prot · G40946 · 1980-12-31 00:00:00 — Var fanns då omsorgen om glesbygdsskolorna, som på den tidenvar betydligt fler? Och var finns logiken i reservafion 3? Glesbygdsskoloromfattar både låg- och mellanstadium, men den stora sänkningen av basresursmedeltalethar skett endast på mellanstadiet. Det förtjänar också att erinras om att denborgerliga regeringen införde ett särskilt glesbygdsstöd i form av störrebasresurser till glesbygdsskolor. Något sådant fanns inte tidigare. I syfte att om möjligt bespara kammaren den ideligenupprepade replikväxlingen mellan mig och socialdemokrater om kravpå mindre klasser skall jag redan nu för det första påminna om att ett nyttstatsbidragssystem infördes , som innebär att staten inte längre reglerarklasstorleken, och för det andra hänvisa fill de siffror jag redovisadebeträffande personaltätheten - och som jag i går fick bekräftade också frånandra kommuner. I gymnasieskolan upprätthålls ambitionen beträffandeantalet elevplatser. Besparingen görs så att de uppsatta målen snarare änstarkare poängteras. Regeringen har föreslagit en reducering av lärarinsatsernai gymnasieskolan - inte 10; den tioprocentiga nedskärningen av direktlärarledda lekfioner skall delvis kompenseras med en ny resurs om 125 miljoner,vilken motsvarar 4 av de . Därigenom åstadkoms en nettobesparing omca 180 miljoner. Socialdemokraterna har i sin parfimotion föreslagit enbesparing som uppgår till endast 100 miljoner. I utbildningsutskottet har dedock gått ifrån sitt förslag och anslutit sig till regeringens sparmål. Igengäld skall också andra besparingsmetoder än de som anges i propositionenprövas. Men från personalsynpunkt är det generellt sett likgiltigtvilken metod man väljer för att åstadkomma besparingar. Statens kostnader förgymnasieskolan är i huvudsak kostnader för löner till lärare. Vilken metod manän väljer, måste den därför leda till att antalet lärarledda lektioner iberörda skolformer minskas med just . I annat fall uppnår man intesparmålet. Besparingar i statsverksamheten, m. m. Besparingar i statsverksamheten, m. m. Resursfördelningen måste nu enligt minbestämda uppfattning ges en alltmer behovsrelaterad inriktning. Vid en knappareresurstillgång är det skolor med problem och elever med särskilda behov somskall prioriteras. En del av besparingarna återförs till skolväsendet iregeringens förslag och sammanförs med länsskolnämndsresursen. I kombinationmed en behovsin-riktad resursfördelning inom kommunen blir det därför nu störremöjligheter än fidigare att utjämna utbildningsstandarden mellan olika skoloroch klasser. fäste i sitt huvudbetänkande stortavseende vid att verksamheten i våra skolor blev föremål för en kontinuerligutvärdering. En sådan saknades i stort sett före SIA-beslutet , och ännuär det, vågar jag påstå, långt kvar innan vi kan hävda att vi vet vad insattaresurser ger för effekt. Det ekonomiska läget torde påskynda processen. Trotsalla de svårigheter som det innebär att genomföra en så radikal omställning avplaneringsstrategi som krävs, kan jag inte annat än välkomna att vi nutvingas visa den omsorg om skattebetalarnas pengar som borde ha varit självklarockså i tillväxtens tid. 30STIG ALEMYR (s); Jag ber att få yrka bifall till desocialdemokratiska reservationerna i detta betänkande. Jag kommer inte attmotivera dem, det gör några av mina kamrater i utskottsgruppen. Jag väljer att nu säga några allmänna ord i detta ärende.Det är då ganska naturligt att jag vänder mig till , som ganskafränt inlett debatten med attacker mot oppositionen. har naturligtvis de svaga punkterna i sittagerande nu och tidigare klara för sig. Därför väljer hon metoden attinledningsvis gissa vad jag skall säga, så att hon redan i sittinledningsanförande polemiserar mot det hon tror att jag kommer att säga. Vi har i vår motion nämligen citerat en moderat motionfrån 1973 i vilken man säger att en av de viktigaste orsakerna till denbegränsade kvaliteten på resultat i fråga om undervisning ochfostran är de stora klasserna och