prot · G40998 · 1980-12-31 00:00:00 — Det är ettkrig som grundar sig på generationers försummelser på de sociala och ekonomiskaområdena. Freds- och frihetsälskande folk i världen stöder ElSalvadors folk i dess kamp för social rättvisa, mänskliga rättigheter, fred ochdemokrati. Vi vänder oss med skärpa mot den militärjunta och de ekonomiskakrafter som står bakom den, som förtrycker människorna. Vi vänder oss motUSA:sstöd fill denna junta. Jag noterar med tillfredsställelse den skrivning omsituationen i som finns i den regeringsdeklaration som har lämnatsi dag. Vi märker också aft det finns krafter inom som reagerar mofregeringens agerande. I morse hörde vi i radion hur senafor ochandra senatorer och kongressmän har reagerat. Parallellerna med agerande i hopar sig. Mangenomför i något som kallas "böndernas jord" - en s. k.jordreform. Det gjorde man i också för att isolera FNL från folket. Qchdet är samme man som är konstruktören av denna s. k. reform. Militära rådgivareskickas fill . Det gjorde man också fill . Man inrättar"free fire zones", där man får skjuta på allt levande utan varning.Så skedde också i . Här skulle man gentemot kunna använda detösterrikiska ordspråket: "Att inte kunna något är ingen skam, men att infevilja lära något är en skam." Vi vill infe ha ett nytt . Vi vill att manskall ta fasta på den förhandlingsvilja som finns hos parterna i El Salvador.Denna förhandlingsvilja har klart och tydligt framförts från FDR och FMNL. Utrikes- och handelspolitisk debatt Utrikes- och handelspolitisk debatt skall vara med i dessa förhandlingar. Vi vill atf manskall förhandla i stället för atf förgöra. Vi anser atf borde antaSocialisfinternafionalens förslag atf låta stå till förfogande somen medlande part i syfte att få till stånd en fredlig polifisk lösning. kaninfe undgå sitt ansvar i defta arbete. I eff krig används vapen. Vapen går att köpa för pengaröver hela världen. Detta krig, som är ett folks krig för rättvisa ochöverlevnad, vill göra fill en fråga om vapenleveranser. Det är atf förringamänniskors berättigade krav på frihet och rättvisa. Man löser inte El Salvadorsproblem genom anfikommunistisk propaganda. Man löser dem genom aft angripa deverkliga problemen. Det råder en stor enighet i när det gäller synenpå vad som händer i . Vid eft solidaritefsmöte för somhölls i ställde tusentals människor upp. Alla politiskaparfier utom samt ett fyrtiotal olika grupper och organisafionerstod bakom aktionen. Vi upplever hur röster höjs runt om i landet förolika sympatiåtgärder för folket i . Vi har i def här landet haft förmånen aft leva i fred . Vi har haft förmånen att utan inblandning utifrån få utveckla värtsamhälle i demokratisk riktning och mot social utjämning. Mycket av det somför oss är självklarheter är för många människor i världen eft avlägset mål,som de måste slåss för. Därför är def angeläget aft vi ger dessa människor vårtstöd -både politiskt och materiellt. Likaväl som vi stödde och stödjerbefrielsekampen i och måste vi stödja befrielsekampen i ElSalvador eller varhelst som människor kämpar för sin frihet och sitt oberoende. De nya tongångarna från inger oro.Rapporter talar om hur ;s utvecklingsbistånd minskar fill förmån förmilifärbistån-det. Från socialdemokratiskt håll har vi ofta framhållit atf vimäsfe ge eft starkt stöd till demokrafiseringssfrävandena i världen. Närbisfåndsbudgeten kommer atf behandlas här längre fram får vi se om dagensstolta deklarationer håller när det gäller atf materialisera solidariteten. Föratt undvika ett beroende av någon av stormakterna är det angeläget aft Sverigeoch likasinnade länder ställer upp med kraffigt ökat sföd till den frihetskampsom pågår i . Under deffa anförande övertog förste vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. I anförandet instämde (). 