prot · G409114 · 1980-12-31 00:00:00 — Deförslag från regeringen som utskottet nu haft att behandla gäller anslagen förnästa budgetår samt ett par smärre ändringar i stödsystemet. Regeringsförslagen- som alltså är begränsade -biträds av utskottet. Huvuddelen av betänkandet ägnas åt behandlingen av närmare80 motioner med flera hundra yrkanden och förslag som spänner överregionalpolitikens inriktning, stödområdesindelning, stödformer och decentraliseringav offentlig verksamhet. Dessutom behandlar utskottet ett stort antal motionermed förslag som rör olika delar av landet. Låt mig redan nu konstatera, herr talman, att det råder enbetydande enighet mellan regeringspartier och opposition om huvuddragen iregionalpolitiken. Endast sex reservationer från socialdemokratiskt håll haravgetts, och de är i sak ganska marginella. Utskottets vice ordförande, , inleddesitt anförande med att ge en internationell utblick och tala om de svårighetersom där finns. Honerinrade om att 30 miljoner människor inom OECD-området är arbetslösa ochnämnde faran med hög arbetslöshet. Jag instämmer med henne om det allvarliga idetta och vilka konsekvenser det kan få. Därför tror jag att det är riktigt attvi i har valt en annan väg än många av våra europeiska grannländer. Föratt ute i få ned arbetslösheten till tal som vi har i - fördessa är internationellt sett mycket låga - skulle det behövas omkring 15miljoner nya arbetsplatser. Satsningen på arbetsmarknads- och regionalpolitik är intebara nödvändig, utan den känns också socialt riktig. På detta område har detfunnits stora politiska majoriteter i riksdag, majoriteter som jaghoppas skall kunna bestå. Till betänkandet har vi fogat en bilaga som innehållerstatistiska uppgifter om utvecklingen i rikets län och kommuner. a. belysesutvecklingen beträffande befolkning, förvärvsfrekvens och arbetslöshet. Förjanuari månad anges även antalet personer i länen iarbetsmarknadspolitiska åtgärder av skilda slag. I början av bilagan redovisarvi antalet arbetade timmar i länen. Jag vill i sammanhanget nämnaatt ett stortantal länsstyrelser har varit oss behjälpliga med värdefullt material. På s. 19 i betänkandet finns en översikt av den regionalautvecklingen. a. pekar vi på att flyttningarna inom landet över länsgränserhar starkt avtagit . Med hjälp av ett diagram på s. 22 ibetänkandet kan vi också konstatera att storstadslänen haftnegativa inrikes flyttningsnetton, dvs. fler har flyttat från storstadslänen tillandra län än tvärtom. Skogslänen och övriga län har däremot haft positivaflyttningsnetton . var utvecklingen denmotsatta med betydande utflyttningar från skogslänen. För haremellertid utvecklingen ånyo försämrats, och länet redovisar ennettoutflyttning . Vi har också försökt illustrera sysselsättningsgrader i deolika länen. De aktuella siffrorna redovisar vi i en kartbild på s. 24. För attbelysa de regionala olikheterna i sysselsättningsgraden har vi jämfört samtligalän med de län som har de högsta sysselsättningsgraderna för män resp. kvinnor.Vi har då fått fram vad vi kallar andelen undersysselsatta i de olika länen.Resultatet har vi redovisat på s. 25 i betänkandet. När det gäller undersysselsättningentoppar , och skogslänen ligger mycket högt. Kvinnorna drabbassärskilt hårt i sådana områden. Högsta sysselsättningen för män hittar vi iSkaraborgs län, och den högsta sysselsättningen för kvinnor finns i Stockholmslän. Vi kan konstatera att även om vissa län i Mellan- och harproblem på arbetsmarknaden med förhållandevis höga arbetslöshetstal, såkvarstår betydande regionala skillnader mellan skogslänen och övriga länbeträffande hur stor del av befolkningen som har arbete. På s. 26 i betänkandetfinns en bild som illustrerar andelen personer i resp. län som var arbetslösaeller i arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Denna bild visar samma skillnader -de nordliga länen och de s. k. skogslänen är i topp. Som jagnämnde inledningsvis har vi att vänta en ny regionalpolitisk I arbetet med den