undervisningsgrupperna. Lärarna hinner heltenkelt inte hjälpa alla elever till rätta. Moderata samlingspartiet villgenomföra en successiv minskning av elevantalet i klasserna. Mot den bakgrunden, mina damer och herrar, är detfantastiskt att uppleva hur med dessa långa rader av krav bakomsig , nu framstår som den störste nedrustaren av den svenska skolan iskolans moderna historia. Om detta sparförslag får full effekt, kommer 5 000anställda att försvinna i skolväsendet. använde ordet magstarkt.Det är ganska milt att citera henne och säga att det verkligen är magstarkt avmoderaterna att komma med detta förslag, mot bakgrund av deras tidigareagerande i utbildningsdiskussionen. säger att vi i en besvärlig situation skallhjälpas åt och försöka få fram konstruktiva förslag för att spara även iskolan. Men hon har inte upptäcktatt opposifionen vill göra det. är säkert ganska dåligtunderrättad om vad som har hänt i utbildningsutskottet under diskussionernadär. Men vi har sagt -jag har dessutom sagt det offentligt - attdet säkert finns möjligheter att genom bättre organisation och rationaliseringarspara pengar i skolväsendet. Men vi vill inte göra det på det sätt somregeringen nu föreslår. I stället skulle man säkerligen kunna spara genom attbättre samordna verksamheten och få till stånd ett bättre samarbete mellan t.ex. gymnasieskolan, vuxenutbildning och arbetsmarknadsutbildningen.Detta har vi också framfört i utskottet, och det sägs även i utskottetsbetänkande. Vi är beredda att ställa upp på sådana åtgärder - det har vi sagtmånga gånger. Därför är det allmänna angreppet från sida om attsocialdemokraterna inte är beredda att diskutera besparingar på skolans områdeen direkt förvrängning av fakta. Ett uppslag i sparpropositionen är att den personal som nutvingas lämna skolan delvis skall ersättas genom att man gratis skall utnyttjaelevernas arbete. Och blir nästan lyrisk när hon säger attskolreformeringen bl. a. har syftat till att våra ungdomar skall medverkapraktiskt i arbetet. Sedan anklagar hon socialdemokraterna för att inte viljafullfölja detta reformarbete, som vi uttalade oss positivt för iläroplansdiskussionen. Det är en grotesk förvridning av fakta. Vi vill, frutalman, att ungdomarna skall vara praktiskt engagerade. Vi tycker att det ärbra, och vi har träffat överenskommelser med fackföreningsrörelsenom att vi på olika sätt skall få till stånd en medverkan av eleverna, så att dekänner vikten av det praktiska arbetet, lär sig att samarbeta osv. Men vi harinte - och ingen annan heller - någonsin sagt att detta skall vara enersättning för den ordinarie arbetskraften i skolan. Vi har aldrig någonsinsagt att vi gratis skall utnyttja elevernas arbete för att därmed bli av medkommunalarbetare eller lärare. De problem med ökad missanpassning och ökad oro som svepergenom den industrialiserade världen och som också flyttar in i skolorna torde istället ställa ökade krav på att vi anvisar resurser för skolan. Vi måste få enökad personaltäthet. Det behövs också fler vuxna i skolan, som där kan hjälpabarnen till bättre anpassning och ge dem bättre möjligheter att övervinnaindustrisamhällets svårigheter. Vi har därför från vår sida i följdföreslagit en ökning av antalet anställda i skolan. Man kan naturligtvis sägaatt vi skulle ha kunnat föreslå detta tidigare och undra varför vi har vaknatså sent. Jag har i denna talarstol förut sagt att det är möjligt att vitidigare skulle ha ökat satsningen i skolan. Och kanske låg det en del i denmoderata kritik som sade att vi borde ha in fler vuxna i skolan. Men när viblev på det klara med hur problemen ökade i skolan, var vi beredda att takonsekvenserna och öka personaltätheten. Därför är det ett dramatiskt angrepppå hela utbildningsväsendet, när nu föreslår dessa mycket kraftigaminskningar av antalet anställda i skolväsendet. Det är inte bara den socialdemokrafiska oppositionen ochvpk som säger detta i , utan alla de organisationer som haranknytning till skolväsendet har sagt detsamma. Varje