prot · G409116 · 1980-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1980/81:116 Omanslaget till hemresor för elever i specialskola 1§ Justerades protokollen för den 1 innevarande månad. 2§ Tids- och ärendeplaner Vidmorgondagens sammanträde avslutas behandlingen av utskottsbetän-kanden senastkl. Därefter besvaras två interpellationer och en fråga. Tillkammarens ledamöter kommer att utdelas tidsplan och ärendeplan föråterstoden av . Av dessa planer framgår att speciellt den senare delenav maj och blir mycket arbetstyngda i kammaren. Dåplanerna redovisades i talmanskonferensen beslöt konferensen rekommendera attutskotten ingående skulle pröva möjHgheterna att uppskjuta ärenden till riksmötet1981/82 men bereda dessa ärenden redan under innevarande så att dekunde föreligga i tryck , attärendebehandlingen vid arbetsplena skulle avslutas senast kl. 15.30i stället för samt attutskotten skulle fastställa riktlinjer för frivilliga överenskommelser ombegränsning av kammaranförandenas antal och längd samt planera utskottsledamöternasdeltagande i kammardebatterna på sådant sätt att debattiden utnyttjas merarationellt. 3§ Svar på frågorna 1980/81:334 och 350 om anslaget till hemresor för elever ispecialskola i har frågat mig om jag vill medverka tillatt sparandet inom () inte går ut över bidraget till hemresorför elever i specialskolan. Omanslaget till hemresor för elever i specialskola Vidarehar frågat mig om jag vill klarlägga frågan om specialskolelevernashemreseanslag, så att inte möjligheterna till hemresor omöjliggöres. Jag besvarar frågorna iett sammanhang. Frånanslaget för specialskolans resor för elever jämte ledsagare ersätts delskostnader för elevernas hemresor, dels kostnader för att anordna skolskjutsarför externatelever vid specialskolan, dels resekostnader för målsman till elevvid resa till gemensam sammankomst i specialskolan. Underde senaste budgetåren har anslaget kraftigt ökats. /78 anvisades3 , och för /81 har . anvisats till dettaändamål. Anslaget är ett förslagsanslag, men för att hålla kostnaderna underkontroll förordade jag budgetproposition, i Hkhet med SÖ:s förslag ianslagsframställningen för /79, att anslaget efter förslag av SÖdelades upp på anslagsposter som ställdes till de olika skolornas förfogande.Riksdagen hade ingen erinran mot detta (UbU 1977/78:19, rskr 1977/78:206). Isåväl budgetpropositionen som regleringsbrev har framhållits att eleverna börha möjlighet till nära kontakt med föräldrarna. Jag vill i sammanhanget nämnaatt regeringen för budgetåren 1978/79 och 1979/80 har medgett överskridande medca 1,7 milj. kr. för vartdera budgetåret. Inuvarande ekonomiska läge och med hänsyn till den uppräkning som gjorts avanslaget har regeringen i regleringsbreven för de två senaste budgetårenerinrat om nödvändigheten av en noggrann planering av reseverksamheten, så attkostnaderna kan hållas nere utan att eleverna för den skull fråntas möjlighetentill kontakt med föräldrarna. Eftervad jag inhämtat har SÖ tillkallat en särskild expert som ser över planeringenav reseverksamheten och även undersöker möjligheterna till ökade rabatter föratt försöka minska resekostnaderna. Regeringenhar inte gett SÖ direktiv om att föreslå några besparingar under detta anslag,och såvitt jag känner till ämnar SÖ inte heller föreslå några sådana. Inuvarande statsfinansiella läge bör dock överskridande av anslag finansierasgenom omprioriteringar. Anf.3 i (c); Jag tackarstatsrådet för svaret på rnin fråga. Anledningentill att jag ställde frågan har jag angivit i själva frågan. Jag vill baratillägga att man i meddelandet från till