propositionen utgör länsstyrelsernaslänsplaneringsarbete ett viktigt underiag. Med hänvisning fill detpropositionsarbetet har vi inte funnit anledning att tillstyrka motioner sominnehåller yrkande om ändringar i regionalpoHtikens inriktning och deregionalpolitiska medlens utformning i stort. säger att vi i utskottet har ägnat oss åt ett behagligt iakttagandeoch att vi inte vill åstadkomma någonting. Enligt honom borde vi i stället hatagit fasta på kommunisternas motion 1106. Jag kan inte underlåta att göra deniakttagelsen att nu närmast gör avbön när det gäller motionen.Han säger att vpk inte - åtminstone inte riktigt än - vill ha något annatsamhälle eller något regleringssamhälle. Det skulle nog inte skada om JörnSvensson läste på "klämmarna" i motion 1106. Där återfinns nämligenmycket långtgående krav på nationella program, planeringsdepartement m. m.Dessa krav återspeglar övertron på ett centralt regleringssamhälle. Vi har iutskottet sagt att vi bör välja en annan väg, där tyngdpunkten läggs på länen.Nu säger att även kommunisterna vill att tyngdpunkten skallläggas på länen. Men enligt vår mening är det med kommunisternas uppläggninginte möjligt att fullfölja en sådan ambition. Vi har utgått från att regeringen i den regionalpolitiskaproposition som kommer kring nyåret tar upp de frågor som återfinns isocialdemokraternas reservation 1. Det gäller exempelvis konstruktionen avstödinstrumenten och användningen av mer generella medel i regionalpolitiken. I ett stort antal motioner ifrågasätts både principernaför stödområdesindelningen och den nuvarande inplaceringen av kommuner istödområden. Vi har - med tanke på att verkningarna av det regionalpolitiskastödet f. n. utvärderas av ERU och på att stödområdesindelningen säkerligenblir en central fråga i den regionalpolitiska propositionen - inte varitberedda att förorda någon ändring i nuvarande indelningsordning. Vi avstyrkerdärför samtliga direkta yrkanden därom. Med hänsyn till det särskilt besvärliga läget pä vissabruksorter i Bergslagen, som drabbats hårt av strukturomvandlingar inomstålindustrin och gruvnäringen, föreslår vi emellertid en temporär förstärkningav det regionalpolitiska stödet på dessa orter till i princip den nivå somgäller inom stödområde 4. Det innebär bl. a. möjlighet att bevilja stöd tillkommunala industrilokaler. Vi räknar med att det förslaget skall underlätta förde berörda kommunerna att få till stånd en ny industriell verksamhet -någontingde verkligen är i stort behov av. Det kan i det här sammanhanget vara värt attnotera att utskottet i sin skrivning om principerna för stödområdesindelningenantyder att man bör pröva om det bör finnas ett reguljärt systemmed temporära stödområden. Jag vill i det här sammanhanget något kommenterareservationen 4, i vilken socialdemokraterna vill att skall begäraatt regeringen lämnar tidigare utlovade redovisningar av utvecklingen istålorterna. Vi anför från majoritetens sida i betänkandet att detarbete motionärerna och reservanterna åsyftar numera bedrivs inom ramen förlänsstyrelsernas länsplaneringsarbete. De olika länen har tilldelats särskildamedel för bl. den typenav utredningsarbete. Länsstyrelsernas bedömningar och slutsatser övervägs f. n.i . Vi harförutsattatt resultatet av det arbetet kommer attredovisas i den kommande regionalpolitiska propositionen. Jag tycker trots alltatt det för bruksorterna är mer betydelsefullt att konkreta åtgärder vidtas nuän att redovisningar lämnas om vad som gjorts i det förflutna! Utskottet konstaterar att den bekymmersamma situationen iBlekinge motiverar särskilda insatser. Ingen kommun i länet är placerad istödområde. Möjlighet finns dock att i särskilda fall ge regionalpolitiskt stödutanför stödområdena. Med hänsyn till sysselsättningsläget i länet anser vi attden undantagsregeln bör kunna ges en generös tillämpning. Till situationen iKarlskrona kommun räknar vi med att återkomma vid behandlingen av den nyligenframlagda varvspropositionen. I den propositionen föreslås