prot · G40912 · 1980-12-31 00:00:00 — "Utskottet har vid sin prövning av motsvarande frågatidigare år konstaterat att syftet med det framställda yrkandet kan tillgodosesgenom att anstånd medges i det enskilda fallet, om kravet på en förlängddeklarationstid stöder sig på beaktansvärda skäl. Utskottet är inte heller nuberett att tillstyrka en allmän förlängning av deklarationstiden och avstyrkersåledes motion 1979/80:1106." Vad är det då utskottet säger med detta? Jo, att så fortman har skäl därtill skall man begära anstånd. Vi vet att många gör det,framför allt rörelseidkare, vilkas ansökningar också behandlas ganska generöst. Men är det ju så för denvanlige deklaranten som föresätter sig att deklarationen skall bli klar tillden , att en del uppgifter och blanketter som är nödvändiga kommeralltför sent. får vi här i frågor som gäller om man kanförlänga fristen, om man kan förändra rutiner och blanketter, vad som händer omen person kommer någon dag för sent med sin deklaration, osv. Under sådanaförhållanden vore det rimligt att man kunde förlänga den tid inom vilkenvanliga deklarationer skall inlämnas, att man inte hade den nuvarande snävatidsmarginalen utan i stället den föreslagna på ungefär enmånad, eftersom oftast är slutdatum för olika uppgifter sombehövs till deklarationens underlag. Man frågar sig onekligen: Det kan väl ändå inte vara så,när det gäller ställningstagandet från skatteutskottets sida, att det endaströr sig om allmän ovilja? Jag vill verkligen inte tro det. Men då krävs ensaklig motivering från skatteutskottet, och en sådan saknas tyvärr i detföreliggande betänkandet. Därför, herr talman, vill jag ställa följande frågatill skatteutskottets representant: Vad är det som sakligt sett omöjliggördenna generella förlängning av tiden för deklarations avlämnande med tvåveckor? Vissa frågor rörande taxeringsförfarandet 14KNUT (): Först några ord till . Hanställde en direkt fråga till mig i egenskap av representant förskatteutskottet. Förvisso beror det inte på någon allmän ovilja att utskottethar avstyrkt motionen, utan jag tycker att vi har fullt logiska skäl. Som EssePetersson själv angav har vi föriängt taxeringsperioden från tillden . Skulle man nu nagga taxeringsperioden i kanten genom att tabort i ena änden, så skulle det bli en mindre effektiv taxering. Vi äralla ense om att taxeringen bör vara så noggrann som möjligt. Man kan få uppskov med deklarationens avlämnande, och denperioden har t. o. m. förlängts för rörelseidkare ända fram till den 15 juni.Med tanke därpå finns det ingen anledning att generellt förlänga perioden. Nukommer taxeringsnämnderna att kunna börja sitt arbete med deklarationerna frånde deklaranter som inte har begärt uppskov. Där vinner man , vilket jagtycker är ett fullt logiskt skäl. Det är alltså inte på något vis fråga omovilja från skatteutskottets sida. Jag kan tillägga att under /78 behandladesen liknande motion med samma resultat. Så några ord till i . Vi ärnaturiigtvis alla överens om att skattefusk i alla former bör beivras medkraft. I den socialdemokratiska partimotionen , nr 1104, talasdet också allmänt om att behovet av kontrollåtgärder gäller alla olikaskattekällor. Därefter koncentrerar sig emellertid motionärerna på skattefusketinom näringslivet. Motionen liksom reservationen utmynnar, som redogjort för, i kravet att antalet taxeringsrevisioner påinkomstbeskattningens område skall öka från 10 000 till 40 000 - alltsåen fyrdubbling. Detta krav, herr talman, är självfallet behjärtansvärt, ochåtgärden skulle kanske t. o. m. bli självfinan- Vissa frågor rörande taxeringsförfarandet sierande.Man kan gärna instämma i motionens syfte. Fr. o. m. taxering har vi som bekant en helt nytaxeringsorganisation med avsevärt ökade personalresurser - mer än 1 100 nyatjänster. Man har också på ett mera ändamålsenligt sätt dragit nytta avADB-systemet. Beträffande rörelseidkare är målsättningen just 40 000 s. k.taxeringsrevisioner . Att skatteutskottets majoritet yrkat avslag påmotionskravet, trots det vällovliga syftet, beror på att det inomriksskatteverket pågår en utvärdering av vad man kunnat utröna av dennya skatteadministrationen. En redogörelse härför väntas . Mot denbakgrunden finns det knappast skäl att bifalla motionen - dess syfte ärpraktiskt taget tillgodosett. Därför yrkar jag bifall till skatteutskottets hemställan idess betänkande nr 3. 