prot · G409151 · 1980-12-31 00:00:00 — Självfallet kommeroljeersättningsfonden också, som det redan visats prakfiska exempel på, att påolika sätt medverka just till att utnyttja lokala och regionalaenergitillgångar. Jaghar heller ingen annan uppfattning än när det gällerbetydelsen av hårda miljökrav för alla slags bränslen och inte minst när detgäller introduktionen av kol. Fårjag sedan ta fillfället att säga ett ord till i Hallstahammarockså? Den medgivna repliken fårendast avse anförande. AnL 45 BostadsministernBIRGIT : av den totala energiförbrukningen i landet hänförs tillbebyggelsesektorn. Det är därför utomordentligt vikfigt att vi på detta områdesparar energi och ersätter oljeuppvärmning med uppvärmning baserad på andraenergislag för att snabbt minska vårt stora oljeberoende. Genomden energisparplan som antog togs ett första viktigt stegmot det ambifiösa målet att spara energi i befintligbebyggelse . De statliga insatserna sattes in på bredfront. För att snabbt komma i gång på åtgärdssidan utformades det statligastödsystemet till övervägande del efter generella linjer. Riktlinjerför energipolitiken, m. m. harsystemet differentierats, effektiviserats och alltmer inriktats på sådanadrifts- och byggnadstekniska åtgärder som snabbt kan ge resultat, Isamband med folkpartiregeringens energiproposition, som behandlades här ikammaren , genomfördes vissa ändringar i reglerna för erhållande avenergisparstöd. Bl, a, slopades räntebidraget fill åtgärder i småhus. Vidareskärptes kraven när det gäller stöd fill ytterväggsisolering. Bidragsdelen avstödet slopades när det gäller renoveringsåtgärder i samband medenergisparåtgärder, exempelvis byte av fasadskikt vid ytterväggsisolering ochbyte till treglasfönster. Enhgtbostadsstyrelsens uppföljning blev effekterna de åsyftade, bl. a, en ökadstödandel till flerbostadshusen i förhållande till småhusen och en ökad andelinstallationstekniska åtgärder med värmeväxlare, värmepumpar, motorshuntar oChliknande. Genom riksdagsbeslutet gavs bättre förutsättningar förbåde en breddning och en konkretare inriktning av energisparverksamheten ibefintlig bebyggelse, proposifion om energisparverksamheten i byggnader m, m, som behandlasföreslås en i vissa stycken reviderad energisparplan. Propositionsarbetet harföregåtts av att planen mycket noggrant har utvärderats avenergihushållningsdelegationen och en omfattande remissomgång. Kort sammanfattat kansägas att utvärderingen visat attden utsprungligen redovisade sparpotentialen och det angivna sparmålet varitbaserade på realistiska bedömningar, attsparmålet kan ökas och att energisparplanen kan göras till ett effektivareinstrument, inte minst genom att det i planen ingående konverteringsprogrammetför övergång från olja till andra energislag kan breddas och fördjupas, att fasfighetsägarnasinitiativrätt t, v, kan behållas, av utbildning, information, utvecklings- och demonstrafionsverk-samhetmåste till för att omsätta ett stort intresse för energisparande i praktiskverklighet, samt attkommunernas aktiva medverkan i energisparverksamheten är av en avgörandebetydelse för att energisparmålet skall kunna nås, Proposifionenhar tagit fasta på utvärderingens resultat och remissinstansernas genomgåendepositiva reaktion till delegationens förslag. En höjning av energisparmåletföreslås. Likaså en stor satsning på övergång från olja till andra energislag,där speciell vikt läggs vid nya och förnybara energikällor som solvärme,värmepumpar och ved- och fliseldning. Konverteringsprogrammethar också kompletterats med ett stödsystem under en övergångstid för användningav vattenburen el och för sådana gruppcentraler för eldning med ved och flissom kan försörja bostadsområden på mindre orter där fjärrvärme inte äraktuell. Stödsystemet utvidgas också till att gälla även anläggningar tillskillnad från enbart byggnader, exempelvis idrottsanläggningar. Denuvarande ansvarsområdena för stat, kommun och de enskilda fastighetsägarnabehålls t, v, oförändrade, men