prot · G409124 · 1980-12-31 00:00:00 — Denna villrådighet,kombinerad med brutalitet i de enskilda fallen, har - det är jag övertygad om -bidragit till ökade gruppmotsättningar i det svenska samhället. Först tar vi hit en relativt stor grupp assyrier - med deproblem som det alltid innebär när människor från olika kulturer kommer samman.Sedan säger vi att dessa människor är problematiska och att vi stänger gränsen. Det är svårf för både assyrier och svenskar att uppfattadetta dubbla budskap. Resultatet blir lätt att de invandringsfientliga fårvatten på sin kvarn. I praktisk handling stöder ju regeringen dem som menar attassyrierna "inte har här att göra". har tidigare ställt några högstberättigade frågor. Jag har ställt ytterligare någon fråga. Jag hoppas att vifår svar på dem i den här diskussionen. Om asylrätt för kristna flyktingar från Jag skall återkomma till frågorna, men jagvill först göra några allmänna kommentarer. Som jag nämnde i mitt svar består den s. k.särbehandlingen av både positiva och negativa element. Den negativa sidan äralltför välkänd för interpellanterna för att kräva särskilda kommentarer utöverden redovisning jag lämnat tidigare. Den positiva särbehandlingen är däremotinte lika välkänd och har, såvitt jag vet, aldrig åberopats av de mer energiskadebattörerna på området, till vilka i måste räknas.Ändå ingår den positiva särbehandlingen i bilden och måste beaktas i ett resonemangsom syftar till att slopa särbehandlingen av den aktuella gruppen. De två nollställningsbeslufen, som kanske ledde till att 4000 ä 6 000 assyrier/syrianer fick stanna i är naturligtvis historia nuoch varken kan eller bör påverka diskussionen , även om de besluten haftstor betydelse för gruppens möjligheter att etablera sig i . Om asylräti för kristna flyktingar från sägas ombeslutet , då härvarande familjemedlemmar tilläts stanna, somjag tidigare sade, på grunder som inte skulle ha bedömts som tillräckliga förandra folkgrupper eller nationaliteter. Det finns däremot två andra delar i särbehandlingen sommåste bedömas och prövas, om man vill skapa en ordning som likställerassyrier/syrianer från med andra grupper. Det gäller dels attregeringen har sagt att samtliga medlemmar i gruppen betecknas som s. k.B-flyktingar, dels att den särskilda familjeåterföreningskvoten medger att ca300 medlemmar av gruppen kan bosätta sig i på grunder som inteskulle vara tillräckliga för andra. Trots att vi under tillämpat "särskildaskäl" har ändå, som jag tidigare redovisat, ett stort antalassyrier/syrianer från tillåtits stanna i . De särskilda skälenhar alltså inte hindrat en individiuell prövning och inte heller hindrat attprövningen gett positivt resultat. Jag vill bara säga till attde 436 fallen gäller besvär i regeringen. Vad den exakta siffran på dem somtotalt har prövats är vet jag inte. Enligt förarbetena till utlänningslagen skall regeringenvid tillämpningen av "särskilda skäl" bedöma styrkan av de skäl avpolitisk och humanitär art som utlänningen anför. Är skälen starka - dock utanatt vederbörande kan betraktas som flykting - så skall tillstånd ges trots desärskilda skälen. Det är alltså detta som sker. Jag tror att det är svårt att dra några bestämdaslutsatser om slutresultatet för gruppen i fråga av att slopa allsärbehandling. i påpekar nu - och gjorde detockså i en tidigare interpellationsdebatt - att det inte alls är säkert attalla assyrier/syrianer från kan bedömas vara B-flyktingar, eftersom manskall ha en individuell prövning. Jag håller egentligen med om det. Alltsåkvarstår egentligen de principiella invändningarna - jag vill gärna säga detta. En sak tror jag nog att jag vågar påstå utan att kunnabelägga det i exakta siffror; Om vi inte hade haft någon särbehandling avassyrier/syrianer från , så skulle gruppen med tillstånd ha varit mindreän den nu är, om man tar allt med i beräkningen. Trots att det enligt minmening är flyktingpolitiskt och invandrarpolitiskt motiverat att motverkaalltför stor humanitärt betingad invandring