fallet, för hon vill inte föregripa ett eventuellt regeringsbeslut iärendet. Men hon säger också att regeringen mot bakgrund av utvecklingen iChile gör en mycket noggrann prövning av de politiska skälen och att beslut omavlägsnande givetvis inte meddelas i fall dar det kan finnas risk för attsökanden på grund av politisk, fackhg eller liknande verksamhet skulle kunnaråka illa ut i hemlandet. Det uttalandet kan jag i alla fall uppfatta sompositivt. 8 § Svar på fråga1980/81:147 om förutsättningarna för uppehållstillstånd och arbetstillstånd iSverige har frågat mig om jag är beredd att medverkatill att det ges möjlighet att vid starka humanitära skäl ge tillstånd föråterresa till när det gäller personer som väntar på sitt förstauppehålls- och arbetsfillstånd i . Enligtgällande regler kan återresetillstånd fill inte beviljas en utlänningsom saknar uppehåhstillstånd här. Den som har ansökt om uppehållsfillståndefter inresan i kan därför inte i förväg få tillstånd att återvända hitså länge ansökningen om uppehållstillstånd prövas. Enutlänning som befinner sig i den angivna situationen riskerar enligt gällanderegler aft bli avvisad i samband med den nya inresan. I avvisningsärendetkommer givetvis de omständigheter som då åberopas -bl. a. det förhållandet attdet finns en aktuell ansökan om uppehållsfillstånd -att beaktas. Några absolutagarantier för att han eller hon inte avvisas kan emellertid inte ges. Jagskulle vilja råda den utlänning, som anser sig ha mycket starka humanitära skälatt tillfälligt lämna innan frågan om uppehållsfillstånd har avgjorts,att före utresan ta kontakt med invandrarverket och begära att verket prövaransökningen om uppehållsthlstånd med förtur. Jaganser däremot att det inte finns skäl att ändra nu gällande regler omåterresetillstånd. Omförutsättningarna för uppehållstillstånd och arbetstillstånd i 40 ALEXANDERCHRISOPOULOS (vpk): Jag tackar invandrarministern också för detta svar. Vad det handlar omär personer som väntar på att deras ansökan om politisk asyl eller omuppehålls- och arbetstillstånd skall behandlas av myndigheterna. Underväntefiden, som är mycket lång - ända upp till två år- kan utlänningen inteunder några förhållanden lämna . Inte ens vid mycket starka humanitäraskäl, t. ex. önskan att närvara vid nära anhörigs begravning utanför ,finns det nu möjligheter att erhålla tillstånd för återresa fill . Enpolitisk flykting som väntar på att få svar på sin ansökan om uppehålls-ocharbetsfillstånd kan alltså inte närvara exempelvis vid sin systers begravning iEngland. Vi menar kommunisternas sida att det borde finnasmöjligheter till dispens, som garanterar vederbörandes återresa fill landet närså starka humanitära skäl föreligger. Jag hade hoppats på ett mera positivtsvar på min fråga, i synnerhet som åtgärder för att tillgodose det behov somdet gäller inte skulle belasta statskassan med några extra utgifter. säger statsrådet såhär; "Jagskulle vilja råda den utlänning, som anser sig ha mycket starka humanitära skälatt tillfälligt lämna innan frågan om uppehållstillstånd har avgjorts,att före utresan ta kontakt med invandrarverket och Omsparplanens effekter på invandrarpolitiken begära att verket prövaransökningen om uppehållstillstånd med förtur." Vidare säger statsrådet: "Jaganser däremot att det inte finns skäl att ändra nu gällande regler omåterresetillstånd." Dettaföranleder mig att ställa två frågor. För det första: Hur kan detvara möjligt att prakfiskt genomföra detta, dvs. att ansöka hos invandrarverketom förtur för prövningen av tillståndet när exempelvis behov av enresa för besök till en sjukbädd eller dödsbädd föreligger? Det finns ingapraktiska möjligheter att följa det råd som invandrarministern ger. Fördet andra: Vad finns det för skäl till att invandrarministern inte är bereddatt ändra nuvarande regler, så