15 i (s): Vad vi vänder oss mot är den tendens som mankan notera i och med införandet av den nya organisationen i taxeringsarbetet.De siffror som finns tillgängliga visar att det under tiden 1974-1978genomsnittligt förekom ca 7 000 s. k. offensiva revisioner , dvs. sådanarevisioner där bokföringsmaterialet m. m. grundligt gås igenom. 1978 förekomemellertid endast 4 000 sådana offensiva revisioner. redovisas iSvenska att antalet offensiva revisioner var nere i 3 800. Det ärdenna nedåtgående tendens vi vänder oss mot. Vi vill ge uttryck för enviljeinriktning och tala om för såväl som regeringen att denhär utvecklingen inte får fortsätta - den måste snabbt vändas. redovisas siffror från olika län, ochjag kan återge en del av dem. I län t. ex. har man granskat jordbruketshandel med kreatur, bär och rotfrukter. Det gav mycket av skattepengar, 12milj. i inkomstskatt och 1,6 milj. kr. RevisionsdirektörBirger anser att om han hade haft fler tjänstemän till sin hjälpskulle summan ha stigit ordentligt. Det är det vi menar: Att satsa påde offensiva revisionerna ger mycket pengar. Vi vill inte kritisera den nuvarandeorganisationen, men den får inte resultera i att man tar resurser från de meringående taxeringsrevisionerna och ägnar dem åt annat arbete i den nyaorganisationen. Om man gör det har man kommit fel, och då har inte den nyaorganisationen blivit sådan som vi menar att vi vill ha den. 16ESSE (): Jag noterar med tillfredsställelse att KnutWachtmeister säger att det inte är någon allmän ovilja som gör attskatteutskottet saknar motivering i betänkandet. Men när att det är logiska skäl som ligger bakom, kan jag bara konstatera att delogiska skälen inte återfinns i betänkandet. har de i stället framförts iherr Wacht-meisters anförande och angetts vara två; dels att rörelseidkare kanfå dispens fram till , dels att en förlängning av deklarationstidenmed 14 dagar för vanligadeklaranter menligt skulle inverka på den effektiva granskningen. Jagtycker att det här är att ta i litet för hårt. Man har ju förlängtgranskningstiden för taxeringsnämnderna . Då är det självklart,tycker jag, att den som skall upprätta deklarationen, den vanlige löntagareneller den vanlige pensionären, utöver nuvarande skall få på sig, dvs. totalt en månad. Det är den tid som här behövs för attden enskilde skall kunna göra ett väl planerat arbete och få den hjälp som haneller hon kan önska och behöva vid deklarationens upprättande. Det finns därföranledning för skatteutskottet att tänka om och komma fram till attden förlängning av tiden för taxeringsarbetet som genomförts visserligen varmotiverad men att det också behövs för den enskilde deklaranten attupprätta sin deklaration enligt de anvisningar som han eller hon har att följa. Detfinns också skäl att tillse att erforderliga handlingar och blanketter ärdeklaranterna till hända , så att det inte skall förekommadiskussioner om att myndigheterna är en eller annan vecka för sent ute och attdet är deklaranterna som får sitta emellan. Det borde vara byråkraterna somfick sitta emellan. Det borde också kunna erkänna. 