av personer som inte är flyktingaroch trots att det ligger helt i linje med gällande lag kan det, som jag redansagt, framstå som diskriminerande att endast en folkgrupp omfattas av enundantagsregel. Jag försökte i mitt svar ge nuvarande och tidigare motiv fördetta. Om man skulle sluta att tillämpa undantagsregeln "särskildaskäl", är det mycket troligt att det i varje fall på kort sikt skullemedföra en avsevärd invandring av assyrier/syrianer från . Svårigheternaatt få medlemmar ur gruppen att acceptera av myndigheterna fattade beslut äruppenbara, och vissa kyrkliga och andra kretsars benägenhet att gömma människori syfte att hindra att beslut skall kunna verkställas måste självfallet vägasin i en sådan bedömning. Jag menar att vi f. n. skulle ha svårt att klara av enny stor invandringsvåg av människor som inte är flyktingar, eftersom vi ju harett speciellt ansvar för dem. Det skulle kunna leda till ökade motsättningar mellanminoritetsgrupperna och majoritetsbefolkningen och skulle kunna drabba både dennu aktuella gruppen och andra minoritetsgrupper. Om man vill arbeta för attSverige skall ta ett ökat ansvar när det gäller att ta emot både flyktingar ochandra som av politiska och humanitära skäl kommer hit får man inte, som nualltför ofta sker, tappa intresset för dessa människor så snart de fåtttillstånd. Jag vill gärna knyta an till det som sadeom den obegränsade solidariteten. Den ser man faktiskt inte så mycket av. Enmycket viktig uppgift år att ta del i arbetet för att förbättra villkoren förde invandrare vi har tagit emot och att försöka påverka de negativa attitydersom finns i samhället. Tyvärr glömmer både organisationer och enskilda oftabort den delen i arbetet när det gäller dem som man vill skall få komma hit.Och den delen är minst lika viktig som den första. säger att hans kontakter med allmänheten ihans egenskap av riksdagsman i huvudsak har begränsat sig till att gälla justden här frågan. Ja, han sade kanske inte riktigt så men någonting ditåt. Jag årmedveten om att den här frågan tilldrar sig ett stort intresse, men om jagskall vara uppriktig får jag säga att jag kanske infe tar så hårt på decirkulärbrev som skickas runt från vissa kristna kretsar. Däremot har jag storförståelse för de människor som starkt engagerar sig för enskilda fall som dekommer i kontakt med. Det tycker jag - det har jag sagt också i många andrasammanhang - är positivt, även om jag som invandrarminister inte alltid kanbesluta i enlighet med dessa människors önskan. Det är också oftast så, somBertil påpekar, att man bygger sin uppfattning på felaktiga ochbristfälliga informationer om de faktiska omständigheterna. I sin första fråga reagerade mot att jagsade att ett borttagande av regeln om "särskilda skäl" inte fick ledatill ökad invandring. Jag har förklarat varför jag anser att det är rättomöjligt att ta bort den regeln. Det kan få den effekten jag angav. Så sent somi maj beslutade ju i stor enighet att regeringen skall hamöjlighet att tillämpa "särskilda skäl" på dem som icke år flyktingarmen likväl kan få möjlighet att komma hit. Jag tror alltså att vi inte harmöjlighet att ge fullgott skydd åt en ökad invandring i stor skala från den härgruppen. Jag tror också att många kommuner inser svårigheterna därvidlag. andra fråga - eller snarare ett påstående,om jag fattade honom rätt - gällde att jag tydligen inte avvisade ettregeringsbeslut som skulle leda till att "särskilda skäl" inte skulletillämpas längre. Jag har inte tagit ställning till detta, vilket också framgårav interpellationssvaret. Jag har initierat ett särskilt beredningsarbete, somsyftar till att få fram ett underlag för att vi skall kunna ta ställning. Innandet beredningsarbetet slutförts vill jag inte ge uttryck för någon ståndpunkt. Den tredje frågan gällde om jag anser att man behöveravvakta Ipocs, dvs. invandrarpolitiska kommitténs, arbete, innan man kan ändrareglerna för särbehandlingen av dessa invandrare. Det är kanske i och för siginte nödvändigt att koppla