ledamot av har fått Besparingar i statsverksamheten, m. m. Besparingar i statsverksamheten, m. m. ett brev -det måste även känna till - som undertecknats av samtligaelevorganisationer och samtliga organisationer för de anställda i skolan. Blandundertecknarna finns , , , och alla elevorganisationerna. Det är bara enorganisation som fattas på det här papperet, och det är Hem och skola.Representanter för den organisationen har tidigare uppvaktatutbildningsutskottet och bett att få ökad lärartäthet och ökade personalresurser.Nu är man inte med om det här brevet, möjligen därför att organisationensordförande har förklarat sig stå bakom regeringsförslaget. Hem och skolasordförande är alltså beredd - i motsats till vad organisationen tidigare gångpå gång har sagt i utbildningsutskottet - att nu vara med om att dra in 5 000anställda i skolväsendet. Detta finns det anledning att erinra alla medlemmar iHem och skola om som är intresserade av problemafiken. Det är klart, fru talman, att om kommunerna ersätter dethär bortfallet från staten, dvs. om kommunerna nu har råd att öka insatserna,så blir effekten inom skolan mindre allvarlig. Jag är kommunalman, och många avde ärade kammarledamöter som lyssnar till mig nu har också kommunala funktioneri sin hembygd. Vi vet alla hur utomordentligt hårt trycket är på kommunerna ochatt vi av andra skäl tvingas höja skatterna. Att det nu skulle finnas kommunaltutrymme att ersätta bortfallet av statsbidraget med egna skatteinsatser bedömerjag som utomordentligt svårt, praktiskt taget uteslutet. Kommun efter kommunrapporterar nu att de tvingas genomföra de här drasfiska nedskärningarna sompropositionen innebär. Det är alhså, fru talman, en allvarlig attack mot helautbildningsväsendet, som jag starkt beklagar. Det finns väl egentligen endasten sak att tillägga till detta, och det är att det blir en utomordentligtviktig uppgift för en blivande socialdemokratisk majoritet att återföra tillskolan de resurser som den borgerliga majoriteten nu är beredd att ta bort frånskolan. Det handlar om våra barns framtid. Det handlar om våra möjligheter attminska det sociala trycket när de sedan lämnar skolan. Kanske kan vi genom attbehålla satsningarna på skolan spara mycket på de sociala kostnaderna efterskolan. Detta skall också ses, fru talman, i samband med att det inte är denförsta attacken mot skolan. Detta att statsbidragen till skolbyggnadernaförsvinner var ett första angrepp. Den försämring av den arbetslösa ungdomenssituation som skedde genom beslutet var också ett dramatiskt angrepp påungdomens trygghet i landet. Mitt löfte å den socialdemokratiskautskottsgruppens vägnar är att vi skall göra allt vad vi kan för att förhindraden försämring av skolans villkor som den borgerliga majoriteten engagerar sigför och så fort det är möjligt återföra de resurser till skolan som den nuförlorar. Det är inte så att jag spekulerar i vad StigAlemyr skall säga. Jag förbereder mig faktiskt inför en debatt genom att läsasocialdemokratiska motioner och utskottsbetänkanden och göra mig underrättad omvad socialdemokrater skriver i olika tidningar osv. Det leder mig i och för sigtill förmodanden som iallmänhet visar sig vara fullständigt rikfiga. Jaghar sagt tidigare i debatter om skolfrågor med socialdemokrater,att jag undrar om det är någon mening med att jag håller ett anförande,eftersom det verkar som om man slår dövörat till. Jag har faktiskt nämnt ganskafantastiska siffror om personaltätheten i våra skolor, men det kommenterar inteStig Alemyr med ett ord, utan han talar bara på om denna katastrofala nedrustning. StigAlemyr ansåg sig förorättad för att jag hade sagt att socialdemokraterna intevar villiga att spara. Sedan vidimerade han delvis mitt uttalande genom attgång på gång upprepa: det kan vi inte acceptera, det är förskräckligt, detleder fill enorma katastrofer osv. Därefter tog han upp en del områden där detgår att spara. Jag erinrar mig t. ex. att man i en reservation säger att manskall tjäna 2 milj. kr. på att