prot · G40927 · 1980-12-31 00:00:00 — att vi en gång i riksdagenhar fattat ett majoritetsbeslut om den här femåriga ramen och atl vi sedan komi lollsitualion, där regeringens förslag förlorade. Sedansade atl det är som driver en viss försvarspolitisklinje. Jagvill erinra om alt det förslag som jag nu är talesman för bygger påett förslag i ett betänkande av försvarskommitté, där moderater,centerpartister och folkpartister stod eniga bakom ett uttalande somresulterade i det regeringsförslag som trepartiregeringen lade fram år 1977.Försöket atl ulmåla det hela som om hade en annan mening när detgäller det nu aktuella försvarsbeslutet bygger på en helt felaktig beskrivningav vad som förekommit. Sedantycker jag, , alt det är beklagligt all socialdemokraterna trotsden säkerhetspolitiska utvecklingen i världen - en utveckling som inte ensOswald försöker bestrida - ändå vidhåller all vi skall ha en lägresatsning på det militära försvaret. OswaldSöderqvist sade all vpk länge har förfäktat en annan mening om vårt försvarsutformning. Ja, del har vi alla tagit del av. Alla vpk-förslag som behandlatsav försvarsutskottet har där fått enhälligt avstyrkande. Försvarels framtida utformning, som OswaldSöderqvist också var inne på, är en fråga som behandlas av 1978 årsförsvarskommillé. Jag vill erinra och andra ikammaren om atl del första belänkande som denna försvarskommitté avgav varenhälligt. Anf, 10 ()replik: Till Per vill jag säga atl man verkligen inle får göra en såenkel bedömning av vår försvars- och säkerhetspohtik som han gör. Detförhållandet att vi kan ha delade meningar om något hundratal miljoner till detmilitära försvaret har ingenting med detta att skaffa. Styrkan i det svenskaförsvaret bärs upp av att vi kontinuerligt kunnat bygga uppvåra försvarsresurser. De finns där, och ingen kan la dem ifrån oss. Del ärmöjligt att den tekniska utvecklingen en gång kommer att göra enhel del av dessa satsningar meningslösa. Men jag vill varna för att man pågrund av differenser av det här slaget går ut och säger att det är fråga om olikaställningstaganden när det gäller vår säkerhetspolitik. Det innebär alt manbedömer den här frågan helt felaktigt. Våra resurser för atl försvara oss haringenting all göra med all vi diskuterar några hundratal miljoner förframliden. Det är inle på något sätt avgörande. 11 PER () replik; Jag är glad över att också ärberedd all la intryck av den säkerhetspolitiska utvecklingen, och jag är gladall höra att också menar att del är eft värde atl ha en fast ochgod planering i försvaret. Jag tycker del är riktigt av all nufullfölja det femåriga försvarsbeslut som vi fattade 1977 och inle låta detändras av voleringsmissar. Riktlinjer för det militära försvarets fortsatta utveckling De mera övergripande försvarspolitiskadebatterna har vi ju regelmässigt här i . Jag hade därförinle tänkt lägga mig i den här debatten, men efter all ha lyssnat till vissauttalanden finner jag del nödvändigt atl göra ett par enkla deklarationer. menade alt vi från regeringens sida genomall följa den här linjen har frångått principerna i försvarets ekonomiskaplaneringssystem. Jag vill bestämt säga alt så är icke fallet. Vi har i samband med besparingspropositionen lagt fram ettförslag till besparingar även på försvarels huvudtitel - besparingar på 300milj. -vilket är möjligt genom alt det kompensationssystem som vi har inlefungerar helt tillfredsställande tidsmässigt i takt med prisutvecklingen. Delinnebär alt det just för del kommande budgetåret är möjligt atl göra en sådanhär reducering av försvarsulgifterna på områden som icke drabbar personal, ickedrabbar utbildning och icke drabbar materiel, och det stör således inle pånågot sätt innehållet i den långsiktiga planeringen. Om del däremot skulle bliså atl återigen fattar beslut om den planeringsinriktning som EricHolmqvist förordar skulle detta däremot innebära ett klart trendbrott i detmilitära försvarets planering, för i så fall skall försvarsulgifterna frånnästa budgetår reduceras med