starkare styrmedel aviseras om ett vikandeenergisparande ger anledning till det. ökat och mera varakfigtekonomiskt stöd. Det förutsätts att den kommunala Nr 151 energisparverksamheten, inte minst på besiktningsområdet, sker i nära Tjcdaeen den kontakt med bostadsförvaltarna och med anlitande i förekommande fall av 2A mai 1981 deras sakkunniga personal och intrimmade organisation, Forsknings-och experimentbyggnadsverksamheten på energiområdet ges Rikdinier förener-ett betydande ökat stöd, och vikten av att skaffa ytterligare kunskaper omny ginoUtiken m m energiteknik betonas. Jagkan nu med stor fillfredsställelse konstatera att inriktningen avenergisparverksamheten vunnit allmän uppslutning i . Enigheten omenergisparandets mål och medel är glädjande och lovande. Samstämmighetenutesluter självfallet inte att det kan finnas olika uppfattningar om styrkanoch inriktningen av de styrmedel som kan komma att behövas för att sparmåletskall kunna nås. Styrmedelsfrågan måste hållas levande och kommerockså att bli föremål för en fortsatt noggrann uppföljning avenergihushållningsdelegationen. Ävenom propositionen och civilutskottets betänkande väl täcker in energisparandetssåväl principiella som praktiska frågor finner jag det angeläget att särskiltkommentera några punkter. Jaghar i skilda sammanhang framhållit vikten av att den kommunala energisparverksamheten präglas av en helhetssyn. Principen är fastlagd i lagen om energiplanering genom vilken kommunen har ansvar för att i sin planering främja hushållningen med energi samt att verka för en säker och tillräcklig energitillförsel. Energisparandet bör vara en integrerad del av kommunens allmänna samhälls- och energiplanering. Detta kommer fill särskilt uttryck i rätten för kommunens organ för låneförmedling att avstyrka energisparstöd, om avstyrkandet grundas på översikdiga ställnings taganden av kommunfullmäkfige beträffande energi-, bebyggelse- och bostadsförsörjningsplanering, I det s. k. statssekreterarbrevet om statsbidra gen fill kommunerna står bl, a, följande: " det är angeläget att (den kommunala)energisparplanen ses över så att energisparplan, värmeplan och annankommunal planering med betydelse för energisparverksamheten samverkar itiden," Mendet räcker inte med god planering och samordning. Energisparverksamheten måstefå en politisk förankring ute i kommunerna, en hög politisk status. Här haralla våra partier ett stort lokalt ansvar, I de konkreta energisparfallen ärdet vikfigt att man söker sig fram till lämpliga kombinationer avinstallationsåtgärder och byggnadstekniska åtgärder, men också mot ett system ivilket särskilt de omfattande energisparåtgärderna genomförs i samband medombyggnad och periodiskt underhåll, då det finns samordningsvinster att göra.Förekomsten av och risken för radongas, fukt-och mögelskador måste också allfiduppmärksammas, då energisparande åtgärder skall vidtas. Medekonomiskt bidrag från regeringen har tillsam mans med radonutredningen till alla kommuner sänt ut en informations skrift, där man belyser problematiken och ger exempel på enkla åtgärder för att hindra att skador uppkommer eller förvärras av energisparåtgärder, I den I-' 1 Riktlinjerför energipolitiken, m. m. nyligenframlagda propositionen om byggstimulanser föreslår regeringen särskildatidsbegränsade reparationslån genom vilka brister i såväl byggnadskonstruktionersom byggmaterial kan åtgärdas. Som exempel på sådana brister nämns bl. a,mögel-, röt- och fuktskador. Det ligger i sakens natur att man, med beaktandeav hygieniska krav, alltid bör ta till vara möjligheterna att samordna reparations-och energisparåtgärder. Sånågra ord om direktverkande el. Regeringens förslag har mötts med helt olikakommentarer. När elanvändningskommitténs förslag kom hörde vi att det var etthelt oacceptabelt förbud som skulle införas. Det skulle få helt oanadeeffekter. När så regeringens proposition kom fick vi höra att det nu är frittfram för direktel, trots att vi i stort sett föreslog ett