17 (): För att den som till äventyrs lyssnar till den här debatten, som läserreferaten eller protokoll inte skall få den felaktiga uppfattningenatt problemen med skatteundandragande enbart gäller näringsidkarna vill jagkonstatera att de kanske största problemen är de s. k. svartjobben. De har fåtten mycket oroande omfattning. Senasti dagens tidningar kan vi läsa att det är belopp på inte mindre än 30 miljarderkronor som undandras. har vi i dagspressen kunnat läsa attbortåt en miljon svenskar gör någon form av svartjobb. Problemen äralltså utomordentligt stora på alla områden. TillOlle vill jag säga att skall man nå upp till 40 000 revisionerårligen, vilket såväl utredningen som och jag anser önskvärt, såfordras det en omfattande utbildning. Att göra revisioner är ett kvalificeratjobb, och det går inte att i hast utbilda så många personer som det skullekräva. Därför får man skynda långsamt. Avslutningsvisvill jag påpeka att det redan har vidtagits så många åtgärder att man kan säga:Vad göras skall är allaredan gjort. Anf.18 i (s): Vi är medvetna om att man inte kan genomföra vårt förslag.Det har vi inte heller yrkat. Däremot har vi sagt att det här bör vara måletför taxeringskontrollen . Men skatteutskottet vill inte ens ställaupp på att ange detta som en viljeinriktning för framtiden utan avstyrkermotionen! Utvärdering av annons- och reklamskatten Utskottets hemställan bifölls med 172 röster mot 170 förreservationen av m. fl. Vad utskottet hemställt bifölls. 8 §Utvärdering av annons- och reklamskatten Föredrogs skatteutskottetsbetänkande /81:4 om utvärdering av annons- och reklamskatten. 19 (): betänkande 1980/81:4 övermotionen 1077 från förra , om utvärdering av reklamskatten, är ettenhälligt avstyrkande. , , ochjag själv har dock fogat ett särskilt yttrande till betänkandet. Vi har gjortdet därför att vi i princip delar de åsikter som förfäktas i motionen, nämligenatt annonsskatten är en ologisk pålaga och att reklamskatten på trycksaker ärkrånglig att administrera, framför allt för de mindre företagen i tryckeribranschen. När det gäller reklamskatten för trycksaker erkänns iutskottsbetänkandet det skatteadministrativa krångel som motionärernaredovisat, men man tröstar sig med att tryckerierna efter hand fått ökaderfarenhet om gällande bestämmelsers tillämpning. Vi är inte lika övertygade om att allt blir braallteftersom erfarenhet vinns. menar vi att man inte kan undgå att göraen utvärdering av den lagstiftning som varit i kraft och orsakatåtskillig irritation. När det gäller annonsskatten menar vi att administrationenav den inte vållar några problem. Men att det föreligger en konflikt mellan åena sidan samhällets stöd till pressen och å andra sidan skattebelastningen avannonserna är uppenbart. Vi har i vårt yttrande tagit avstånd från uttalandet ibetänkandet att annonsskatten skall lämna ett bidrag till presstödet ochmedverka, som det sägs, till något slags "rimlig omfördelning avannonsinkomsterna". Det som gjort att vi nöjt oss med ett särskilt uttalandeoch inte avgett reservation är att vi helt delar övriga utskottsledamötersuppfattning, att den statsfinansiella situationen är sådan att man i nulägetinte bör inleda någon i frestelse att minska på statens inkomster ens av dennapunktskatt. Därför kan jag trots det särskilda yttrandet med gott samvete yrkabifall till utskottets hemställan. 20VALTER (): Det är alldeles givet att det står riksdagenfritt att besluta om att ompröva och utvärdera tidigare riksdagsbeslut, men somjag har förstått andemeningen i det särskilda yttrandet syftar det inte baratill att man skall utvärdera och om möjligt få fram förbättrade och förenklademateriella regler för annons- och reklamskatten. Jag har misstanken om attsyftet är att få bort annons- och reklamskatten. Därmed skulle samhället gåmiste om inkomster på 220 milj. kr. och väl det. Vi har - på den borgerliga regeringens förslag -beslutat om ökade punktskatter, och fick vi ett förslag om ett s.k. sparpaket som skall minska samhällets utgifter med något över 6 miljarder.Med tanke på detta har jag svårt att förstå varför utvärderingen i sig skallsyfta till att minska samhällets inkomster. Jag yrkarmed detta, herr talman, bifall till utskottets förslag. Utskottets hemställan bifölls. 9 § Åtgärder mot engångsförpackningar Föredrogs skatteutskottets betänkande 1980/81:5 om vissabeskattningsfrågor rörande bryggeriindustrin. 