ca 600 milj. kr., oeh jag garanterar att det ickekan ske ulan all det inverkar just på utbildning och materiel. Del får alltsådirekt inverkan också på den framtida krigsorganisationen. Vi har systemet all vi tar ställning till den långsiktigaplaneringsinriktningen , och nästa femåriga försvarsbeslutförbereds L n. i en pariamentarisk försvarskommillé. Skulle del bli så alt vinu gick ner på en planeringsinriktning enligt socialdemokraternas förslag, somför en femårsperiod innebär ca , finns det inte möjlighetatt säga annat än atl ändringen blir ganska genomgripande. är del ju tekniskt-formellt på del viset all vi skallfalla ett försvarsbeslut , så några direkt vådliga konsekvenserskulle inte uppslå, eftersom beslutet bara har betydelse för nästabudgetår. Men jag vill hävda atl skulle återigen falla beslut om altvälja den socialdemokrafiska planeringsnivån, då har man faktiskt frångåttinriktningen i planeringssyste- Riktlinjerför det militära försvarets fortsatta utveckling mel, och det är det somskall vara styrande. Jagskall inte gå in på den säkerhetspolitiska bedömningen. Men jag vill säga altdet tycks vara en samstämmig uppfattning över partigränserna - jag tror vi kanvara överens om det - att del säkerhetspolitiska läget i världen ärbekymmersamt. Delvis gäller det förhållandena i områden som inte ligger sålångt ifrån oss. Och hur sådana här beslut uppfattas i utlandet är en faktor avmyckel stor psykologisk betydelse. Skulleden svenska besluta att sänka ambitionerna i planeringsinriktningenför det militära försvaret, då bidrar vi sannerligen icke till alt ökastabiliteten i vår del av världen. Vi har faktiskt en skyldighet alt leva upptill det ansvar vi har när det gäller att främja stabilitet. Utan stabilitetkan vi aldrig nå det övergripande målet, nämligen atl åstadkomma avspänning.Det är ju också ett mål som vi alla är överens om. Anf,13 (): Jag lovar kammarens ledamöter att jag inte skall ta upp den här invitentill en debatt om vår säkerhets- och försvarspolitik i stort utan att jag baraskall nöja mig med det som jag har tagit upp förut. Jagvill erinra försvarsministern om att tillvägagångssättet vidförhandlingar av olika slag när det gällt försvarsramarna har varit att man harkommit fram till ett belopp. har del varit möjligt att förena partierna,ibland har man inte kunnat bli ense om en mening. Men man har fixerat sinaståndpunkter i vissa belopp, som har skrivits in i förslaget. Sedan har manvarit överens om atl till delta skall komma en garanti för att penningutvecklingenicke skall rubba förutsättningarna. har vi också haft ett tillägg för desärskilda kostnaderna för den tekniska utvecklingen. Men vad man gör nu är altfrångå själva ställningstagandet och säga atl del här inte gäller mer än attdet kan ingå i detta pristillägg. Det är ju i verkligheten att dra ner i frågaom den faktor som man har varit överens om - hur kompensation skall ske. Manbehandlar inle den faktorn med den respekt som jag tycker man skall visa, ulanman säger all det får bli vad det kan och att delta inle är någonting atl fästasig vid. Jagär övertygad om atl de insiktsfulla - del här är en komplicerad historia - somläser riksdagsprotokollet kommer att ge mig rätt i min beskrivning, att den vägsom försvarsministern nu slår in på innebär helt nya principer. Iövrigt skall jag inle fortsätta debatten på den här punkten. Anf, 14 (vpk): Det är märkligt att höra regeringens representanter - eller jag skallkanske snarare säga moderata samlingspartiets representant - i den härdebatten. Det är som om jag talade för döva öron. Man vill inte gå in på någonsom helst debatt om den allvarliga fråga som jag har tagit upp. Om vi nu äröverens om atl del är ett säkerhetspolitiskt skärpt läge och att vi behöveroffra mer för vår nationella säkerhet, så är det meningslöst att offramiljarder ytterligare på att bygga ul när del gäller flygplan och sådana saker.Det kommer inte atl öka vår nationella säkerhet, eftersom samhället i övrigt är så sårbart och såutsatt för