specialskolorna,enligt de uppgifter jag har fått, har tryckt hårt på att om reseanslagetöverskrids måste kostnaderna täckas av andra anslag. Upptagningsområdenaför de regionala specialskolorna är i regel flera län och för riksskolorna, somnamnet säger, hela landet. Specialskolornas anslagsframställning görs ett ochett halvt år före aktuellt budgetår, och då vet man inte hur långa ressträckorde nyintagna eleverna kommer att ha. Täxehöjningar förekommer som bekant ocksåibland under en så på tåg, buss och taxi. De kostnadsökningar somförekommit beror ju på att oljepriserna har gått upp mycket /78 till1980/81. Anslagetför övrig verksamhet är ju beräknat efter förutsättningen att eleverna reserhem över helgerna. Som exempel på hur det skulle slå under en veckohelg, om manlåter eleverna stanna kvar på skolan i stället för att de får åka hem, kan jagnämna Vänerskolan i . Enligt avtal med bussar, taxi m. m.. uppgårkostnaderna för resor tur och retur en veckohelg för barnen till ,medan kostnaderna för tillsyn, mat, städning m. m. skulleuppgå till ca . Även för en riksskola som den i blir kostnadenungefär dubbelt så hög om eleverna måste stanna kvar på skolan överveckohelgen. Vadsom är positivt i statsrådets svar är att det sägs att skolöverstyrelsenundersöker möjligheterna att erhålla ökade rabatter. Omman drar ner på resorna går det emot den policy som har uttalatbeträffande de handikappade, dvs. att man skall minska de markeradeinstitutionsdragen i särskolan. StatsrådetMogård är litet tvetydig i svaret. Hon säger att SÖ inte föreslår någrabesparingar men att överskridande ändå skall finansieras genomomprioriteringar. Skall skolorna då begära så stora anslag för övrig verksamhetatt det kompenserar ett eventuellt överskridande av reseanslagen? De flestaskolor lägger ju ut sina anslagsberäkningar under förutsättningen att barnenskall få åka hem. Fårjag fråga statsrådet om inte följden blir en genomgripande nedrustning t. ex.av dövundervisningen om reseanslagen skärs ner. Omanslaget till hemresor för elever i specialskola 4 (); Även jag ber att få tacka statsrådet för svaret. Mankanske kan tolka svaret positivt. Det sägs att SÖ icke fått några direktiv omatt ha någon annan inställning i den här frågan än man tidigare haft. Det härär ett förslagsanslag, och överskridande av anslaget kommer naturHgtvis atttillåtas. Mensamtidigt säger statsrådet att man måste finansiera överskridandet med medelfrån andra anslag. Jag har i Hkhet med i kontakterinom den här verksamheten och ställer mig lika tveksam som hon till denmöjligheten. Detsom jag ser som positivt i svar är att den person som har fått iuppgift att undersöka detta problem har i uppdrag att leta efter tänkbara möjlighetertill besparingar, bl. a. genom rabattering av resorna. Jag hoppas att det skallge utdelning och att vi inte behöver räkna med att det kommer att ställas kravpå insfitutionerna att de måste täcka överskridande av detta anslag med anslagfrån andra områden. Det finns inga sådana anslag. Det sker också överskridandenpå andra punkter, tyvärr. Jaghoppas att jag kan bedöma svar positivt - att vi icke har attvänta några strängare direktiv eller några strängare krav på dessainstitutioner, utan att de kan leva som de har levt. Vad som har skett är att anslaget har räknats upp medhänsyn till de faktiska utgifterna, just för att förhindra att anslagenöverskrids med så stora belopp som har skett. 