att hänsyn kan tas till de starka humanitäraskäl som ibland föreligger? Det är en rätt kinkig fråga som tar upp. Jag ärmedveten om att det för enskilda personer kan framstå som orimligt att intekunna få tillstånd för återresa när alldeles speciella skäl föreligger. Det varockså därför som jag hänvisade till den möjhghet som finns att hosinvandrarverket hemställa om ett snabbt besked. Jag menar faktiskt att det ärmöjligt att göra så. Jag tror att invandrarverket är berett att beakta starkaskäl som kan åberopas för att det med förtur skall pröva en ansökan som liggervilande. Detstora problemet är att vi har för långa väntefider - jag vill gärna erkännadet. F. n. lägger vi också ner mest arbete på att förkorta väntefiderna totalt. Självklarthjälper inte detta i de fall som åberopade, där detgäller mycket snabba beslut. Där måste det ändå alltid vara fråga om den förtursom invandrarverket i så fall kan ge. Jagär inte beredd att nu förorda generella lagliga möjligheter tillåterresetillstånd utan föregående prövning. Däremot finns möjligheter tilldetta efter prövning. Jag tror att vi måste ha den starka restriktivitet sominvandrarverkets prövning av själva sakfrågan innebär. 9§ Svar påinterpellation 1980/81:39 om sparplanens effekter på invandrarpolitiken har frågat mig om jag är beredd att redovisa densamlade effekt som regeringens sparplan får för invandrarna ochinvandrarpohtiken och om jag anser det vara möjligt att föra en konstrakfivinvandrarpolitik och förverkliga de av beslutade målen förinvandrarpolitiken med den ekonomiska politik som sparplanen är ett uttryckför. De frågor som AlexanderChrisopoulos har ställt är mycket allmänna till sin karaktär och berör istor utsträckning den ekonomiska politiken som sådan. Jag skall försöka begränsamitt svar till den verksamhet jag har ansvar för i egenskap avinvandrarminister. Ibesparingsproposifionen betonas att det är särskilt viktigt att i ettåtstramningsläge upprätthålla en socialt medveten fördelningspolitik. Enutgångspunkt för regeringens spararbete har därför varit att se fill att demest utsatta grupperna skyddas. När det gäller vissa grupper görs inga ingreppalls vad gäller specialinriktade besparingsförslag. Invandrarna hör tUl dessagrupper. Av det hundratal besparingsprojekt som redovisas i besparingsproposifionenpåverkar inte ett enda projekt de särskilda insatserna för invandrare. Detgäller såväl område som utbildnings- ochsocialdepartementens områden. I vissa fall har uttryckliga undantag gjorts isamband med generella ingrepp. Ett exempel är att den av Utbildningsministernföreslagna begränsningen av statsbidraget till den kommunala vuxenutbildningeninte gäller grundutbildningen för vuxna, dvs. den utbildning som är avsedd förvuxna som saknar grundläggande kunskaper i läsning och skrivning, och i vilkenuppåt av deltagarna är invandrare. Ett annat exempel är att den föreslagnabesparingen av stödet till organisafionstidskrifter inte omfattar stödet tilltidningar och tidskrifter på andra språk än svenska, dvs. Fler exempel finns. Desärskilda statliga åtgärderna för invandrare som bor i är betydande ochvittnar om en hög ambitionsnivå inom invandrarpolitiken. Inom social-,utbildnings- och arbetsmarknadsdepartementens verksamhetsområden uppgårkostnaderna för dessa till ett belopp i storleksordningen 800 milj. kr., varavmerparten avser särskilda utbildningsinsatser. En stor del av dessa åtgärderhar utvecklats på grundval av de av fastställda riktlinjernaför invandrar- och minoritetspolitiken, som ligger på en, även internationelltsett, mycket hög ambitionsnivå. Regeringen har senast i samband med attdirektiv lämnades till den nya invandrarpolitiska kommittén framhållit atf 1975års riktlinjer bör vara vägledande även för den fortsatta invandrarpolitiken. av de åtgärder som föreslås i besparingspropositionen