de allra minsta störningar. Närdet gäller det ekonomiska försvaret hörde jag försvarsministern i TV. Det varett ganska ynkligt framträdande, måste jag säga. Där visades tydligt och klartatl försvarsministern inte visste ett dugg om hur han skulle hantera den härfrågan - att det ekonomiska försvaret och folkförsörjningen är i så miserabeltskick. Jagvill läsa upp vad överstyrelsen för ekonomiskt försvar sade ibudgetpropositionen - proposition 100, bilaga 14, : "Ifråga om svensk samhällsutveckling konstaterar ÖEF bl. a. attstrukturförändringarna inom svensk industri har lett till färre och störreproduktionsenheter och mer specialinriktad produktion. Näringslivet har iväxande grad blivit beroende av jämn och säker tillförsel av råvaror,halvfabrikat, komponenter och reservdelar från utländska leverantörer.Exportberoendet har ökat i takt med att grenar av industrin krävt störremarknader än den som utgör. Vissa försörjningsviktiga varor ochtjänster produceras av allt färre svenska företag. I vissa fall hartillverkningen helt lagts ner. Denna utveckling, som enligt tillgängligaprognoser i flera avseenden kommer att fortgå , innebärenligt ÖEF problem för försörjningsberedskapen." stiger upp här i talarstolen och pratar som om delta inle skulle spela någonroll. Ni talar om att det måste anslås fler miljarder till del militäraförsvaret. Vad skall ni ha dem till? Allasom är tillräckligt gamla för att komma ihåg kriget minns symbolenden svenska igelkotten. Det var en bra symbol, ett uttryck för den svenskaviljan att försvara sig, med taggar åt alla håll. Vi kan naturligtvis bygga utden svenska igelkotten och gödsla landet med kanoner, flygplan och sådanasaker, men om igelkotten under är död hjälper det inle atl skinnet är taggigt.Då har man bara att rulla över den på rygg och äta upp den. Det är den sakenfrågan gäller - inte om 500 eller 600 miljoner skall anslås hit eller dit tillramarna för det militära försvaret. Vi skall inte föra en debatt som liggerutanför vad det verkligen handlar om. Riktlinjerför det militära försvarets fortsatta utveckling Anf, 15 FörsvarsministernERIC KRÖNMARK: Först några ord i den seriösa delen av den här debatten, och då skalljag vända mig till . Jagvill gentemot vad sade framhålla atl det föreliggande förslagetfaktiskt inte innebär något brott mot principerna i del långsiktigaplaneringssystemet. Det är helt klart att det finns bristområden inom detmilitära försvaret, på grund av atl priskompensalionssystemet under framförallt av den innevarande försvarsbeslulsperioden inte kundeförhindra rätt stora underskott. Det innebär all vi icke har kunnat infria vadriksdagen trodde att vi skulle infria när beslutet fattades . Delfinns alltså i och för sig sakliga skäl som talar för att vi inte skulle hagjort några som helst besparingar på det militära försvarets område. Men jagvet atl och jag är 'överens om atl en nations ekonomiska styrka Riktlinjerför det militära försvarets fortsatta utveckling också är en säkerhetspolitiskfaktor. När del nu fanns en praktisk möjlighet all göra denna besparing på 30Qmilj. utan att den fick konsekvenser för effekten i fråga omkrigsorganisationen ansåg jag atl vi bör acceptera den. Del gläder mig att närdet gäller åtgärden som sådan tycks och jag vara helt överens. Sedantill , som tar upp hela totalförsvarets avvägnings-problem.Det har han formell möjlighet att göra. Jag tycker att tidpunkten kanske inteär rikfigt väl vald alt ta upp en sådan övergripande försvarspolitisk ochsäkerhetspolitisk debatt. Låt mig bara säga att här i är vi i det lägetalt ingen lotalförsvarsgren har sådana förhållanden att vi kan påslå all de ärhelt tillfredsställande. Det finns brister i det militära försvaret, och detfinns brister i de andra totalförsvarsgrenarna. Det finns brister i fråga omdel ekonomiska försvaret - det har jag också varit medveten om. Jag vill åandra sidan eftertryckligt framhålla att ekonomiska försvar på grundav sin planering och på grund av vårt lands speciella förutsättningar