att företag iKarlskrona t. v. skall beviljas regionalpolitiskt stöd enligt vad som normaltlämnas vid stöd utanför stödområdet. En ort med särskilda problem är . Befolkningendär har minskat med , och arbetslösheten är hög. Dethänger samman med att den tidigare expansiva orten drabbats av en tillbakagångi industrisysselsättningen. Vi föreslår därför att fram till dess attriksdagen har fattat ett nytt övergripande beslut skall kunna få regionalpolitisktstöd efter i princip de normer som tillämpas i stödområde 4. Förutomavskrivningslån och lokaliseringslån skall utbildningsstöd och offertstöd kunnautgå. Dessutom anser vi att regeringen bör kunna ge stöd till uppförande avkommunala industrilokaler, trots att orten egentligen är för stor för att kommai fråga för sådant stöd. Däremot bör av praktiska skäl -och då närmast stödetstemporära natur - sysselsättningstöd uteslutas. Utskottet föreslår vidare att särskilda åtgärder sätts ini . beslöt efter förslag frånarbetsmarknadsutskottet att anslå 12 milj. kr. för att främja den industriellautvecklingen. Av dessa medel har ca 8 milj. kr. använts för regionalpolitiskaavskrivningslån till kommunala industrilokaler i sju kommuner. Vidare harutvecklingsfonden fått 4 milj. kr. för ett industriellt utvecklingsprogram.Erfarenheterna är goda. Med hänsyn till läget i länet bör man nu gå vidare medsärskilda insatser till förmån för den industriella utvecklingen. Det ärnämligen på det området som resurser bör satsas, om länet skall komma upp urden vågdal det befinner sig i. Möjligheterna till förstärkta regionalpolitiskainsatser i vissa bruksorter, som utskottet föreslår, kan få betydelse även iVärmland. Situationen i länet motiverar emellertid att ytterligarestimulansåtgärder sätts in. Utskottet föreslår därför att regeringen av deregionalpolitiska medlen inom den gällande totalramen för stöd skall fådisponera upp till 20 milj. kr. till fortsatta insatser för att främja denindustriella utvecklingen i länet. De föreslagna medlen bör kunna användas för olikaåtgärder. Ett tänkbart projekt kan vara någon form av bolagsbildning meduppgift att verka för nyetableringar, exempelvis ett regionalt investmentbolag.Det får emellertid ankomma på regeringen att i samråd med de regionalamyndigheterna, i första hand , bestämma i vilken form medlen skallanvändas. Socialdemokraterna har i reservation 6 föreslagit en ökadsatsning på den offentliga sektorn genom en tidigareläggning avlandstingsinvesteringar. Vidare vill man redan nu exakt bestämma hur de föreslagna20 miljonerna skall fördelas. Socialdemokraterna vill nämligen att det skallslås fast att 10 milj. kr. skall användas för ett regionalt utvecklingsbolagoch 10 milj. kr. för kommunala industrilokaler. När det gäller tidigareläggning avlandstingsinvesteringarna vill jag först hänvisa till vad ett enigt utskottuttalar, nämligen att man bör gå vidare med särskilda insatser till förmån förden industriella utvecklingen i länet. Det är också det vårt förslag går ut på.Låt mig också påminna om att när anvisade medel till ett liknandeprojekt i framhöll utskottet -även då enhälligt - att det var enextraordinär åtgärd som skall ses mot bakgrund av de speciellasysselsättningsproblemen i . Det är trots allt så att problemenfortfarande är överlägset störst i . Går vi vidare med det här slagetav insatser också i kan fler landsting som har betydande problem medfog vänta sig en motsvarande satsning från sida. När det gäller fördelningen av medlen i är jagminst sagt förvånad över den socialdemokratiska inställningen. Vi i majoritetenmenar att regeringen efter samråd med länsmyndigheterna skall besluta omfördelningen av medlen. Vi utgår alltså från att länsorganens synpunkter skalltillmätas största vikt när det gäller inriktningen av stödet. Det är enligt minmening på länsplanet som den främsta kompetensen finns när det gäller att göraerforderliga prioriteringar. Detta synsätt överensstämmer ju f. ö. också medvad utskottet enhälligt i annat sammanhang i