ihop dessa båda ting. Men när behandladeutlänningslagen uttalades att invandrarpolitiska kommittén i det Om asylräu för kristna flyktingar från Om asylrätt för kristna flyktingar från särskildauppdrag som man fick av - det gällde nämligen att se över just denhär paragrafen som reglerar B-flyktingskapet- särskilt skulle beaktatillströmningen att assyrier/syrianer. Ett visst samband finns således. Sedan till den fjärde frågan som gällde om regeringen ärberedd att ta ett initiativ på europeisk bas. Jag vill då säga samma sak somjag har sagt tidigare i liknande debatter, nämligen att jag har tagit initiativtill flera överläggningar med europeiska länder och att jag också har haftkontakt med flyktingkommissarien. Det gällde en lösning på en mera allmänbasis, där man skulle kunna göra en fördelning av ansvaret. Men inte i någotland har man varit intresserad av en sådan lösning. Således ser jag rättdystert på möjligheterna att komma vidare den vägen. tog upp några frågor som jag skulle viljabemöta och som gällde situationen i . Ett par av de påståenden som finnsi interpellationen har upprepat här, nämligen att de syrianskakristna tvingas ha sin religionstillhörighet inskriven i sinaidentitetshandlingar. För det första vill jag då säga att alla turkiskamedborgare har religionstillhörigheten inskriven i sina identitetshandlingar,trots att detta inte helt och hållet överensstämmer med grundlagen. Vissaförändringar skedde , så att nu endast anges generellabegrepp - , etc. - och inte trosinriktningen, såsom varfallet. håller man f. ö. på att byta ut tidigare identitetskort mot nya, därreligionstillhörigheten inte skall skrivas in. För det andra är det riktigt att syrianerna enligt denturkiska tolkningen av Lausannefördraget inte har ställning som officiellterkänd minoritet, såsom t. ex. armenier, judar och greker har. Trots detta harman i de flesta byar i sydöstra kunnat ordna undervisning såväl i detsyrianska språket som i sin religion. Dock sker undervisningen på frivilligbasis och efter lektionerna i den obligatoriska skolan. För det tredje vill jag beträffande påståendet att syrianernainte får inneha offentliga tjänster framhålla att det inte finns några hinderenligt lag för syrianer att erhålla offentliga tjänster. I praktiken haremellertid statliga tjänster ofta använts som politiska belöningar. Eftersom dekristna utgjort en så liten del av befolkningen har de saknat eller haft endastliten politisk betydelse, och därför har man troligen varit missgynnad. I deområden där det funnits betydligt fler kristna har syrianer haft bådeoffentliga tjänster och politiska förtroendeuppdrag. Som ett exempel kan jagnämna att fram till valet var kommuncheferna - som man kan kalla dem - iMardin och i byn syrisk-ortodoxa. 36BERTIL (): Låt mig göra ett förtydligande på en punkt,där jag uppenbarligen inte uttryckte mig tillräckligt distinkt. Mina kontakter med väljarna har inte begränsat sig tillatt gälla enbart denna fråga. Jag betonade att i ingen annan fråga har strömmenav kontaktsökande människor varit så strid som i just denna. detta harvarit att det förekommit förehållandevis få färdigtryckta cirkulärbrev. Istället har det varit enskilda människors per telefon framförda och med stortengagemang redovisade eller egenhändigt skrivna och ofta mycket enkeltformulerade propåer. Härav framgår hur djupt det har gått in i människorsmedvetande att i detta avseende inte lever upp till det som manförväntar sig av vårt land bland de grupper som vill ådagalägga en sådansolidaritet som vi i def demokratiska samhället - som jag sade - har ettobegränsat behov av. De svepande anklagelserna mot dem som engagerar sig ochsedan inte hjälper fill i det viktiga arbete som vidtar efter det attregeringens eller invandrarverkets friande utslag kommit kan jag givetvis intebemöta. Jag beklagar att de har uttalats på detta generella sätt av statsrådet. Om trycket i hårdnar måste det väl under allaomständigheter öka trycket också på oss här i , om vi inte avskärmar ossfrån