21PER (vpk): I det betänkande från skatteutskottet som vinu behandlar besvaras motionen 1979/80:1088 om åtgärder motengångsförpackningar. Motionärer är tre ledamöter från vpk, med mitt namnförst. I motionen yrkar vi på så hög skatt eller miljöavgift påengångsförpackningar att ingen marknadsföring kommer till stånd, i det falldessa förpackningar utan olägenhet för konsumenterna kan ersättas medpantbelagda returförpackningar. I motionen tas alla engångsförpackningar upp, men iutskottsbetänkandet behandlas motionen i vad gäller dryckesförpackningar. Somstöd för motionskravet åberopas resurs- och miljöskäl. Vi har ansett i motionen- och anser fortfarande- att förpackningsindustrin måste underkastas enplanering från samhällets sida som utifrån vad som är fördelaktigast frånresurs-, miljö-, konsument- och samhällsekonomisk synpunkt gör ensammanväg-ning av hur förpackningen av konsumtionsvaror bör bedrivas. Den planeringen måste få leda till attförpackningsindustrins vinstintresse får vika för samhällsintresset. Den måstefå leda till att engångsförpackningar i möjligaste mån får vika förreturförpackningar. Den måste få leda till att miljöskadliga material får vikaför mera miljövänliga. Styrande måste självklart också möjligheterna tillmaterial- och energibesparingar vara i detta sammanhang. yrkar avslag på motionskravet, varför deti vanliga fall vore motiverat att yrka bifall till motionen och begäravotering. Privat läkarvård och tandvård göra det,och jag har också valt att inte hålla någon mera utförlig plädering förmotionen. Jag har bestämt mig för detta därför att motionens syfte väsentligenblivit tillgodosett, även om utskottet valt att låta motionen direkt avstyrkas. Som framgår av utskottets redogörelse för hithörandefrågors tidigare behandling, så har liknande frågeställningar behandlats inäringsutskottets betänkande nr 45 och jordbruksutskottets betänkande nr 40från föregående . I de två betänkandena behandlades dels övergång tillaluminiumburkar för drycker, dels avfallshantering. Vid behandlingav betänkandena utmynnade besluten i skrivelser till regeringen med krav pååtgärder som går i den riktning som krävs i den nu aktuella motionen 1088.Regeringen har med anledning av dessa beslut tillsatt en särskildutredare för att pröva återvinningsfrågorna. De väsentliga riktlinjerna iuppdraget från regeringen till utredaren anges i nu förevarande betänkande frånskatteutskottet. Det sägs i direktiven att utredaren skyndsamt skall komma medförslag mot bakgrund av de förhållanden som råder i fråga omdryckesförpackningar. Jag skulle ha kunnat hålla ett engageratanförande om det angelägna i de frågor som ligger kring vårt motionsyrkande mennöjer mig för dagen med att konstatera att frågan fallit framåt. Och vimotionärer får säkert anledning att återkomma, om den pågående utredningen inteleder till att våra krav kommer att tillgodoses . Därförhar jag inte just nu något yrkande. Utskottets hemställan bifölls. 10 § Privat läkarvård och tandvård Föredrogs socialförsäkringsutskottets betänkande 1980/81:1om privat läkarvård och tandvård. 22SVEN ASPLING (s): Socialförsäkringsutskottetssocialdemokratiska ledamöter har funnit anledning att till det nu föreliggandebetänkandet foga ett särskilt yttrande. Vi har vid upprepade tillfällen understrukit hurutomordentligt angeläget det är att den offentliga vården prioriteras för attvi skall kunna garantera alla medborgare oavsett bostadsort tillgång till engod hälso- och sjukvård. 1977 genomdrev den borgerliga regeringen, trots våraprotester, ett beslut att systemet med individuell taxebindning skulle utvidgasunder . Vi ansåg det i högsta grad omotiverat att ha ett systemmed generösare taxebestämmelser som konkurrerar med den offentliga vården omläkarna. Vi fann förslaget om en 20-procentig höjning av taxenivån närmastutmanande mot bakgrund av de många vakanta läkartjänsterna i landstingensöppna sjukvård. Landsting efter landsting motsattesig också detta försök till en ökad privatisering av sjukvården. Det visade sigatt denna privatiseringsaktion inte heller blev särskilt attraktiv för läkarna. Sjukvårdshuvudmännens inställning till och reaktion pååtgärden kan bäst