dock ärett av de bästa ekonomiska försvaren i hela världen. Fråganom samhällets sårbarhet har vi uppmärksammat och söker finna botemedel molsedan några år fillbaka. Låt mig här från kammarens talarstol passa på att sägaatt det TV-program som här har apostroferats sannerligen inte fillhör desakligaste som har producerats i . Det var ett program som isig var tendentiöst. Del är inte genom att åberopa sådana inslag i debatten somvi skall åstadkomma förbättringar i det svenska totalförsvaret. När herrSöderqvist i en polifisk debatt använder så vårdslösa uttryck att han säger atljag företräder en linje som gödslar det här landet med kanoner, tycker jag detär meningslöst att fortsätta debatten med honom. Jag skulle bara vilja ställafrågan: Vilka intressen är del man företräder, om man behöver använda sig av ensådan argumenlationsteknik när vi diskuterar en fråga som vanligtvis här ilandet och i alla andra länder betraktas som en av de mest seriösa? 16 (vpk); Det är ju ett känt debaltknep att kringgå sakfrågan om den är besvärligoch i stället tala om diverse andra saker. Då tillgriper man knep som attavfärda debaltmotståndare som icke seriösa och alt beskylla framföranden imassmedia som enligt min mening är myckel välunderbyggda - och jag vågar påståatt jag mycket väl känner till de här sakerna - för atl vara tendenfiösa ochkallar dem övertramp. Försvarsministernlar däremot inte upp den sakliga debatten om hur allvarligt delta läge är,trots att jag fört den med utgångspunkt från citat ur regeringens egenproposifion! Vi kommer inte längre i den här debatten, eftersom moderaternasföreträdare anser att lösningen på alla säkerhetsproblem framför allt ligger ien ökning av det militära försvaret. Del har ni alltid gjort, och detfortsätter ni med. Ni är högerlinjen i den svenska försvarsdebatten. Jagsade inte alt hade sagt atl landet skulle späckas med kanoner.Jag sade att man kan späcka landet med kanoner, flygplan och annat- på en sådan punkt bör man inte behöva bh felciterad - men att del inle hjälper om samhället där under är så svagt att det brakar ihop. Denhär debatten får vi säkert anledning att fortsätta vid andra tillfällen. Jag ärockså övertygad om alt svenska folket nu är myckel mera medvetet om de härproblemen än det var under de goda åren på 1950- och 1960-lalen, när del fannspengar att ganska urskillningslöst slänga ut på de här sakerna ulan att lahänsyn till samhällsutvecklingen i övrigt. Utskottetshemställan bifölls med 308 röster mot 21 för motion 9 av m. fl. Utskottetshemställan bifölls med 165 röster mol 164 för reservationen av . betänkande 1980/81:3 om en överenskommelse angåendeSölvbackaströmmarna (prop. 1980/81:26). Anf, 17 PER (): "Sölvbacka i våra hjärtan" kan man säga var förtecken fördebatten här , och beslutet gick i samma riktning. Då förde vien rätt intensiv och ingående debatt om det önskvärda i att bevaraSölvbackaströmmarna. Den som läser protokollet från debatten finneratt alla egentligen ville bevara Sölvbacka. Man tyckte alt det var värdefullt attgöra det - stora naturvärden och andra viktiga intressen stod på spel. Alla lognu inle konsekvensen av det, men gudskelov blev det majoritet förslåndpunklslagandet atl fullfölja önskemålet och talet om atl rädda Sölvbacka. Utgångspunktenvar ett beslut av den dåvarande folkpartiregeringen -salig i åminnelse, hölljag på all säga - om att medge alt bygga Ul strömmarna, trots atlpraktiskt taget alla som haft att yttra sig i frågan sagt nej: ,osv. Delbeslutet upprörde många, också många riksdagsmän - ur alla partier, utomfolkpartiet förstås. Ja, det kanske upprörde folkparfisterna också, men devisade det inte i handling. Företrädare för alla andra parfier väckte motioneri vilka krävdes att man inle skulle bygga ul. Närfrågan var uppe i civilutskottet kunde vi med den saklighet som vi måste iakttanotera att vi inte kunde göra någonting åt företagets tillåtlighet. Den sakenhade avgjorts av regeringen i laga ordning, fast det hade gått på kryckor. Vikunde alltså inte