betänkandet har uttalat. Där sägervi oss nämligen vara tilltalade av tanken, att ett ökat ansvar förregionalpolitiken skall läggas på länsnivå. Vi säger också att ensådan ordning självfallet bör få konsekvenser i fråga om medlens utformning ochhandhavande. Man kan då fråga sig; Varför vill man fränsocialdemokratiskt håll inte tillämpa den ordningen för ? Harsocialdemokraterna inte tillräckligt förtroende för länets representanter? Som jag redovisat föreslår vi således särskilda insatser ibruksorterna, i och i . Jag vill emellertid åter påminna omatt de största problemen finns i . Det siffermaterial som presenterasi betänkandet visar klart att problemen är störst där. Det finns anledning utgåfrån att regeringen tar initiativ till fortsatta särskilda insatser i den delenav riket. Statliga industricentra för uthyrning av lokaler tillföretag finns i , , och . Nya centratillkommer i Ange och . I motioner har begärts att även ,, och skall få sådana centra. Utskottet anser att denframtida inriktningen av stödet till industrilokaler bör utredas och förslagläggas fram under nästa budgetår. Man bör därför inte nu binda sig för nyasatsningar. Socialdemokraternaär med på att den framtida inriktningen av stödet till med det ställningstagandet vill man emellertid också - somframgår av reservation 3 och av det inlägg som utskottets vice ordförande hargjort - att nu skall slå fast att , , ochTorsby skall komma i fråga för nya industricentrasatsningar. Jag tycker att detta är ett både ologiskt och olyckligtställningstagande. Vi är ju överens om att det behövs insatser i de nämndakommunerna, men vad händer exempelvis om utvärderingen resulterar i förslagtill nya initiativ på området? Det kanske finns billigare och mer effektivaalternativ. Om så skulle vara fallet, måste vi ha handlingsfrihet. Det finns alltså goda skäl att vänta det trekvarts år somutskottet föreslår, innan man går vidare. bör vi stå påbetydligt säkrare grund i våra bedömningar. Stöd till kommunala industrilokaler kan lämnas istödområdena 4-6. Ett.villkor för stödet är att lokalerna till viss del äruthyrda i förväg. Utskottet biträder regeringsförslaget om att lättnader bör fågöras i detta villkor när det gäller kommuner i stödområdena 5 och 6. Vidaretillstyrks regeringens förslag om stöd till , trots att kommunen ärplacerad i stödområde 2. Som jag tidigare nämnt får genom utskottets förslag även andrakommuner, främst i Bergslagen där man drabbats hårt av strukturomvandlingen,möjligheter till sådant stöd. Utskottet har haft att behandla ett femtontal motioner somgäller decentralisering av statlig verksamhet. Flertalet yrkanden avserförläggning av statlig verksamhet till bestämda orter och län. a. att regionalpolitiska synpunkter måste väga tungt vidställningstaganden i olika decentraliseringsfrågor. Vad i olikasammanhang sagt om skogslänen och sydöstra äger enligt vår meningfortsatt giltighet. Vi pekar emellertid inte ut bestämda orter som bör komma ifråga för särskilda satsningar. Utskottet anser vidare att det inte är lämpligt med en nystor omlokali-seringsomgång, men uttalar att det kan vara skäl att pröva omdelar av verksamheter eller funktioner i den statliga förvaltningen kan flyttasfrån , bl. a. i samband med omorganisationer. Utskottet förutsätteratt budgetdepartementets decéntraliseringsdelegation tar erforderliga initiativoch driver på arbetet. Vi uttalar oss också för en ökad inomregionaldecentralisering av statlig verksamhet. Slutligen anser vi att det är angelägetatt regeringen tar upp överläggningar med företrädare för kommun- ochlandstingsförbunden om ytterligare decentralisering av verksamheter inomkommuner och landsting. Det förslag som arbetsmarknadsutskottet härpresenterar innebär inte ett underkännande av beslut, utan kan merases som en bekräftelse på det. Det är heller inte vår avsikt att bestrida attdet skulle behövas utvecklade och förfinade regionalpolitiska instrument införframtiden. Vi har förhoppningar om förslag i den riktningen i den kommanderegionalpolitiska propositionen. I avvaktan på denna föreslår utskottet dock någraväsentliga punktinsatser, vilka jag här har försökt redovisa. Regionalpolitikenär ofta ett effektivt sätt att utnyttja resurser- såväl ekonomiskt som mänskligt. Jag yrkar avslag på de socialdemokratiskareservafionerna och således bifall till utskottets hemställan på samtligapunkter i betänkandet nr 23. 