avläsas i att endast ett fätal etableringar kom till stånd -en av dessa etableringar f. ö. frampressad i form av ett besvärsärende. Den härborgerliga regeringen har emellertid inte låtit sig nöjas med de erfarenhetersom det förra försöket gav. Sjukvårdsministern har meddelat att en arbetsgrupptillsatts inom för att analysera frågor om nyrekrytering avprivatpraktiserande läkare. Vad arbetsgruppen hade för uppgift kunde man läsa om i denproposition behandlade under och som handlade omkontinuitet inom hälso- och sjukvården. Det var propositionen 1979/80:116. Därsägs inte ett ord om att avsikten är att föreslå några förmånligaretaxebestämmelser för att locka läkare över till den privata vårdsidan. Man bliremellertid minst sagt förvånad när man sedan tar del av ett pressmeddelande somsjukvårdsministern lät distribuera i början av och i vilket detrefereras till rikdagsbeslut om individuell taxebindning vidnyetableringar och om utfallet av beslutet. Denna oklarhetkvarstår i hög grad efter förra veckans allmänpolitiska debatt i kammaren. Jagfann det då motiverat att söka få klarlagt huruvida arbetsgruppens uppgiftockså var att ge sig in på frågan om förmånligare taxebestämmelser.Sjukvårdsministerns svar gav ingen klarhet på denna viktiga punkt. Mot denna bakgrund har motivet för vårtsärskilda yttrande sannerligen ytterligare stärkts. Vi har särskild anledningunderstryka att vi vidhåller vår grundinställning till dessa frågor och att viutgår från att arbetsgruppen inte har till uppgift att föreslå förmånligaretaxebestämmelser som ett medel för nyrekrytering av privatpraktiserande läkare. Privat läkarvård och tandvård 23WIGGO KOMSTEDT (m): Jag skall bara säga några ord om motionen1163 som behandlas i socialförsäkringsutskottets betänkande nr 1. Motionens syfte är att snabbare få en tandläkartjänstbesatt när någon befattningshavare drabbas av akut sjukdom. Vi motionärer harkrävt att dessa ärenden skall handläggas av de lokala försäkringskassorna istället för som av . Det är ett litet bidrag tillavbyråkratise-ringen. är i sitt remissvar tillutskottet negativt till detta, och av förklarliga skäl - alla vill slå vakt omsina domäner. Men är positivt, och det ärsjälvklart att man måste ta hänsyn till den bedömning som de lokalaförsäkringskassorna har när man skall göra ställningstaganden vid tillståndsgivningen. Utskottet är av samma uppfattning somFörsäkringskasseförbundet, och det tycker vi motionärer är bra. Vi har ocksåförståelse för att utskottet inte Privat läkarvård och tandvård gör ettklart ställningstagande när det, som i detta fall, sitter en utredning somväntas bli klar med sitt slutbetänkande . Jag vill ställa en kort fråga till utskottets talesman:Varför föreslår inte utskottet att översända motionen tillutredningen för kännedom och för eventuella åtgärder? 24 (): Frågan om avvägningen mellan offentlig ochenskild sjukvård resp. tandvård är som vi alla vet kontroversiell. Det kantyckas märkligt att socialförsäkringsutskottet har lyckats framlägga ettenhälligt betänkande. Enigheten grumlas bara av ett särskilt yttrande och avett anförande här av en motionär. Det är, som de flesta förstår vid läsningen, en enighet påväsentligen formella grunder och inte så mycket i sak. Det är helt enkelt interätta tidpunkten att ta upp och försöka lösa denna stora och som jag redan sagtstarkt kontroversiella fråga. Det råkar bl. a. vara så att hälso- ochsjukvårdsutredningen har remissbehandlats. Den proposition somförmodligen skall följa förbereds som bäst i . 