är av generellkaraktär och omfattar alla befolkningsgrupper i landet. I dessa fall har desämst ställda genom olika åtgärder fått viss kompensation. I många fall läggsansvaret att prioritera åtgärder för olika grupper på ansvariga myndigheter.Som invandrarminister förutsätter jag att invandrarnas behov inte skallåsidosättas i sådana valsituationer. Det gäller inte minst åtgärder förinvandrarbarnen, den andra generationen invandrare. Jag förutsätter således atten stark opinion talar för invandrarnas sak. Jag kommer själv att ansluta migtill denna opinion. Frågan om den andra generationens villkor är såutomordentligt angelägen att alla politiska krafter måste söka samverkan idenna fråga. Invandrarbarnens och invandrarungdomamas situation måste därförprioriteras. Ingengrupp i vinner på att svensk ekonomi är i obalans. Det är även iinvandrarnas intresse att vår totala konsumtion anpassas till det Omsparplanens effekter på invandrarpolitiken Omsparplanens effekter på invandrarpolitiken utrymme som kan skapasgenom ökad produktion och att budgetunderskottet minskas genom en granskningav utgiftssidan i statens verksamhet. Det är därvid inte möjligt att generehtutgå från att insatser på invandrarområdet skall undantas från diskussioner omomprioriterings- och effektiviserings-möjligheter. Riktlinjerna förinvandrarpohtiken ligger dock fast. Jag vill således sammanfattningsvisframhålla att grunden för invandrarpolitiken, som bygger i stor parlamentariskenighet fastställda riktlinjer och på det reformarbete som bedrivits därefter,är oförändrad. 43 ALEXANDERCHRISOPOULOS (vpk): Jag tackarinvandrarministern för svaret. Regeringensföreslagna sparåtgärder och de effekter dessa får på invandrarpolitikens områdebör ses i sitt sammanhang, dvs. de bör ses inom ramen för den utveckling somsamhället genomgår. Fördet första pågår det en strukturomvandling inom den svenska industrin, enstrukturomvandling som innebär att de traditionella industriarbetsplatserna,där invandrarna är och har varit sysselsatta som outbildad arbetskraft, mer ochmer försvinner. Fördet andra pågår det en mekanisering, automatisering och robotiseringav den svenska industrin, som innebär dels att många jobb försvinner, dels attdet ställs allt högre krav på arbetarnas utbildning och förkunskaper. Fördet tredje väntas den annalkande lågkonjunkturen ytterligare förvärrasituationen på arbetsmarknaden med ökning av arbetslösheten och utslagningen. Fördet fjärde kommer den ekonomiska pohtik som den borgerliga regeringen bedriveratt resultera i höjda arbetslöshetssiffror. Detär, herr talman, mot denna bakgrund som regeringens sparpaket och dess effekterpå invandrarpolitikens område måste ses. Situationen gör att stora krav måsteställas på arbetsmarknadspolitiken, dels i form av hög beredskap för att mötaden väntade större arbetslösheten, dels i form av insatser påarbetsmarknadsutbildningens område. I annat fall riskerar man att skapa en storgrupp utslagna människor, som saknar yrkesutbildning och som kommer att bh änmer svårplacerade på arbetsmarknaden med hänsyn till de aht högre krav påutbildning som industrin ställer. Hittillshar regeringens sparåtgärder inneburit att bl. a. arbetsmarknadsutbildningenmycket kraftigt skärs ner. Kursstyrelsen för arbetsmarknadsutbildningen iStockholms län säger följande i sitt yttrande över sparplanens effekter; "Ovanståendevisar att effekten inte blir den önskade samt att den drabbar i första handgrappen invandrare. Det senare rimmar dåligt med policyn att insatserna iarbetsmarknadspolitiken i första hand skall gälla dem som har det svårast påarbetsmarknaden. Att inte kunna svenska samt att inte ha en gångbaryrkesutbildning gör dem särskilt svårplacerade. Statistiken-visar också attbland invandrarna är arbetslösheten väsentligt högre än bland svenskarna. En