samordna personallagsutbildningen ochskolledamtbildningen. Men varken eller jag vet vad en sådansamordning - som jag också tycker skall ske -kan ge i besparingar. Den kan ge 2miljoner, den kanske kan ge mer och den kanske kan ge mindre. Detfinns andra förslag, som man uppenbarligen från socialdemokratiskt håll intealls har beaktat konsekvenserna av. Det gäller egendomligt nog justglesbygderna. Man kan fylla vakanta utbildningsplatser, och man kan samordnaolika kurser osv. Det fungerar utomordenfligt bra i tätorter och stora städer.Men ungdomarna i glesbygderna - skall vi inte ta hand om dem också? Det ärkanske bäst att tillägga att det i varje fall är min ambition. Låt migåterkomma till konsekvenserna på personalsidan. Om jag förstått saken rättföreställer sig socialdemokraterna - de har i varje fall sagt det i motionen -att 5 000 anställda blir övertaliga genom det här förslaget. För grundskolansdel sker minskningen på mellanstadiet med 1 200 lärartjänster, och denminskningen borde kanske i saklighetens namn jämföras med den utökning igrundskolan med totalt ca 2 200 tjänster som kommer att ske under de närmasteåren som en följd av den nya läroplanen. Vi har där fått en utökninginnevarande år med 350 tjänster. Detär klart att om kommunerna - men jag vill tillägga atf jag nog har en mycketstarkare tilltro till kommunernas omdöme än vad har -skulle gå enmycket enkel väg och säga att de skall göra den här besparingen genom attavskeda folk på det mest brutala sätt, då är det väl möjligt att man på detsättet skulle kunna bli av med 5 000 människor. Min erfarenhet är emellertidatt man kan räkna med att kommunerna i stället på allt sätt kommer att försökaåstadkomma besparingar genom att vidta andra åtgärder än att minska påpersonalen. Jag tror icke att det kommer att bli fråga om någon drastiskminskning. Närdet gäller talet om den oro som finns i kommunerna skulle det vara roligt omockså jag fick kommentera detta något, eftersom jag, möjligen till skillnadfrån , har kontakt med kommunalmän ute i landet, och det gäller dåinte bara kommunalmän som är mina parfikamrater. Jag träffade t. ex. i går allakommunala skolstyrelseordförande i ett län. Och visst var de bekymrade. Detvore ju märkligt ifall de skulle brista ut i glädjerop. Besparingari statsverksamheten, m. m. Besparingar i statsverksamheten, m. m. Men de varinte så förkrossade att de sade; Det här går inte, det blir förskräckligt. Devar fullt resonabla, och de var idérika. Och det är väl ett sådant klimat vimåste ha i den tid vi nu lever i. vill jag säga ytterligare några ord om "denkatastrofala nedrustningen". Jag fick just nu i min hand ett nummer avSöderhamn-Hälsinge-Kuriren, och i den har en partikamrat till ,rektor , uttalat sig. Han tar verkligen i, för han säger ungefär;Vad då? Det är väl inte svårt att spara i skolan, vi kan ledigt spara . säger också: "ochmånga inom skolvärlden tycks anse att skolan är ett väl rationaliserat företag, där detinte förekommer ett öres svinn. Jag vill påstå att skolan är långt ifrån effektiv--- ." Litet längre fram i artikeln står det: "Jag reagerarmot att skolan inte har någon benägenhet till rationaliseringar. Det tycks intefinnas något som helst intresse att se över företaget för att göra deteffektivare." Det kan vara rätt roligt att få läsa upp ännu en sak,eftersom jag hade ungefär motsvarande formulering i slutet av mitt anförande; "Att vara aktsam och varsam med skattebetalarnaspengar, det måste väl ändå vara en ledstjärna för oss socialdemokrater, menarOla ." Det finns tydligen - och i det här sammanhanget kanske jagskulle vilja säga: tack och lov - skiftande uppfattningar om det här hossocialdemokraterna. 