ändra det beslutet. Även om man ville ändra den fysiskariksplaneringen, så hjälpte inte det. Då sade vi oss atl manmåste ta fill någonfing alldeles speciellt, och vi bestämdeoss för "extraordinära åtgärder för detta undanlagsfall", som detslår i utskottets betänkande. Vi bestämde oss för att finna en väg ur densituafion som alla fann så olustig och förhindra att Sölvbacka byggdes ut. Vikom fram till atl man kunde försöka förmå alt avstå från sin rätt.Det kunde ske enklast och snabbast genom att man förhandlade med företaget ocherbjöd någonting som det kunde nöja sig med i stället för att bygga ut Sölvbacka.Det blev utskottets beslut, och det blev också beslut. Detvar alltså ett klart och entydigt ställningstagande såväl från utskottets somfrån sida. Kort därefter tillsatte regeringen en förhandlare, en mansom skulle på regeringens vägnar föra talan i saken och försöka förverkligariksdagens beslut. Nuhar jag litet svårt atl skilja mellan regeringen och den person som hadeuppdraget att förhandla, för regeringen har ställt sig bakom det papper där hanredovisar resultatet av sitt arbete. Trots det skall jag försöka avhålla migfrån att utveckla min mening om själva förhandlingsprodukten. Den kunde bliföremål för många elaka kommentarer, men förhandlaren är inte här och kan inteyttra sig i kammaren, och jag skall därför avstå från det. Menjag kan inte avstå från kritiken, för han var regeringens man, och regeringenhar ställt upp bakom honom till punkt och pricka. Man har inte lagt tillnågonting och inle dragit ifrån någonting, så regeringen är ansvarig för alltvad som där står, sett ur den s. k. formella synpunkten. Dåvill jag bara notera två saker, för att inte fördjupa mig alltför mycket i denbiten. Det är häpnadsväckande ting man kan iaktta. Jag avser dels den tolkningav beslut som finns redovisad och som fullföljs i proposifionen,dels oviljan att fullfölja förhandlingarna trots att man har haft enförhandlingsvillig motpart - hade man inte haft det, kunde det ha funnits skälför all inle fortsätta, men man hade alltså en motpart som var villig attförhandla. Detstår på ett ställe att uppdraget att förhandla om att bolaget avstår från sinrätt kan innefatta ell uppdrag om att bolaget endast delvis avstår från denrätten. Det hänvisas i promemorian till "vanligt juridisktspråkbruk". Jag har väl ibland sagt någon elakhet om juridik och juridisktspråkbmk och allt detta, men något oförskämdare har jag aldrig varit med om änden formuleringen. Det var naturligtvis inte avsett så, men i sak är det enförolämpning mot juridiskt språkbruk - som är något annat än detta. Jag skallinte försöka att karakterisera detta, men jag vill säga att det är upprörandeatt se hur man kan tolka beslut på det här sättet. Man byggerlikadant som man hade tänkt från början, men under en viss fid minskarman tappningarna litet grand, med ~ det skall alltså uppfattasvara delsamma som att avstå från sin rätt att inte bygga ul. Detstår också angivet att en företrädare för bolaget har upplyst förhandlaren omatt myckel bestämt motsätter sig atl medverka genom att avstå frånnågra rättigheter och att han därför inte ansett sig kunna gå närmare in på ensådan lösning. Det är väl också rätt märkligt. statentala med sina egna verk genom ett enskilt bolag, som kan sägas vara iintressekonflikt med staten. Om det är juridik så vet jag inte vad man skall tysig till i sådana sammanhang. Lägeli dag är att vi har en proposition, där det framgår att regeringen har avståttfrån att fullfölja beslut. Redan på den grunden bör kunnaavvisa förslaget. Medden utgångspunkten finns det egenfligen ingen anledning alt gå in på det somregeringen framlägger som sitt förslag och som karakteriseras som ett - detbjuder mig emot att ta ordet i min mun - minimilappningsalternaliv. Det sägsatt man inte skall missbruka ord, fast vi kanske gör det. Men svenskaspråket bör vi vara aktsamma om. Är det en minimitappning när man reducerartappningen ? Skulle vara ett "minimum" iförhållande till ? Jag vet inte