såkraftig temporär neddragning av undervisningen i svenska förinvandrare under 80/81 kommer dessutom att ha mycket stora verkningar pårekryteringen till yrkesutbildningar under 81/82." Detta säger alltså kursstyrelsen förarbetsmarknadsutbildningen i . ABF och andra studieförbundframför liknande varningar. ABF i skriver följande: "Konsekvenserna blir då att endast några få eleverkan beredas plats. Resten kommer att utestängas från undervisningen. Det kommerinte att finnas några alternativ för dessa - situationen blir likartad på allastudieförbund. Detta drabbar i stor utsträckning människor som inte besitternågra som helst kunskaper i svenska. Principerna för den svenskainvand-rarpolifiken blir fill tomma ord om man förvägrar invandrarna rätten attlära sig svenska." Så långtABF i . Detta ger mig anledning att fråga invandrarministern; Vartleder denna utveckling? Kan man föra en konstrakfiv invandrarpolitik på sådanapremisser? har vi från vårt partis sidai motioner stälh en rad välmotiverade konkreta förslag till förbättringar avinvandrarnas situation. Nästan alla dessa motionsförslag har avslagits avriksdagen med motiveringen att den ekonomiska situation som landet befinner sigi inte tillåter några som helst höjningar av anslaget till invandrarpolitiken.Denna motivering innebär också ett erkännande från sida, att deföreslagna åtgärderna i sig är berättigade, men att den ekonomiska situationenär sådan att förbättringar inte kan genomföras. Den ekonomiska situafionen, herr talman, är sämre i dagoch kommer att bli ännu sämre enligt alla ekonomiska prognoser somär tillgängliga. Ekonomiminister har sagt att denframlagda sparplanen, som drabbar de svaga i samhället, bl. a. invandrarna, ärden första i raden och kommer att följas av fler. Om man utgår från att förverkligandet av den målsättningför invandrarpolitiken, som beslutat om, är beroende av de insatsersom regeringen är beredd att göra kan man ställa den berätfigade frågan fillinvandrarministern: det möjligt att komma närmare förverkligandet av det målför invandrarpolitiken, som regeringen och har fattat beslut om, medden ekonomiska politik som regeringen bedriver? Om sparplanens effekter på invandrarpolitiken är en flitig debattöri den här talarstolen när det gäller invandrarfrågor. Det är naturligtvis bra,eftersom han har personliga erfarenheter av invandrarsituationen som det är avvärde att tillföra diskussionen. Jag tycker kanske att har litetdåligt på fötterna , när han angriper regeringens polifik, eftersom han juhaft tillfälle att motionsledes föra fram alternativa förslag i fråga om debesparingsåtgärder som regeringen presenterat, men inte utnyttjat detta när detgäller invandrarsidan. F. ö. är det så, som jag sade, att när det gällerinvandrarsidan Omsparplanens effekter på invandrarpolitiken mer explicit har ingabesparingsåtgärder föreslagits. Men det hade varit mer konstruktivt om man fåttveta vilka förslag haft att föra fram. AlexanderChrisopoulos gick inte in på mitt svar, där jag hänvisat till att inganedskärningar genomförts då det gäller invandrarinriktade åtgärder. Däremotkommer han tillbaka till arbetsmarknadsutbildningen, som närmast sorterarunder arbetsmarknadsministern. Eftersom jag vet att man så sent som i går här ikammaren hade en lång diskussion om detta tänker jag inte ägna så mycket tid åtdet. Jag vill i stället citera vad arbetsmarknadsministern sade i går som svarpå liknande frågor från . "Arbetsmarknadsutbildningenskall expandera när läget på arbetsmarknaden försämras. Den skall dras ner närläget förbättras. /80 har ju läget på arbetsmarknaden varit bättre.Just därför måste utbildningen dras ned, så att det finns en kapacitet att tatill när läget försämras. Det finns inget egenvärde i arbetsmarknadsutbildningen- den är till för att möta en försämring på arbetsmarknaden."