10 () replik: Andra socialdemokrater kommer att gå in påvåra reservationer, och jag avstår därför från att kommentera vad har sagt om de socialdemokratiska förslagen. Men jag vill säga några ord omElver konstaterande av att vi i har valt en annan väg änländer runt omkring oss som har en förfärande hög arbetslöshet - det kankomma att röra sig om 30 miljoner arbetslösa. Låt mig då peka på några väldigtoroande tendenser i det svenska samhället : Antaletsysselsatta i stat, kommun och landsting stagnerar. Bostadsbyggandetär på eri'nivå som vi hade . Regeringenligger väldigt lågt med de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. Det finns alltså väldigt många olika tendenser som allapekar i en och samma riktning, nämligen risk för en stor arbetslöshet också häri . Och glöm inte bort att det utgångsläge som vi faktiskt har i daginte är så särskilt bra. Det finns redan nu över 100 000 arbetslösa. I de andra länderna har man steg för steg vant sig vid attacceptera en högre arbetslöshet. Från socialdemokrafisk sida har vi sagt: Vifår inte göra likadant här i . Vi är rädda för att den borgerligaregeringen håller på att föra in oss i precis samma situation. Jag hoppas att har rätt när han säger att vihar valt en annan väg än man gjort i de andra länderna. Men det räcker inte medatt säga detta. Det krävs politiska åtgärder, och de krävs redan under den härvåren. Vi kommer inte att acceptera att man steg för steg tolererar den högrearbetslösheten - den är förödande för människorna och för samhällena. När det gäller reservationerna ochbetänkandet i övrigt ber jag, herr talman, att få hänvisa till de andrasocialdemokratiska talarna. 11JÖRN (vpk) replik: Jag har försökt bemöda mig om att få ettskapande meningsutbyte om regionalpolitiken i stort, och jag konstaterar attjag misslyckats i varje fall när det gäller . Han kommer medmeningslösa och som jag tycker litet jönsiga dispyter om hur hans privatadefinition av socialism är jämfört med min. Det är inte alls detta saken handlar om. Saken handlar omföljande: Har den nuvarande regionalpolitiken varit meningsfull eller har denvarit meningslös? Jag har försökt illustrera att politiken, på grund av dentotala bristen på verkningar när det gäller att dämpa eller vända de regionala krisernasom jag har konstaterat, av allt att döma har varit meningslös. Då måste vi väländå fråga oss: Har det varit riktigt att föra den politiken och är det riktigtatt fortsätta, utan att ifrågasätta politiken? Jag skall försöka ställa frågan på ett litet merapedagogiskt och konkret sätt för att möjligen locka upp till endiskussion om själva kärnpunkten i den här debatten. Antag att vi har en svårt drabbad krisregion som t. ex.Norrbotten eller . Då säger i sitt anförande attregionpolitikens uppgift är att främja nyföretagande och investeringsvilja. Pådet sättet skall man komma ifrån krisen, säger . Men om det är som i , där det aldrig har funnitsnågra egentliga insatser av privatkapital, inga större insatser, utan där dessaså att säga varit frånvarande, eller som i , där man har haft ett stortbolag som har dominerat det mesta av näringslivet och som befinner sig ikris och sannerligen inte kan stimulera till något nyföretagande - hur skallman då få till stånd en politik som bryter helt ny mark? Hur skall man få tillstånd en politik som omfattar så pass stora investeringsprojekt att deverkligen bryter den tidigare utvecklingen, bryter igenom ett gammalt mönster?Vem skall ställa upp med det långvariga tålamod som fordras innan man kan räknamed att sådana försök ger verklig avkastning i fråga om vinst? Är detUddeholmsbolaget