32STIG ALEMYR (s) replik: Denne Söderhamnsrektors uttalande får stå förhonom själv. Han är nämligen icke representativ för de socialdemokrater somsysslar med utbildningsfrågorna. Jag skulle också kunna citera moderater sominte gillar sparpropositionen. Det är väl ganska självklart att det i vårapartier kan finnas avvikande meningar. Jag inser att om det är så att kommunerna ersätter depengar som bortfaller med egna medel, då bhr inte effekten enpersonalminskning med 5 000 personer - det var ju detta jag sade i mitt inlägg- men om de inte kan det, så blir följden att 5 000 anställda försvinner urskolväsendet. Till det sade att det kan hända att det blir ensådan personalminskning, och då är vi ju överens. Regeringen lägger alltså framett förslag, vars mål är och vars resultat blir en minskning av antaletanställda i skolväsendet med 5 000, trots allt det och hennespartikamrater har sagt om behovet av ökat antal vuxna människor iskolan. har i sitt anförande valt att hänvisa tillnågon kommun i , där antalet anställda har ökat mycketdramatiskt. Men det säger inte ett skvatt, utan det är bara ett fräckt exempel.Man tar fram ett exempel från ett enda fall i landet - jag kan inte enskontrollera om det är riktigt- men man skall ju sätta detta i relation filllandet i dess helhet. Vad händer i glesbygden? Vi skulle ju räddaglesbygdsskolorna. Det är oppositionen som vill göra det. Ändringen avlärartätheten pä mellanstadiet kommer enligt vad vi har kollat i ett parlänsskolnämnder att betyda kraftiga angrepp påglesbygdens skolor. När räknar upp spareffekten beträffandemellanstadiet glömmer hon alldeles bort vad de betyder förkommunerna. Dessutom har mött några ganska optimistiskaskolordfö-rande, det var kanske i ett län med moderater på posterna i fråga.Det är självklart att även jag har kontakter med mitt folk och medskolstyrelser ute i landet. Jag var i en stor kommun och talade.Det framkom då att det blir ytterst allvarliga konsekvenser för kommunen, varsekonomi redan tidigare är hårt pressad. Jag tänker på . Resdit och diskutera med vederbörande och ta reda på vad skolbyggnadsbidragetsförsvinnande, attackerna mot den arbetslösa ungdomen och det sista förslagetbetyder. Jag har förståelse för att måsteförsöka klara sig ur den här knipan. Det är hennes jobb att försöka försvara enomöjlig situation. Jag har full respekt för detta, men det går ändå infe attkomma ifrån det oerhört allvarliga angrepp på skolväsendet som det här innebär. Jag är naturligtvis kolossalt lycklig över attStig Alemyr har medkänsla med hänsyn till min utsatta position, osv. Men jagklarar mig fakfiskt ganska bra. Till skillnad från vet jag - ochdet vet egentligen också - att det inte är någon kolossalnedrustning som vi talar om. På tal om avvikande meningar är jag övertygad omatt man kan hitta sådana både här och där. Jag hävdar emellertid alldelesbestämt att den avvikande mening från en socialdemokratisk rektor som jagciterade är av betydligt större intresse än atf det finns moderater som ocksåklagar, för vi har verkligen väldigt många sådana som klagar just . Det ärganska viktigt att vi får dem att sluta med detta och att de börjar fundera;Hur kan vi bidra, vilka idéer kan vi komma med? Det börjar faktiskt röra på sigpå många håll. Jag vill inte påstå att de skolstyrelseordförande som jag i går träffandevar optimistiska - det var nog en liten förvrängning av vad jag sade - men devar inte heller till förlamning pessimistiska, och det tycker jag är ganskavärdefullt. ställde frikostigt ut löften. Jag som haromtanke om honom skulle kanske vilja ge en liten varning; Förse det med litetreservationer. Man vet ju inte, det kan ju hända att socialdemokraterna kommertillbaka i regeringsställning, och då kan det bli knepigt, för då är det jagsom skall gå till anfall och tala om vad ni lovade då och då, osv. Jag undrar om menar att vi ytteriigare skallöka personaltätheten i våra skolor. Jag redovisade en siffra, 7,5 elever pervuxen, varpå sade: Det kan jag inte kontrollera. Han har nämligenaldrig funderat över om det går att räkna ut detta. Han menade att det måstegälla bara en kommun, men jag talade om att jag fått uppgiften bekräftad frånandra kommuner i landet. Jag kan citera Unesco-statistiken som visar, intepersonaltätheten, för det är ganska unikt att som hos oss hasa mycket annanpersonal