verkligheten, att våga ta en ökad invandring - så mycket mera somstatsrådet lämnade det visserligen tunga men klara beskedet att ingetannat land i år intresserat av att hjälpa till. Detta är en utmaningtill vårt folk. Det är också en utmaning till regeringen att inte snegla på ochinvänta invandrarpolitiska kommitténs resultat utan ta bort detta om särskildaskäl, på samma sått som regeringen en gång utan någon speciell utredning infördebestämmelsen. Om asylrätt för kristna flyktingar från 37OLLE i (fp): Det förekommer två typer av förföljelse motkristna i . Den allvarligaste, den som drabbar hårdast, är när enskildamuslimska grupper går till angrepp mot de kristna, som i samhällena i östraTurkiet numera ofta är i minoritet. Det finns också en officielldiskriminering. bestred några av de fakta jag drog fram.Jag har här i dragit fram dessa fakta - det här ärfjärde gången. Det är intressant att ett statsråd inte har försökt tareda på hur det förhåller sig och vill bestrida dem. Jag tror att KarinAndersson därvid har helt eller delvis fel. Om jag är rätt informerad måste de som inte tillhör deofficiellt erkända minoriteterna ha sin religionstillhörighet inskriven ipasset också i de nya identitetshandlingarna. Man kommer alltså att särskiljade människor som tillhör de icke officiellt erkända minoriteterna från andra. När det gäller offentliga tjänster har för det första desom tillhör de icke officiellt erkända minoriteterna icke möjlighet att fåkommunala tjänster. För det andra är till nästan alla tjänster knutet kravet påatt ha gjort vanlig turkisk värnplikt. Det får inte assyrier/syrianer göra.Därmed är de utestängda. sade att man i praktiken harkunnat bedriva skolundervisning om den egna kulturen och i det egna språketefter skoltid. Det är ett fint uttryck för en underjordisk verksamhet som istort sett år förföljd. I är det så gott som omöjligt förassyrier/syrianer att bedriva sådan verksamhet. Den undervisning som sker iklostrens och kyrkornas Om asylrätt för kristna flyktingar från hägn iöstra är utsatt för förföljelse - det är svårt att genomföra den, maningriper mot den, framför allt från andra grupper. Det år i praktiken enunderjordisk undervisning efter skoltid, säger att vi har både en negativsärbehandling - dvs, att hela den här folkgruppen är utsatt för diskriminerandebeslut - och en positiv särbehandling av assyrier/syrianer. Jag fattar det nuså, att med positiv särbehandling menar att flyktingkvoter ochannat är till för att lindra effekten av diskrimineringen och mer avser framförallt det generella B-flyktingbegreppet, dvs. att man sagt att alla kristnaassyrier/syrianer från är B-flyktingar. Men den särbehandlingen är först och främst inte mycketvård. Visserligen karakteriserar man dem som B-flyktingar, men de får ändå intekomma in i landet på grund av de särskilda skälen. Sedan är särbehandlingennaturligtvis också principiellt felaktig. En del av de assyrier/syrianer somkommer till är konventionsflyktingar, andra är kanske inte flyktingaralls, och många är vad vi brukar kalla B-flyktingar. Om ingen särbehandling skulle ske menar antalet assyrier/syrianer i skulle ha varit färre. Det innebär attKarin också säger att den generella B-flyktingbedömning som skettinte är sakligt motiverad - B-flyktingar tar vi ju normalt emot. Det innebärockså att menar att ifall vi tar bort särbehandlingen skulledet bli en skärpning i bedömningen av frågan om flyktingskap från Turkiet.Förhållandena skulle alltså vara mindre skärpta än låt oss säga åren1974-1975, då vi fortfarande gjorde individuella bedömningar i praktiken här iSverige, och då de flesta bedömdes vara B-flyktingar. Men i verkligheten är detprecis tvärtom: förhållandena i har skärpts. Skulle vi då höjagränsbommen och göra en annan bedömning? Det verkar mycket konstigt- Jag menar att man aldrig kan acceptera en diskrimineringav en enda folkgrupp. Skall den svenska invandringspolitiken skärpas - vilketjag inte tycker - bör det ske lika för alla folkgrupper. Gränsbommen