som skall göra det, som håller på att drunkna i sin egenmisär? Är det , som ju sannerligen har sina intressen på helt annathåll och fullständigt struntar i krisregionerna i vårt land? Är det någotmultinationellt bolag som hoppas skall komma flygande ur tommaintet och rädda ? Eller är det den lokala småföretagsam-heten som -med all aktning för den i och för sig - ändå över huvud taget inte kan ha deproportioner och den kraft som fordras för ett sådant genombrott? Varnågonstans ser att det går att komma någon vart med denna typ avförmåner och stimulanser, med pytsande av små subventioner än hit och än dittill småsaker och småprojekt? Inser inte det som vi här måstediskutera, nämligen att den samhälleliga kapitalbildningen och den samhälleligakapitalinsatsen måste öka om de regionala kriserna någonsin skall kunnaövervinnas? 12ELVER () replik: utvidgade debatten härgenom att också tala om nödvändigheten av både näringspolitiken och denekonomiska politiken, om vikten av ett högt bostadsbyggande m. m. Det ärnaturligtvis ett riktigt påpekande. Jag upplever inte att vare sig det jag sadeeller det utskottet skriver i betänkandet polemiserar mot tanken på att detmåste hållas en hög aktivitet när det gäller bostadsbyggandet och att vi åandra sidan skall ha en aktiv arbetsmarknadspolitik och en god regionalpolitik- det måste ändå vara samverkande storheter. Vidare säger att utgångsläget är svårtoch bekymmersamt. Hon gjorde jämförelser med den mycket höga arbetslöshet somfinns ute i och som hotar att skölja in över oss. Jag tycker att viskall ta det allvarligt.Det är svårt. Vi haren arbetslöshet som är nästan lika hög som den vi hade ibörjan , då hade större inflytande överkanslihuset än hon har . Men jag tror att det som är nytt är att det blir svårareatt stå emot de bekymmer som kommer utifrån och även de bekymmer som uppstårinom vårt eget land. Därför kommer det förmodligen att krävas större arbetsmarknadspolitiskainsatser än . Där finns en skillnad. Men jag sade att deinsatserna har vi haft en betydande majoritet för här i . Jagifrågasatte inte heller att den majoriteten inte skulle kunna finnas också iframtiden. Ser vi på de för dagen aktuella förslagen och läserbetänkandet, visar det sig att i antal kronor föreslår socialdemokraterna intenågot annat än vad utskottsmajoriteten gör. Och tar vi punktinsatsen förVärmland, där vi från bägge håll föreslår att 20 miljoner skall satsas extra,är skillnaden bara den att vi kanske ser det hela i ett mer decentralistisktperspektiv än man från socialdemokratiskt håll vill göra. Sedan tar jag fasta på det andra som om, nämligen faran med toleransen mot en hög arbetslöshet. Jag tyckerdet finns anledning att instämma i det och understryka att det finns ingentingså fariigt som att vi blir toleranta mot detta. sade att frånsocialdemokratiskt håll skall man inte vänta sig en sådan tolerans. Och jagförsäkrar att det från majoritetens sida i utskottet inte heller finns någontolerans mot hög arbetslöshet. Vi har valt en annan väg. Jag hoppas att vi kanfortsätta på den. är besviken över att jag inte gick in inågon ordentlig polemik mot honom. Han vill ha en meningsfull och djupgåendediskussion, och han frågar: Har regionalpolitiken varit meningsfull ellermeningslös? Ja, av inlägg får man ju intrycket att kommunisternaanser att den har varit meningslös. Jag vill hävda motsatsen. Betydandesatsningar har gjorts. 13 () replik: Jag är glad över attElver säger att man inte heller på den borgerliga sidan vill visa någontolerans mot arbetslöshet. Jag hoppas bara att och alla andra -även industriminister - också kommer ihåg att det är de borgerligapartierna som har den politiska makten i det här landet. De har också maktmedelatt se till att politiska åtgärder vidtas emot den högre arbetslösheten. Det ärdet som behövs. 14JÖRN (vpk) replik: När jag lockar till endiskussion är det ju så att säga inte för min egen skull eller för vpk:s skull,utan det armed anledning av hur frågan egentligen står.