i skolorna, men lärartätheten. Det är alltså i genomsnitt 15 elever Besparingar i statsverksamheten, m. m. Besparingar i statsverksamheten, rn. återkom till frågan om besparingar och sadeatt dessa naturligtvis måste gå ut över personalen. Jag är emellertid inte såsäker på det. Det finns faktiskt andra saker i skolan också. Jag vet inte omdet är länge sedan Sfig Alemyr besökte en skola. Det finns t. ex. läromedel. Isnitt är kostnaden för läromedel . Skulle man minska med 50 kr.per elev, skulle det göra 50 milj. kr. för hela landet. Det är kanske någontingatt överväga. Vi måste också - och redan det innebär en besparing - komma bortfrån den föreställningen, att så fort man över huvud taget skall göra någontingsom inte är traditionellt, måste det kosta pengar. såg jag att någonskoldirektör hade räknat ut att den här nya idén - som inte är någon ny idé -att göra studiebesök blir dyr. Men det är ju faktiskt bara fråga om att gåutanför skolans väggar. Det handlar alltså inte om att åka buss långa sträckor,för det kostar däremot pengar. Jag tycker att ändå bör hjälpa tillatt få in ett sundare tänkande. Underkänn nu inte helt . Visst harhan rätt när han säger att den här verksamheten kan rationaliseras ocheffektiviseras som varje annan verksamhet. 34 () replik: sänker debatten till en nivådär jag inte gärna vill fullfölja den. Hon har den dåliga smaken att fråga omutbildningsutskottets ordförande över huvud taget har besökt någonskola. För man diskussionen så, sänker man debattnivån på ett sätt som jag intebetraktar som värdigt . Jag noterar att nu har konstaterat att närhon kommer i opposition om , då skall hon stå upp här och kräva ökadepersonalresurser i skolan. Det är ganska fantastiskt. Då skall hon erinra migom vad jag har sagt , och säga; Det har socialdemokraterna lovat, genomförnu det ni har lovat. Jag skall för min del sluta den här debatten - eftersommina kamrater kommer att fortsätta den - med att läsa 3-4 rader i det brev somskickats till oss alla. Det bör kanske stå i kammarens protokoll. Det är ettmycket modest hållet brev från alla organisationerna och slutet lyder på följandesätt: "Undertecknade organisationer vill verka för och slåvakt om en god utbildningskvalitet och goda arbetsförhållanden för elever och personal. Vi vill också slå vakt om de svaga i skolan. Därför avvisar vi med kraft besparingspropositionens förslag rörande skolan.------------------ Ungdomen är samhällets viktigaste resurs och utbildning eninvestering i landets framtid. Därför bör säga nej till kortsiktigabesparingar på skolområdet." Det här måste varavägledande för vårt arbete med skolan . 35INGA (vpk): I besparingspropositionen föreslås att destatliga anslagen till kommunerna skall minskas, så att av bidragentill driften av grundskoloroch gymnasieskolor skall betalas ut. Detta förmodar man skall leda tillbesparingar ute i kommunerna. Med denna besparing tjänar staten in nästan 300milj. Men vilka blir följderna för kommunerna med denna besparing förstaten? beslöt 1979 om den nya läroplanen förgrundskolan och beslöt om en ökning av statsbidraget tillgrundskolan. I det nuvarande ekonomiska läget anses det inte längre varamöjligt att genomföra ökningarna av den s. k. förstärkningsresursen. Inte ensden mycket blygsamma ökning med som skulle /82 kommer till stånd om regeringen får som den vill. Och vilkablir följderna av den här indragningen ute i kommunerna? Enligt propositionen är det också nödvändigt att motverkanedgången i basresursmedeltalet för mellanstadiet. Elevmedeltalet har undersenare år sjunkit, och detta kan inte accepteras av regeringen. Klasserna måstebli större igen. Det rimmar illa med det krav om mindre klasser i skolan somborgarna - och framför allt - drev hårt när det passadesig. Genom att öka medeltalet i klasserna kan man spara 100 milj. kr. Jag måsteställa frågan också här vilken effekt det får ute i kommunerna - på elever ochpå skolpersonal, för skolsituationen i allmänhet och förundervisningssituationer av olika slag.