14 (): I alla delar vill jag ansluta mig till detutrikesministern säger i den deklarafion han lämnade på regeringensvägnar. Må det dessutom tillåtas en gammal skolman att lyckönskafill en mycket väl formulerad deklaration. Jag ber utrikesministern aft ta emot def berömmet själv eller fördela det på lämpligt sätt. Jag sätter alltså värde på vad som står i deklarationen.Särskilt noterar jag med fillfredsställelse vad där sägs om densäkerhetspolifiska situationen i och beträffande kärnvapenfri zon i vårtområde. Jag saknar emellertid något om det som jag betraktar somden mest angelägna framtida uppgiften för svenskt internafionellt arbete. Detgäller problemen kring förstöringen av jorden, vattnet och skogen - hotet motsjälva grunden för mänskligt liv. Därför skall jag använda huvuddelen av mittanförande för att belysa den delen av vårt internafionella ansvar. Vi är ett av världens mest privilegierade folk. Även om viinte är beredda att frivilligt avstå från den ställningen, ger den oss dock ettansvar för dem som är nederst på folkens klasstege. Def ansvaret kan bäras aven mänsklig känsla av solidaritet med dem som har def svårt - utrikesministernhar också talat om solidariteten med människorna i de fattiga länderna. Inget lands utrikespolifik är emellertid i första handosjälvisk, inte heller . Det vi kallar solidaritet har en grund irealpolifik. När vi vänder oss mot främmande inblandning i andra länder, såmarkerar vi grunden för vår egen självständighet. När vi vänder oss motförtryck av individer och grupper inom ett annat land, så slår vi vakt om detfria samhällsskick som vuxit fram hos oss själva. När vi vill rädda jorden somett hem för fortsatt mänskligt liv, så är def våra barn och barnbarn vi tänkerpå. Utrikesministern påtalar nägra av de mest aktuellaövergreppen mot mänsklig frihet och värdighet. Det är vikfigt attutrikesministern fog def här fillfället atf göra klart var vi står i de härfrågorna. Därmed kan vi förhoppningsvis också påverka utvecklingen. Ingen deklaration av det här slaget kan emellertid varaheltäckande. Risken är att man uppfatfas som ointresserad för det manutelämnar. Det kan ocksä vara risk för aft vi sysslar så mycket med symtomenatt vi inte hinner med själva sjukan. Hotet mof vår värld, mot mänskligheten och därmedmof oss själva blir alltmer dramafiskt. som vår debatt i det härlandet andra dagar än denna främst rör skatter och levnadsstandard - bådavärldens högsta - sitter hundratals miljoner av jordens människor djupt sjunknai okunnighet, svält, nöd och sjukdom, fler än någonsin i historien. Vi får integlömma dem. Vi får infe heller glömma atf flera tusen människor varje dygnkänner sig tvingade atf lämna hem, hembygd och hemland. Vi får infe glömma attvi har allt flera flyktingtragedier på gränsen fill folkmord. Det värsta äröver i . gäller def dem som flyr från , ochrader av andra länder. riskerar aft bli nästa dramafiska katastrofområdeunder inverkan av krig, torka och svag administration. I def av oss borttappadeUganda är nöden lika skrämmande som någonsin under Amins skräckvälde. Hur ärdef i länder som och ? Hur är det med defenorma människomyllret i och ? fatfiga har det svårt, ävenom försörjningen med mat blivit bättre. Även till byar har nödenåtervänt, om den någonsin lämnade dem. Överallt ser vi nöd. De skyddslösakommer i kläm, när de stora rör sig. Utrikes- och handelspolitisk debatt Utrikes- och handelspolitisk debatt blir offer för likgiltighet eller rent av grymhet. Låt oss fortsätta aft döma och fördöma dem som bäransvaret för lidandet, om vi kan identifiera dem. Def kan kännas skönt för oss,även om det kanske infe hjälper de drabbade så mycket. Vad de behöver ärpraktisk medmänsklighet. Trots det som européer har tillåtit sig som herrar iden fattiga världen, är medmänsklighet den västerländska kulturensfrämsta gåva. Många av u-världens moraliskt mest högtstående ledare har fåttsin fostran genom mission. När vi så ser hur katastroferna bli tätare och värre,trots de tekniska framstegen, måste vi också inse att nöden inte bara harmänsklig likgiltighet och grymhet som grund. Människorna lider under sin egen mängd. De fyra miljardervi nu är är redan för mycket, men vad