om det är min brist på matematiskakunskaper eller juridisk begåvning som medför alt jag inle kan göra en sådantolkning. Hade man handskats så med pengar hade del varit straffbart- då hademan säkerligen åkt in. Men ord, tankar och idéer får man tydligen handskas medhur man vill. Mankänner sig upprörd över det här försöket alt lura folk med alt kalla förslagetett minimilappningsalternaliv. Kalla del vad det är i stället - det vore ettuttryck för stil. Omdet här är ett förslag som man skall ta på allvar måste jag säga all det harkolossala brister. Det täcker inte önskemålet alt rädda Sölvbackaströmmarna -naturvårdsintresset blir inte tillgodosett, och fisket blir inle bevarat. Desom har intresse för det har framfört sina synpunkter förgäves. Ochersättningsbeloppet för det man får för pengarna är väldigt högt, även om detkanske inte är högt i sig. Och vi vet inte var ersättningsanspråken kommer attsluta heller. Jaglyssnade på TV i går, där gammalt klokt, fint folk sade: Jag sätter mig i vägennär de kommer. Det gjorde de förra gången. Jag vet inle om de kommer alt göradet , men gör de det är det klart alt entreprenören inte godtar del som ettavbrott att ta igen sig på utan han vill ha ersättning för alt han inte kanfullfölja sitt arbete. Dettahar antytts med dunkla ord i skrivelsen till regeringen, men regeringen harinte sagt någonting om det. Det här problemet finns i alla fall, och självklartkommer skåningarna inte att acceptera ett kontrakt ulan alt ha garanfier förersättning om arbetet avbryts på grund av att det blir sittningar och sådantdär uppe. Vad allt detta kommer all kosta vet vi ingenting om. Ocksåskattefrågan är en s. k. delikat fråga. Jag kanske inle skulle beröra den, mendet kan ju spela en viss roll vilken bedömning man gör av anslagets karaktär.Då börjar vi komma in på det här med skatleleknik, där vi brukar klandra detprivata för dålig moral. Detta är också en oklarhet. Förslaget borde ha varitrent på den här punkten när vi nu har att la ställning till det. Men jagbortser från det - jag tycker att förslaget som sådant inte är värt en sakligbehandling. Det är klart att det härär en bekymmersam fråga framför allt naturligtvis Vi fick i pressen läsa ettTT-meddelande utsänt av en man som tyvärr inle heller kan delta i debatten. Jagbeklagar all jag måste beröra sådana här saker, men jag gör det därför att densom stod bakom del här meddelandet är kanslichef på partikansli. Jagförmodar all det finns ett samband med del som vi nu diskuterar, för hanhandlar naturligtvis inte på eget initiativ utan del sker någon form av samråd.Han har väl också ell visst inflytande på frågornas utformning innan de hamnarför avgörande i den här lokalen. Personen i fråga har alltså hållit ett tal,där han sagt vissa saker som egentligen är mycket upprörande mol bakgrund avall de sagts av någon som har den här ställningen. I andra sammanhang kan jufolk uttala sig och säga vad som helst, och vi får acceptera det, men har manen roll i det politiska livet måste man beakta del när man ullalar sig. Uttalandet speglar något av de bekymmer som har iden här frågan. Där sägs om socialdemokraternas agerande och om den reservationvi har avgivit, atl detta är en stor bluff mol den svenska miljöopinionen. Jagvill med anledning av det säga atl en del centerpartister är experter när detgäller alt bluffa i miljöfrågor. Utan atl vilja ifrågasätta den här personenskompelens atl bedöma socialdemokraternas ställningstagande måste jag säga alluttalandet tyder på en stor osäkerhet, en stor ängslan och ett dåligt samveteinom den centrala cenlerparliledningen. För del är ju så atl del harmotionerats av nuvarande centerpartistatsråd och av andra centerpartister-jagtänker inte bara på nu - vilka har agerat i den här frågan ochsagt sin mening. Man har sagt: Sölvbacka skall vi rädda! I valrörelsen var detell stort nummer där uppe. Det gavs ut skrifter med samma budskap, vilka vändesig till ungdometi i Storsjö. Och del är klart alt detta är ell bekymmer förcentern.