1978 årstandvårdsutredning har kvar på sitt arbete, varefterresultatet härav skall remissbehandlas och i vanlig ordning presenteras förriksdagen. Dessutom har, som utskottets ordförande nämnde, regeringen tillsatten särskild arbetsgrupp för att se över de här frågorna. I det läget var viöverens om att det inte fanns anledning till något initiativ från vare sigutskottets eller sida just . Det är om detta utskottet är enigt.Däremot har det naturligtvis inte plötsligt uppstått någon ny enighet i självasakfrågan. Det finns, herr talman, ett par nästan likalydande ord somger vid handen vad frågan fortfarande gäller. I utskottets skrivning står detnämligen att utskottet vid skilda tillfällen har starkt understrukitangelägenheten av att den offentliga vårdsektorn tillförts tillräckliga lakar-och tandläkarresurser. Sedan följer en betraktelse över att utskottet också harklart för sig att den privata vårdsektorn är viktig och angelägen. Man talar om"tillräckliga" lakar- och tandläkarresurser. I de socialdemokratiska ledamöternas särskilda yttrandestår det: "Utskottets socialdemokratiska ledamöter har vid upprepadetillfällen understrukit hur utomordentligt angeläget det är att den offentligavården tillförs tillgängliga" - tillräckliga eller tillgängliga, det ärskillnaden - "läkarresurser." Det finns en djup skillnad mellan detvå orden. "Tillräckliga" visar att utskottsmajoriteten och hittillsockså riksdagsmajoriteten har varit beredda att ta ansvaret för att denoffentliga sektorn inom vården, som är dominerande och utomordentligt viktig,skall förses med de resurser den behöver så långt det är möjligt. Mensocialdemokraterna säger att denna sektor skall ha "tillgängliga"resurser, dvs. alla eller i varje fall alla nytillkommande resurser. Från utskottsmajoritetens sida däremot vill vi upprätthållabåda sektorerna - båda är alltså viktiga. Det är således alldeles uppenbart att tanken bakom socialdemokraternas särskilda yttrande nu som tidigare är att den enskildasektorn inom vården skall - i varje fall så sakteliga - försvinna av brist pånya resurser. Alla förstår att så länge denna grundläggande skillnad ibetraktelsesätt finns kvar är enigheten formell och tidsbetonad. Den beroralltså på att vi väntar på ytterligare beslutsunderlag som ligger så nära iframtiden att det inte funnits någon anledning att ta särskilda initiativ justnu åt någotdera hållet. Det gäller naturligtvis också i särskilt hög grad, somframgick även av anförande, just avsnittet om denadministrativa proceduren när det gäller att få ersättare för sjukatandläkare. Även på den punkten har vi hänvisat till att det kommer ett nyttbeslutsunderlag , varför det inte funnits anledning att göranågot särskilt . Ingen vet ännu vad tandvårdsutredning till sistkommer att föreslå över hela sitt utredningsfält. Mycket talar i varje fall föratt det, hur förslaget i sin helhet än kan komma att se ut, inte är särskiltsannolikt att etableringskontrollen kommer att bli kvar i sin nuvarandeutformning. Så pass mycket tror jag nog att jag vågar säga. Det är omöjligt att tänka sig att de förändringar i övrigtsom är nödvändiga skulle möjliggöra ett bibehållande av just de nuvarandereglerna för etableringskontroll. Därför har vi funnit att det inte finns storanledning att riva i det . Det begärde inte heller , men hanställde en direkt fråga till mig: Hur kommer det sig då att utskottet inte harvalt att sända över motionen till utredningen för kännedom? Svaret är mycket enkelt. Utredningen känner tillförhållandet och behöver ingen ytterligare kännedom. Man skulle t. o. m. kunnahänvisa till en personalunion, för personligen tillhör jag såvälsocialförsäkringsutskottet som tandvårdsutredning och råkar därförveta, att frågan skall behandlas i utredningen. Därför blev det inte aktuelltatt vidta ytterligare åtgärder. Enligt utredningens direktiv skall de härfrågorna undersökas, och jag vågar försäkra att spörsmåletkommer att behandlas av utredningen. Det saknas inte kännedom om att problemetexisterar. Jag yrkar bifall till utskottets enhälliga hemställan. Privat läkarvård och tandvård 25SVEN ASPLING (s): Det är naturligtvis riktigt, som herrCarlshamre säger, att de här frågorna i hög grad är kontroversiella, och det ärockså riktigt att vi säkerligen senare kommer att få tillfälle att debatteradem i annat sammanhang. Vi har emellertid anledning att starkt understryka attdet pågår en privatiseringsaktion, att regeringens mål uppenbart är att i olikaavseenden vidga den privata sektorn här i landet.