vi än gör blir vi ytterligare minst tvåmiljarder . En enorm satsning måste till för atf därefter hejdautvecklingen. har förstått det, har förstått def - jordensfolkrikaste länder. Trots vår tradifion på det här området tycks vi interiktigt förstå det. Ett av de beslut som jag mest beklagar bland dem som jagmedverkat till som ledamot av är beslutet att säga nej tillmedverkan i nya familjeplaneringsprogram, ännu trevande till sinutformning. Människorna jagas emellerfid också av naturen själv. Deallt fler människor som lever på marginaljordarna drivs bort av översvämningaroch erosion, främst dock av de överallt växande öknarna. just avgångne president , en avAfrikas stora diktare, målar dramatiken i utbredning i sitt land. ökenvindenhar tagit vid. Vår främste expert på utvecklingsländernas problem, GunnarMyrdal, trädde fram och sade, till traditionella ufvecklingsstrategersförskräckelse; "Till fattighjälp och katastrofhjälp behövs allt vi kange." Skälen till denna hans nya insikt är, säger han, den oerhörda nödenbland massorna i de underutvecklade länderna, vilken blir alltmer skriande. Denenda utvecklingshjälp från , som nu kan tänka sig vid sidan avnödhjälpen, är den som syftar till att förebygga nöden. Vi skall i ha en debatt mera specifikt kringutvecklingsfrågorna. Det vi brukat kalla utvecklingsarbete måste emellerfiduppenbarligen förvandlas till en kamp för själva mänsklighetens överlevande.Denna kamp måste då bli en huvudinriktning för svensk utrikespolifik somhelhet. Mycket är ont i världen. Vi kan emellertid inte vara medöverallt. splittrar sig för mycket i sitt internationellaarbete. Vid vår FN-delegafion används t. ex. mycken fid och mycken godbegåvning för aft i detaljer påverka en mängd återkommande ganskameningslösa resolutioner. Vi har en svensk kraftsamling kring nedrustningsfrågorna.Låt oss behålla den. Låt oss koncentrera det mesta av vårt övrigainternationella ansvarsarbete på skyddet av människans hotade livsmiljö. Mänsklighetenhotas genom atf produktiva landområden, vatten och Överansträngning av jordens bärkraftmåste hejdas. Det kan bara ske genom omfattande och samordnade insatser. Livsmedelskrisen är redan ett faktum. Flera hundramiljoner människor lever i ständig svält och undernäring. Hur skall det då intebli om en generation, då en kombination av jordförstöring och folkökningriskerar att ha reducerat arealen odlingsbar mark per capita till en tredjedelav vad den är . Mänsklighetens uppgift att frälsa sig själv är gigantisk.FN har inlett sitt vattenårfionde. av all sjukdom i denfattiga världen beror på att man infe har rent vatten. Sådant friskt vattensaknar hälften av jordens befolkning. Ambitionen för FN:s vattenårtionde är attalla skall ha rent vatten . Ambitionen är god. Hur gigantisk ochsamtidigt omöjlig den är framgår emellertid om man tänker på atf den skulleinnebära aft en halv miljon människor skulle få nytt vatten. Eftersom det är de fattiga människorna som lidermest av överexploateringen av jorden, har jag låtit dem stå för exemplen. Vi i den rika världen måste emellertid vara medvetna omaft resursförstöringen i minst lika hög grad beror på vår misshushållning,vårt slöseri och vår rovdrift. Def är också de rika ländernas företag somexploaterar de tropiska skogarna och därmed hotar jordens klimat ochsyreförsörjning. Det' är de rika ländernas företag som tar bort mark från lokallivsmedelsproduktion genom industriell plantageodling för de rika människornaslyxkonsumtion. Jag började med att uttrycka min uppskattning avinnehållet i utrikesministerns deklarafion. Jag har på detta sätt velatkomplettera den med något om dessa de mest centrala frågorna för självamänsklighetens överlevande. Vi lär inte komma ifrån dem i fortsättningen. Tack, frutalman. Utrikes- och handelspolitisk debatt Den internationella ekonomiska utvecklingenhar varit svag. Den totala produktionen i OECD-området ökade1979 och 1980 . Världshandeln stiger i långsammare takt äntidigare. är eniga om att de besvärande externa underskotten ochden snabba inflationstakten kräver en restrikfiv ekonomisk polifik. Obalanser i ekonomin utgör klassisk grogrund förprotekfionism. Likväl har def internationella handelspolitiska regelverket istor utsträckning respekterats, och fri handel har väsentligen kunnatupprätthållas. Inom vissa betydelsefulla sektorer med särskildaanpassningsproblem har dock avsevärda ingrepp i den internationella handelnvidtagits i många länder. Dessa har ofta tagit formen av s. k.marknadsreglerande arrangemang och frivilliga exportbegränsningar, dvs.