genomförande avelanvändningskommitténs förslag. Vad skall man då tro? Som vanligt ligger välsanningen säkert någonstans mitt emellan. Regeringenhar i de propositioner som är föremål för behandling föreslagit attsärskilt uppvärmningssnåla en- och tvåfamiljshus för permanentboende bör kunnafå uppvärmas med direktverkande elradiatorer. Förslaget innebär att jämfört medvad som enligt svensk byggnorm gäller - eller 1980, det ärsamma sak - skall av radiatorenergibehovet sparas. Inbesparingen fårgöras med åtgärder som påverkar såväl radiatorbehovet somtappvarmvattenbehovet, I den allmänna debatten har det påståtts att den härenergibesparingen kan uppnås med lätthet och att förslaget därför skulleinnebära fritt fram för direktverkande el, På teknikens nuvarande nivå kan 40%-nivån sägas vara en realistisk gräns för vad som med dagens kunskap om olikaåtgärders spareffekt kan uppnås med rimliga insatser. Man kan inte säga att denuppställda kravnivån kan uppnås med lätthet. Villkoret innebär att husen skallutföras eller utrustas med sådana extra kvaliteter och installationer att degenomsnittligt tillåter en minskning av energiförbrukningen jämförda med dagenshus. Eftersom varje ny energisparinsats som minskar uppvärmningsenergin ocksåminskar uppvärmningssäsongens längd, blir det allt svårare att erhålla engiven energisparvinst. Åtgärder kommer därför även att behövas på tappvarmvattensidani form av värmepumpinstallationer och liknande. Det måste till, om inte extremaisoleringsåtgärder skall behöva tillgripas. Inom planverket har påbörjats ettarbete med syfte att före redovisa hurinbesparingarna skall kunna uppnås. Mankan fråga sig om det sagda innebär att det kan komma att visa sig svårt att iett andra steg omkring 1985 genomföra den av såväl regeringen somcivilutskottet aviserade skärpningen av begreppet energisnålhet som villkor fördirektel. Utifrån övergripande energipolitiska synpunkter bör en skärpningkomma fill stånd, I likhet med civilutskottet har jag emellertid inte ansettdet lämpligt att nu precisera skärpningen och därigenom föregripa en utvärderingsom under alla omständigheter bör göras. Det vore olyckligt att nu binda sigtill en viss förhöjd procentsats. Utvärderingen av verkligt uppnåddaenergibesparingar av tekniska åtgärder i småhusen måste fullföljas, innan enförhöjd gräns för direktel införs. Efter enmycket trög start för energisparverksamheten i flerbostadshusen har energisparandet på detta område saktamen säkert ökat, men inte tillräckligt snabbt, I beståndet ligger en stor ochhittills långt ifrån utnyttjad energisparpotenfial, som måste tillvaratas medalla rimliga medel. Detta är också de allra flesta bostadsförvaltare ochfastighetsägare medvetna om. Regeringen har tagit fasta på det stora behovet avinformations- och utbildningsinsatser på detta område. Och inför den kommandeeldningssäsongen planerar regeringen att i samråd och samarbete med de storahyresgäst-, fastighetsägar- och förvaltningsorganisationerna genomföra enomfattande energisparkampanj som speciellt riktar sig till flerbostadshusensintressenter. Landet behöver mobiliseras i ett nationellt krig mot vårtoljeberoende. Framgång förutsätter mobilisering av alla krafter och fortsattaintensiva och massiva insatser över hela fältet - på alla nivåer. Det är minförhoppning att höstens energisparkampanj skall få karaktär av en sådan allmänmönstring och uppslutning för att nå ett viktigt samhällsmål. Riktlinjer för energipolitiken, m. m. 46KNUT (); Energihushållning och åtgärder för att sparaenergi inom bostadssektorn har alltsedan den första Fälldinregeringen haft högprioritet, I proposition 133 anger bostadsministern att sparmålet skallmotsvara en minskning av den årliga energianvändningen med ca brutto.Det är en mycket ambifiös målsättning. Regeringen föreslår vidare att godkänner vissaändringar i grunderna för statligt stöd till energibesparande åtgärder ibostadshus. Förslaget innebär att bidraget slopas och ersätts med lån, och detär ett bra