får intevara olika hög för människor från olika länder, med olika bakgrund eller medolika religion. sade i litet svepande ordalagatt enskilda människor och organisationer som ställer upp för flyktingar oftaglömmer dessa flyktingar då dessa väl fått sina tillstånd, att de ägnar sigmera åt flyktingsituationen än åt att hjälpa människor när de väl finns iSverige. Men det beror på att människornas och organisationernas resurser ärbegränsade. Om vi blir av med särbehandlingen, då ökar möjligheterna förmänniskorna att sätta in sina krafter och sin solidaritet på att stödja ochhjälpa de människor som finns i . Det sker i mycket storutsträckning - det är få som har bättre samarbete med de assyriskaorganisationerna och enskilda assyrier än just de grupper av människor somockså är beredda att hjälpa assyrier/syrianer när de har det som svårast, dvs.när deras släktingar är utsatta. Först till : Jag vill gärna sägaatt det inte var min avsikt att raljera över de många bevis för att människorengagerar sig i den här frågan som vi får. Jag får nämligen också sådana bevis.Jag har tagit denna fråga med stort allvar, vilket jag är rättövertygad om att känner till. Men jag har just nu en mycket storpacke av identiska brev, och dem kanske jag inte tar fullt så allvarligt på somjust alla de många brev som kommer från enskilda personer och som rör enskildaärenden, som jag tar mycket allvarligt på. sade att jag hade svepande anklagelser motorganisationerna för att de inte ställer upp i ett längre perspektiv. Jag villinte .själv uppfatta det som anklagelser. Jag knöt an till det som BertilHansson själv efterlyste - den obegränsade solidariteten, som han kallade det.Den tror jag vi behöver om vi skall kunna klara av de åtaganden som vi har ibåde detta avseende och många andra avseenden när vi skall hjälpa dem som villsöka en i vårt land. frågade: Om trycket hårdnar i , årvi då beredda att göra någonting? På den punkten vill jag förtydliga mig: Vihar självfallet alltid med i våra bedömningar hur situationen är i landet ifråga. Det var också vad jag sade i mitt ursprungliga svar. Det initiativ somjag tagit till en beredning i syftar just till att nogastudera vad som händer i oeh också vilken omfattning invandringen tillSverige skulle kunna tänkas få. Det är självklart att det ligger med i vårabedömningar. Det var intressant att höra säga att jagförst nu har gått i svaromål när det gäller vissa påståenden om förhållandena iTurkiet och alltså, enligt , inte tagit reda på fakta.Sanningen är nog, , den att alla vi som deltagit i denna debatthar haft något för litet av fakta bakom oss. Jag tror att det vore till nyttaför hela denna debatt, om vi gemensamt allesammans försökte skaffa oss sådana.Den debatt som förs på olika häll lämnar nämligen väldigt mycket övrigt attönska när det gäller de faktiska förhållandena. använde fleragånger uttryck innebärande att det enligt vad han vet förhåller sig på ettvisst sätt, och det var kloka reservationer, eftersom det finns olika källoroch eftersom inte alla gör samma bedömningar. Jag menar att man inte skallhålla sig till en källa utan skall försöka göra en sammanvägning av vad som kanvara rimligt. Det är oerhört angeläget att vi hjälps åt med att skaffa alla defakta som det är möjligt att få. Sedan tog direkt upp de bemötanden jaggjorde om förhållandena för de kristna i . Det år ett par saker som jagdirekt vill gendriva. har fel när han påstår att de kristna intefår göra militärtjänst. Det får de visst göra. Det är riktigt attskolundervisningen på de kristnas språk om deras religion sker efter skoltid,och det sade jag också i mitt tidigare inlägg. Men om detta skall kallasunderjordisk verksamhet, vet jag inte hur sådan skall definieras. Dennaundervisning bedrivs helt öppet i byarna. Om asylrätt för kristna flyktingar från Om asylräu för kristna flyktingar från kom också tillbaka till mitt yttrande attinte så många turkar som de som är i skulle ha fått komma hit, om viinte hade haft en särbehandling av