1978/79 överskreds anslaget med 1750 000, 1979/80 med 1 700 000. I SÖ;s anslagsframställning tar man självfallethänsyn till sådana omständigheter och kostnadsökningar som iHjärtum tar upp. Jagtycker att det för att fullständiga bilden är viktigt att konstatera att detsammanlagda antalet elever i specialskolan har varit istort sett . Det utgör innevarande läsår ca 760 elever. Jagkanske avslutningsvis får erinra om att jag i årets budgetproposition liksom itidigare budgetpropositioner har prioriterat de handikappade. 4§ Svar på fråga 1980/81:359 om besparingarna inom gymnasieskolan har frågat mig om jag är medveten om att"omfördelningarna" och besparingarna inom gymnasieskolan lett tillatt ungdomar som sökt till gymnasieskolan inte kommer in och vilka åtgärder jagtänker vidta. Fråganhar föranletts av uppgiften att Solbergaskolan i fått besked om att enneddragning skall ske nästa läsår med 60 elevplatser och att det förSolbergaskolans upptagningsområde innebär att totalt 142 ungdomar som sökt tillgymnasieskolan inte kommer in. Jagfinner det angeläget att först korrigera ett felaktigt påstående i MargotWallströms fråga. De besparingar på gymnasieskolanslaget som regeringen harföreslagit i budgetpropositionen /82 avser inte dimensioneringen avgymnasieskolan. Gymnasieskolansdirekt grundskoleanknutna del, den s. k. stora ramen, föreslås i likhet medinnevarande läsår dimensioneras för av antalet 16-åringar, vilketmotsvarar totalt 133 950 intagningsplatser. För de olika studievägarna föreslåsför minst treåriga linjer 39 000 platser, för tvååriga teoretiska linjer 17 200platser och för yrkesinriktade linjer och specialkurser samt läriingsutbildningtotalt 77 750 platser. Detankommer på () att besluta om antalet intagningsklasser igymnasieskolan. SÖ:s beslut avseende dimensionering ochlokalisering av gymnasieskolans studievägar /82 innebar enligt vadjag erfarit en minskning med totalt 60 intagningsplatser på teoretiskastudievägar i jämfört med innevarande läsår. Iårets budgetproposition har jag redogjort för de problem som kan väntas uppstå,då de nuvarande stora 16-årskullarna når högskoleålder. Mot bakgrund härav ochmed hänsyn fill SÖ:s bedömning av arbetsmarknadens framtida behov harregeringen föreslagit att SÖ:s omfördelning av elevplatser inomgymnasieskolans stora ram inte får medföra att antalet elevplatser på deteoretiska studievägarna ökas i förhållande till föreslagen totaldimensionering för /82, såvida inte utökningen hänför sig tillnaturvetenskaplig och teknisk linje. Omfördelning därutöver bör, om det visarsig nödvändigt med en sådan, kunna beslutas av regeringen. Enligt vad jag erfarit har intagningsnämndernas rapporterom antalet sökande fill gymnasieskolan och skolstyrelsernas eventuellaframställningar till SÖ om organisationsförändringar med hänsyn till bl. a.elevernas val börjat sammanställas på SÖ. Någon samlad bedömning av eventuellabehov av omfördelningar inom gymnasieskolans stora ram kan således ännu integöras. Vad gäller de yrkesinriktade linjerna och specialkursernahar det visat sig svårt att ta i anspråk det antal platser som ramen medger,bl. a. på grund av bristande resurser. Jag finner det mycket angeläget attandelen platser på de yrkesinriktade studievägarna och lärlingsutbildningenökar. I syfte att underlätta för kommunerna att anordna dessa angelägnautbildningar i ökad omfattning utan egna kostnadskrävande investeringarföreslog regeringen på min föredragning budgetproposifion enförbättring av statsbidraget till inbyggd utbildning inom industri och hantverksamt handel. Antalet utlagda platser på dessa studievägar har också ökat desenaste åren, men enligt uppgift från SÖ är f. n. antalet utlagda platser påyrkesinriktad utbildning /82 ca 14 000 färre än föreslagen totaldimensionering. Om besparingarna inom