förslag. Jag delar inte den uppfattning som ibland framförs,nämligen att energisparbidrag behövs även . De energibesparandeinvesteringar som är bidragsberättigade är rent fasfighetsekonomiskt sålönsamma att de kommer till stånd även utan bidrag. Ett bibehållande avnuvarande bidragssystem skulle därför närmast kunna karakteriseras som ensubventionering av viss kapitalkostnad. Den nu föreslagna förändringen fårnaturligtvis inte medföra att finansieringen av energisparåtgärder försvåras.Jag vill därför understryka bostadsministerns uttalande att principen bör varaatt energispariån skall lämnas för den del av kostnaden som har täcktsav bidrag. Som framgått av många fidigare inlägg i debatten ärenigheten total om att måste minska sitt stora oljeberoende. Enövergång från olja till eluppvärmning är därför angelägen, och ävenmiljöaspekter talar för en sådan övergång. I våra småhusområden är det orealistiskt att räkna med attbefintliga oljepannor skall ersättas av fjärrvärme. En naturlig och välkommenutveckling blir därför att dessa pannor ersätts med el- eller kombinationspannor. Den lägsta kostnad som skall berättiga till stöd ibostadshus föreslås till . om arbetet utförs av entreprenör och till . Riktlinjerför energipolitiken, m. m. ägarensjälv gör jobbet. För installation av elpatroner, elkassetter ochvarmvattenberedare sätts dock gränsen till , oavsett vem som utförarbetet. Eftersom det torde vara endast ett fåtal småhusägare som själva klararden sortens installafioner är denna utvidgning mycket väl motiverad. Somframgår av utskottsbetänkandet innebär lagen om energiplanering attkommunerna ålagts ett ansvar för att i sin planering främja hushållningen medenergi samt verka för en säker och tillräckhg energitillförsel. Detta kan skepå olika sätt. Iexempelvis exploateringsområden behandlas energiaspekter bl. a. inom ramen förstadsplanearbetet. De följs sedan upp i byggnadslovsgranskning och iefterföljande byggnadsinspektion. Detta är bra. Vadgäller åtgärder inom befintlig bebyggelse vill jag betona betydelsen avkommunal rådgivning och information. Många kommuner har hunnit långt på dettaområde , men mycket återstår. Och en av de viktigasteförutsättningarna för att denna kommunala verksamhet skall bli framgångsrik äratt berörd personal snabbt får lämplig utbildning. Däremotär vi moderater motståndare till styrinstrument av den typ somenergihushållningsdelegationens förslag om en energihushållningslag skulleinnebära. Enligt vår uppfattning skulle en energihushållningslag endast medföraökad byråkrati och med all sannolikhet försena och försvåra den övrigaplaneringen i kommunen. Propositionen innehåller inga förslag avseende enenergihushållningslag, och därför saknas enligt vår uppfattning anledning förutskottet att nu beröra frågan. Med hänvisning till vad jag här har anfört ber jag att på denna punktfå yrka bifall till reservationen i civilutskottets betänkande 37 och i övrigtbifall till utskottets hemställan. AnL 47 () : I civilutskottets betänkande nr 37 behandlas frågor som är av avgörandebetydelse för om vi skall lyckas uppnå det mål för energipolifiken som harfastställts genom folkomröstningen och därefter av , nämligen; 1, att framtidens energiförsörjning i största möjligautsträckning skall baseras på uthålliga, helst förnybara och inhemska,energikällor med minsta möjliga miljöpåverkan, 2, att vårt nuvarande för ekonomin, miljön ochförsörjningstryggheten farliga oljeberoende måste minskas drasfiskt,och 3, att kärnkraften skall vara avvecklad senast år2010, enligt det beslut som fattade på initiafiv frånsocialdemokratin. De frågor som behandlas idetta betänkande är åtgärder inom bebyggelsen och bebyggelseplaneringen för attskärpa hushållningen med energi, underlätta införandet av nya energikällor,ersätta olja för uppvärmning med andra energikällor samt reglera användningenav el i bebyggelse på ett sådant sätt som medgeratt el under en övergångstid kan utnyttjas för att ersätta olja och att vilångsiktigt minskar