turkar. Jag sade inte att en sådanförekommer . Jag nämnde också de många beslut som har fattats, och jag villupprepa att vi har en kvot för familjeåterförening, något som inte gäller förnågon annan grupp och som f. ö. inte heller något annat land tillämpar. Vi harvidare 7 juni-beslutet, som gav en relativt stor grupp anhöriga som då fanns iSverige tillstånd att stanna här, vilket man annars inte skulle ha fått. Ettfaktum som över huvud taget aldrig tagits upp tidigare i debatten är, att mångaav de assyrier/syrianer som har invandrat till inte har kommit frånTurkiet utan från . Enligt de regler som vi tillämpar när det gällerandra som söker tillstånd att vistas här skulle de inte ha fått stanna ilandet. Det var bl. a. de skälen som gjorde att jag sade att det nuvarandeantalet nog är större än det skulle varit utan den särbehandling som skettunder . 39 (): Jag skall begränsa mig till en enda punkt iKarin senaste inlägg, vilken just därför att den togs upp på nyttframstår som den kanske mest centrala. Det gäller det påstående som jag i mittförsta anförande sade oroade mig, nämligen det som går ut på att en förändringav praxis inte kan få leda till att invandringen från den aktuella gruppen drastisktökar. säger att det är självklart att etthårdnande tryck måste påverka regeringens bedömning. Men då är det olyckligt omman lägger krokben för sig själv genom att låta bedömningarna gå in ien ond cirkel, där omfattningen av invandringen till pä något sätt fårvara det sista utslagsgivande kriteriet nar man skall ta definitiv ställningtill om man skall göra det lättare för dessa förföljda människor att komma in ivårt land. Framställningen präglas av etthaltande på båda sidor, och jag skulle gärna vilja hålla fast vid det senastesom sades, nämligen att det är självklart att om trycket hårdnar, kommer detatt påverka vår bedömning. Det får dock därefter inte bli något av ett tystförbehåll, att det inte får leda till att invandringen från denna gruppdrastiskt ökar. Om trycket drastiskt ökar måste det få märkas i invandringentill , 40OLLE i (fp): Under de fyra som den hår frågan harvarit aktuell politiskt sett, har vi inte varit överens om fakta på en radpunkter, I början hade vi rätt mycket diskussioner om vad som är förföljelse.Så småningom har vi blivit överens om att också människor som förföljs av andragrupper än en regering är att betrakta som flyktingar. Det är bl. a. därför vitar hit flyktingar som är förföljda av AAA i , som ju inte harregeringsmakten där. Vi har också blivit överens om att det faktumatt människor från östra kan söka visst skydd i inte gör attdessa människor inte är flyktingar. Man är flykting i alla fall, om man intekan bo kvar påsin hemort, om man inte fritt kan röra sig i sitt land - t. ex. på grund av sinreligion. gäller diskussionen några mindre fakta. Vilkenförföljelse är det som bedrivs av myndigheterna? Jag har här stött mig framförallt på Brysselrapporten. Det ar fakta som jag gång på gång har tagit upp iriksdagen och som inte har blivit bemötta. tog nu upp militärtjänsten. Men detförekommer en segregerad militärtjänst, en speciell militärtjänst för de ickeerkända kristna. När det gäller skolorna bedrivs det i praktiken mycket litetskolundervisning i , och den är helt underjordisk, I byarna harundervisningen i stort sett försvunnit. De lärare som försöker bedrivaundervisning utsätts för hot och förföljs. Klosterskolorna fungerar knappastlängre. Sedan säger att färre skulle ha kommit hitutan särbehandling. Det är ett mycket märkligt påstående. Hela särbehandlingenmotiveras ju av - och kan enligt lag bara motiveras av - att man vill minskainvandringen. Det är därför som särbehandlingen infördes. Det enda motiv somhar anförts är att vi håller på att få en okontrollerad invandring, som blirför stor och leder till problem på arbetsmarknaden och bostadsmarknaden. Nusäger alltså , att hade vi inte särbehandling, skulle det havarit fler assyrier hår. Men då finns def ju inga som helst skäl tillsärbehandlingen.