åtgärder inte helt öppet och inte helt frivilligt överenskomna mellan import-och exportland. Denna handelspolitiska utveckling innebär avsevärda riskerför ett litet, högt specialiserat och mycket exportberoende land som ,som därtill nödvändigtvis under denärmaste åren måste öka sina andelar av världsmarknaden. Sverigeär mycket beroende av atf de internationella handelspolitiska åtagandenarespekteras. Vår begränsade förhandlingssfyrka gör def svårt att agera utanförett regelverk av den typ erbjuder. Det är väsentligt för oss aft denuvarande friktionerna mellan , och inte leder fill en urholkningav detta regelverk och fill mera av maktspråk på den internationella handelnsområde. Ettsärskilt problem är att begränsningar av handeln till vissa marknader kan skapaökade påfrestningar på andra marknader. Ett aktuellt exempel är deninternafionella handeln med bilar. Japanerna har funnit sig i att godtainskränkningar i sina möjligheter att exportera till vissa större länder.Exportansträngningarna kan då komma att omdirigeras till andra marknader, t.ex. de nordiska. Detta skapar svårigheter för svensk bilindustri utöver vadnormal, internationell konkurrens skulle ge. Inom och i diskussioner medJapan försöker vi vinna förståelse för de problem som kan uppstå också förtredje land när importen begränsas. Ilikhet med näsfan alla ekonomier kännetecknas den svenska ekonominav brist på balans. Visserligen har hos oss sysselsättningen ökaf ocharbetslösheten hållits nere, men vi har å andra sidan eft relafivt sett mycketstörre underskott i våra utrikesbetalningar än flertalet andra industriländer.Detta underskott finansieras genom en omfattande internationell upplåning. Enfortsatt utlandsupplåning i nuvarande takt och omfattning leder förr ellersenare till en situation där beroende av ufiändska långivare blirstort. Dessutom lägger upplåningen en betydande förräntningsbörda på kommandegenerationer. Regeringenhar därför vidtagit olika stabiliseringspolifiska åtgärder. Dessa och deytterligare åtgärder som förestår följer vissa bestämda handlingslinjer. Detotala utgifterna måste sänkas för att vi skall kunna minska efterfrågan påimporterade varor. De offentliga utgifterna måste hållas tillbaka, eftersom manhärigenom kan frigöra mer kapital och arbetskraft atf disponeras av deutlandskonkurrerande delarna av näringslivet. Regeringens olikabesparingsförslag syftar till att möjliggöra detta. Föratt industrin skall kunna inte bara utnyttja existerande kapacitet utan även fai anspråk nya resurser och expandera, måste den svenska konkurrenskraftenförbättras så att efterfrågan både i och i utlandet kan styras övertill förmån för svensktillverkade varor. Det fvåårsavtal på arbetsmarknaden somnyligen träffats ökar förutsättningarna för en sådan utveckling. En kraftigsänkning av marginalskatterna kan underlätta framtida avtal, sänkakostnadsläget och därmed bidra till ytterligare förbättringar ikonkurrenskraften. Somen ytterligare insats för att förbättra konkurrenskraften och som ett stöd förföretagens egna marknadsföringsinsatser har regeringen kraftigt förbättratinsatserna inom exportfrämjandet. En proposifion medsärskild inriktning på att stimulera de mindre och medelstora företagens exportansfrängningar har nyligenförelagts . Likaså lämnas förslag fill åtgärder för attfrämja exporten av konsulttjänster från statliga affärsverk och myndigheter.Sådana tjänster efterfrågas nu alltmer i utlandet, vanligen