användningen av el i bebyggelsen, eftersom det är ennödvändig förutsättning för att kärnkraftsavvecklingen skall kunna genomföras. Låtmig då, herr talman, börja med att understryka att vi socialdemokraterbetraktar det som en självklar och oavvislig förpliktelse att arbeta för att deav folkomröstningen och fastställda målen för energipolitikenfullföljs. Det är nödvändigt såväl med hänsyn till respekten för demokrafin sommed hänsyn till uppgiften att föra vårt land ut ur den svåra ekonomiska kris vinu befinner oss i. Visocialdemokrater har också vid åtskilliga tillfällen lagt fram förslag, som -om de fått stöd av de andra partierna - väsentligt skulle ha förbättrat våramöjligheter att genomföra den mycket svåra uppgift vi har framför oss. Dess värre har våra förslag avvisats, Istället har de borgerliga regeringarna och riksdagsmajoriteten även på dettaområde fört en politik som har präglats av passivitet, handlingsförlamning ochinbördes splittring. De utvärderingar som har gjorts av de hittillsvarandeinsatserna på detta område visar också mycket klart att de har varit på en gångkostsamma och ineffekfiva, långt ifrån tillräckliga för att vi skall kunnauppnå de mål som har satts upp för energisparandet och för energipolitiken. kan vi dock konstatera att utvecklingen dess bättre gått framåt. Regeringenoch riksdagsmajoriteten har tagit intryck av den kritik och de förslag som vi -hksom många ansvariga myndigheter, forskare, remissinstanser och andra- harframfört. Vid riksdagsbehandlingen har de borgerliga i flera viktiga avseendengått oss till mötes, bl. a. när det gäller vårt krav på en parlamentariskkommission med uppgift att föreslå åtgärder för att säkerställa den beslutadekärnkraftsavvecklingen. Det är ett uttryck för god vilja att gemensamt sökalösningar i en fråga som länge har delat nafionen i oförsonliga motsättningar.Det uppskattar vi, Åandra sidan finns det, herr talman, fortfarande mycket stora brister iregeringsförslagen liksom i den organisation och de otillräckliga instrumentsom man har fill förfogande för de arbetsuppgifter som förestår. Det finnsdärför anledning att varna för att vi står inför risken att misslyckas - ominte mycket omfattande åtgärder för att höja effektiviteten snabbt genomförs ienlighet med våra förslag. Detta har också civilutskottet med skärpaframhållit. Vifinner det också anmärkningsvärt, herr talman, att även denna regering harunderlåfit att organisera arbetet inom regeringen på ett sådant sätt somgaranterar att det fortsatta arbetet med energipolitiken får en tillräckligtstark och sammahållen ledning. Det är visserligen bra att vi får en politiskminister från ett av de partier som stod bakom linje 2 som ansvarig förenergifrågorna. Men det är inte fillfredsställande att ansvaret för energifrågorna,av handlingsförlamning och splittring och då så mycket mödosamtpraktiskt arbete återstår, nu läggs på arbetsmarknadsministern, I en situationdå den redan rekordhöga arbetslösheten hotar att fördubblas på Riktlinjerför energipolitiken, m. m. Riktlinjerför energipolitiken, m. m. mindreän borde han ha mer än nog att göra med arbetsmarknadspo-htiken. Det är,herr talman, ett uttryck för bristande respekt inför bådearbetsmarknadspolitiken och energipolitiken att tro att de skall kunna skötaseffektivt med den organisafion som regeringen har valt. När jag sagt detta vill jag ändå gå över till att framhålla detpositiva. Proposifion 133 innehåller på flera viktiga punkter förslag sominnebär att man ansluter sig till krav som vi har framfört. Framförallt gäller det vårt krav på att åtgärder för att främja hushållningen medenergi i bebyggelsen måste utgå från en helhetssyn. De hittillsvarandeinsatserna har varit alltför snävt inriktade på tekniska punktinsatser ienskilda hus, vilkas effektivitet även ur energisparsynpunkt ofta har varitmycket ringa. Vi har länge krävt att frågor om åtgärder för att spara energi ibebyggelsen skall vägas mot och samordnas med krav på underhåll och ombyggnadav andra skäl - alltifrån fastighetsunderhåll och åtgärder mot radon tillförbättringar av den sociala miljön och kulturminnesvården. Likasåhar vi pekat på behovet av en planering som säkerställer rätt avvägning mellanenergisparåtgärder, investeringar i nya energikällor, utnyttjande av spillvärmeoch el för att ersätta olja, fjärrvärmeutbyggnad m.m. samt anpassningar för attförbereda kärnkraftsavvecklingen, bl. a. genom att förhindra användningen avdirektverkande el. Kravet på en sådan planering måste, har vi framhållit, gällabåde de enskilda fastigheterna och den bebyggelseplanering i stort somkommunerna ansvarar för. Vi har slutligen pekat på hur vikfigt det är attkravet på åtgärder för att främja UtveckHngen mot ett energi- ochresurshushållande samhälle kommer till uttryck genom samordnade insatser inomenergipolitiken, bostadspolitiken, trafikpolitiken och miljöpolitiken. Vimenar, herr talman, att våra tidigare framförda förslag på dessa områden iviktiga avseenden har påverkat de nu aktuella förslagen. Bostadsministern har ipropositionen hksom i debatten understrukit behovet av helhetssyn ochföreslår i linje därmed att de fortsatta energispar-insatserna genomförs i tvåprogram; ett energihushållningsprogram, där sparinsatserna genomförs ikombination med andra ombyggnadsåtgärder, och ett konverteringsprogram, somomfattar åtgärder för att ersätta olja och för att främja utvecklingen av detnya energisystemet. Vidare sammanförs alla åtgärder för energiförsörjningen ibebyggelsen; energisparande, utvecklingen av nya energikällor, oljeersättningoch elanvändning. Allt detta innebär en anslutning till den helhetssyn som vihela tiden hävdat. Det hälsar vi med tillfredsställelse. Deförändringar av stödsystemet som föreslås bör enligt vår mening kunna bidratill den effektivisering av energihushållningsprogrammet som vi längeefterlyst. Därför kan vi ansluta oss till dem. Likasåansluter vi oss till det mål för energihushållningen som här föreslås. Vi anseratt det är nödvändigt att ställa upp ett så ambifiöst mål, om resultatet avfolkomröstningen skall kunna tryggas. Vi utesluter inte heller att enytterligare skärpning kan bli nödvändig. Men, herr talman, de målsom nu ställs upp kräver, som utskottet med skärpaoch påpekar, kraftfulla åtgärder och konkreta beslut för att kunnafullföljas. Och det är på denna punkt som vi har framfört stark kritik motregeringsförslaget. Vi anser att regeringsförslaget inte innehållerfillräckligt långtgående och konkreta åtgärder för att man skall kunnasäkerställa att vare sig energisparmålet eller beslutet om kärnkraftsavvecklingenuppnås . För att vi skall lyckas på dessa punkter krävs att samhället ochframför allt kommunerna får helt andra och mer kraftfulla styrmedel i sin handän dem som de f. n. har. Det gäller, som vi framhåller i vårt särskilda yttrande, särskilt "genomförandeinstrumenten, den kommunala energiplaneringensutformning samt samordningen av denna energiplanering med kommunernas fysiskaplanering. På dessa områden, som berör såväl hushållningen med resurser för nyaenergikällor som tätorts- och investeringsstrukturen, har behoven avsamordnade synsätt en särskild tyngdpunkt." Vihar i vår motion också pekat på förslaget om en särskild energihushållningslag,som förstärker och preciserar kommunernas roll, samt på rätten till besiktningsom viktiga inslag i de genomförandeinstrument som kommunerna bör få till sittförfogande. Vi anser också att det är mycket vikfigt att vi fåreffektiva regler för den fortsatta elanvändningen i bebyggelsen vilka står iöverensstämmelse med beslutet att avveckla kärnkraften. Frågan om vilkaåtgärder som måste vidtas "för att förhindra direktverkande elvärme i nypermanentbebyggelse", som det stod på linje 2:s valsedel, måste fåsin lösning. Som påpekas i motionen 2085 och i utskottets skrivning medanledning av denna motion är det också nödvändigt att kommunerna och andraberörda får klara och entydiga besked om vilka normer och regler somskall tillämpas i fortsättningen.