som del av storaprojekt och system. Stafssfödda krediter har blivit allt viktigare i kampen ommarknadsandelarna. För att begränsa dessa subventioner förhandlarOECD-länderna om en ändring av överenskommelsen om maximerat statsstöd ikommersiella exportkrediter, den s. k. consensus. kommer atf fortsättaatt arbeta för en sådan skärpning av reglerna. Samfidigt tvingar oss emellertidden nuvarande konkurrenssituationen att ge de svenska exportföretagen möjlighetatt konkurrera på ungefär lika kreditvillkor som andra länders företag. Därför har regeringen beslutat föreslå förbättrade villkorför stafssfödda exportkrediter, främst i form av en räntesänkning. Vidare harfrån införts ett system med förmånliga u-landskrediter, s. k.blandade krediter, i första hand för att bistå vissa men även för attstimulera och stödja svensk export till dessa länder. Vi måste emellertid vara medvetna om riskerna med enkrediffinansierad export. Att erbjuda nya och i kommersiella sammanhangrelativt okända kundländer kredit ger infe bara möjligheter att utvidga våraexportmarknader. Def innebär också risker att inte få betalt. Def senasteårtiondet har allt fler länder, och inte minst , ådragit sig alltstörre skulder, som de nu har svårt att betala. Också upphandling till multilateralt finansieradebiståndsprojekt bör beaktas som en möjlighet aft öka den svenska exporten. F.n. används av det multilaterala svenska biståndet för upphandlingav svenska varor och tjänster. Det är viktigt att svenska företag på ett tidigtstadium får reda på möjligheter till leveranser och att svenska myndigheteraktivt verkar för en utökad upphandling från . Åtgärder kommer attvidtas för atf öka utnyttjandet av svenska varor och tjänster i bådemultilaterala och bilaterala biståndsprogram. Som ett led i deffa kommerprojektbevakningen i internationella organ och banker att förbättras. Turismens betydelse för ekonomi ochsysselsättning har framstått allt tydligare. Turistnäringen hargynnsamma förutsättningar för en positiv utveckling. Näringens egna åtgärderför aft utveckla de konkurrensfördelar som har är av avgörandebetydelse för hur turismen i skall utvecklas. Turismenssamhällsekonomiska betydelse motiverar dock statliga stimulansåtgärder. Ökaderesurser har anslagits till turistråd för dessa ändamål. En tredje handlingslinje i regeringens program för afträtta fill vårt underskott i de utrikes betalningarna är att stimuleraprodukfion, arbetsinsatser, riskvilligt sparande och nyföretagande. Ju störreframgång sådana insatser får, desto mindre blir trycket på att vi skall behövasvälta oss fill jämvikt i betalningsbalansen. Utrikes- och handelspolitisk debatt Utrikes- och handelspolitisk debatt En offensiv politik för fillväxtmåste i en öppen marknadsekonomi som vår inriktas på ökad anpassningsförmåga.Det är vikfigt aft en sådan anpassning i en dynamisk ekonomi sker under socialtacceptabla former och så atf de negativa konsekvenserna för den enskildaindividen begränsas. får detta inte leda till att verksamheter utanlångsiktig konkurrenskraft konserveras med stora samhällsekonomiska kostnadertill följd. Regeringen avser därför inte att med handelshinder försökarätta till vårt underskott i utlandsbetalningarna. Sådana åtgärder vore dömda atf misslyckas. Utlandet - ochdäribland våra vikfigaste handelspartner i - skulle infe godta att viförsökte lösa våra problem på deras bekostnad. Motåtgärder skulle kunna rikfasmot om vi bryter mot våra internafionella åtaganden med allvarligasysselsätf-ningssvårigheter för våra exportindustrier som följd. Även om sådana motåtgärder uteblev skulle handelshindrandeingrepp vara förknippade med allvarliga problem. För konsumentvaror verkarsådana ingrepp fördyrande. Qch om vi med tullar eller andra restriktionerbeskär importen av halvfabrikat, stiger kostnaderna i de företag som använderdessa insatsvaror. De svårigheter som europeisk och amerikansk bilindustri nukämpar med beror åtminstone i viss utsträckning på de handelshinder somintroducerats på stålområdet. Japansk bilindustri tar halvfabrikat från sinhögeffektiva stålindustri, medan och har infört importreglersom skyddar deras stålmarknader. I def känsliga konkurrensläget har det sinuppenbara betydelse för t. ex. den svenska bilindustrin att få köpa stål tillså låga priser som möjligt. Varje procents höjning av stålpriset ökar nämligende totala tillverkningskostnaderna i denna industri med minst ett par miljonerkronor. På tekoområdet gäller speciella GATT-regler,det s. k. multifiberavtalef, som medger begränsning av importen frånlågprisländer. Inte desto mindre kan naturligtvis de länder som sådanatekorestrikfioner riktar sig mot missgynna de importländer som de uppfattar somsärskilt hårdhänta vid exempelvis central upphandling av stora projekt ochsysfem. Det finns dessutom mera direkta kostnader. haromfattande handelsbegränsande tekoavtal med 15 lågprisländer. De ger visstskydd åf vår egen produkfion. Men det finns självfallet ingen garanti, frutalman, för att en nedskärning av importen från t. ex. automatiskt ledertill en motsvarande ökning av efterfrågan på svensktillverkade tekovaror. Detsannolika är i stället att en viss del av efterfrågan omdirigeras till andraländer inom t. ex. EFTA- eller EG-kretsen, mot vilka vi inte kan införa någraimporthinder utan att drabbas av hårda motåtgärder, som bl, a. kan slå mot våregen ansenliga tekoexport till detta område, I den utsträckning som våra tekorestrikfioner leder tillatt importen läggs om från lågprisländer till högprisländer innebär detta attimporten fördyras. Hur mycket är självfallet omöjligt att avgöra. Etträkneexempel kan dock ha sitt intresse, Qm hälften av vår fekoimport frånhögprisländerna kunnat köpas till hälften så höga priser från lågprisländer,varifrån importen nu är reglerad, hade vårt betalningsbalansunderskott varit ca1 miljard kronor lägre . Import till lägre priser skulle även innebäraatt den allmänna prisnivån vore lägre, Multifiberavtalef utlöper vid utgången av 1981,Diskussioner om hur ett nytt avtal skulle kunna utformas, om det nu alls ärmöjligt att få till stånd ett sådant, har redan inletts. Från svensk sidaönskar vi aft ett nytt avtal kommer fill sfånd. Även om man inom deninternationella tekohandeln de facto avlägsnat sig från huvudprinciperna iGATT, är det önskvärt att det i alla fall finns en avtalsmässig grund föravstegen. Jag har redan understrukit att det för svenskt näringslivfordras en kraffig förstärkning av vår konkurrenskraft för att vi skall fåordning på våra utrikes affärer. En sådan förbättrad konkurrenskraft skullekunna gynna också tekonäringen, som f, ö, rymmer många konkurrensdugligaföretag som hävdar sig väl också på exportmarknaderna. På så sätt skulle detockså bli lättare för oss atf upprätthålla den försörjningsberedskap påtekoområdet som vår alliansfrihet kräver och göra det ufan besvärande ingrepp ifrihandeln. De s, k, lågprisländerna är i viss utsträckning sammagrupp som de s, k, nya industriländerna, , Dessa har haft snabb ekonomisktillväxt och framgång på exportmarknaderna genom att satsa på privatföretagsamhet, marknadsekonomi och internationell specialisering. Även omlönenivån ökar har de självfallet lägre lönekostnader än vi, I denhandelspolitiska debatten framförs ibland kravet på att man introducerar en s,k, socialklausul, som skulle ge rätt fill importrestriktioner gentemotlågprisländer på den grunden aft arbetsvillkoren där vore orimligt dåliga, verkar i olika internationella organisationer,framför allt i , för att all exploatering av människor i arbetslivetmotarbetas och förhållandena i arbetslivet gradvis förbättras. Vi skulle dockkompromettera dessa strävanden om def kunde göras gällande attsocialklausulens förespråkare egentligen syftar fill atf skydda i-ländernasegen produktion från konkurrens. En annan sak är om exportlandet i frågatillämpar lagar och regler som gör arbetsvillkoren inom exporfindustrin mindregoda - och kostnaderna därmed lägre - än i defta lands näringsliv i övrigt.