gymnasieskolan 7 (): Tack för svaret! Det är inte särskilt svårt att föreställa sig denförvåning - eftersom man först trodde att det var ett misstag - och sedan denbestörtning som de skolansvariga i kände, när de fick beskedet attgymnasieskolan skulle mista 60 elevplatser. För hela gymnasieregionen innebärdet att 142 ungdomar som sökt inte får plats på gymnasiet. En stor del av gårdagens arbetsmarknadspolitiskariksdagsdebatt handlade om , om ungdomsarbetslöshet och minst sagtdystra framtidsvisioner. Att nu utestänga 142 ungdomar från den utbildning desökt till, av "omfördelningsskäl", vill jag kalla för samhälleligtsjälvbedrägeri! Hem o. skola-föreningarna i kommunen frågar nu i ett öppetbrev; Vad skall det bli av våra ungdomar? Naturligtvis tänker de på denomöjliga uppgiften att skaffa 16-åringarna arbete. Denna omfördelning av gymnasieplatser, eller rättare sagtanpassning av gymnasieskolan till arbetsmarknadens behov, har tydligen fåttsådana här dramatiska konsekvenser, och då inte bara i . Jag kunde tyvärrlika gärna ha talat om , eller Norrlandsorter. Långsiktig planering borde ha präglat den här förändringenav utbildningen. blir det i stället så, att de ungdomar som sökt tillgymnasiet drabbas i första hand. De vet snart inte vad de skall rätta sigefter. Betygen räcker plötsligt inte till, och "alternativet" för demär i de flesta fall arbetslöshet. Kommunernadrabbas på ett annat sätt, nämligen av en hopplös planeringssituation och enhopplös ekonomi. Dessutom, genom att ta bort statsbidrag som skulle underlättaen övergång från teoretiska studievägar till yrkesinriktad utbildning harregeringen försvårat kommunernas arbete. Statsrådetssvar på min fråga är egentligen en redovisning av den formella handläggningenav frågan. Men gäller det vad som skall hända med de här 142 ungdomarna.Oron för ungdomarnas situation och framtid är något som drabbar oss alla.Därför vore det bra om skolministern kunde lämna ett lugnande besked till allaungdomar, kommuner och föräldrar, som vill ha fler platser i gymnasieskolan.Tror skolministern att den här platsfördelningen kommer att rättas till? Det som har väckt så stort uppseende är ingenting nytt. Regelmässigtär det vartenda år så, att antalet förstahandssökande, jämfört med de platsersom SÖ har lagt ut, visar en diskrepans. I massmedia framställs ocksåförhållandet regelmässigt så, att en rad ungdomar ställs utanförgymnasieskolan. Orsakentill att det har blivit ett så väldigt stort rabalder nu är alldeles säkert denmissuppfattning som gav uttryck för i sin fråga och som honförefaller hålla fast vid, nämligen den att gymnasieskolans dimensionering ibesparingssyfte skulle ha bantats. Det är snarare motsatsen som är fallet. Somjag har påpekat sammanställer f. n. SÖ, och det sker ocksåregelmässigt, intagningsnämndernas rapporter om antalet sökande tillgymnasieskolan och skolstyrelsernas eventuella framställningar omorganisationsförändringar. Det är alltså för tidigt att yttra sig om vadregeringen eller SÖ skall göra. Avslutningsviskan jag bara säga följande. För det första; Ingen kommer att ställas utanförgymnasieutbildningen. För det andra; Vi kan inte fortsätta att utbilda förnågonting som vi vet betyder arbetslöshet. Anf.9 (): 1 lät det minsann inte så att det här har man varit med om förr,utan man var mycket bekymrad över den här nettominskningen med 60 elevplatsersom det faktiskt är fråga om. Man är naturligtvis bekymrad inte minst med tankepå arbetsmarknadssituationen. Omnu skolministern säger att det här skall rättas till och att ingen skall behövahamna utanför gymnasieskolan som vill ha gymnasieutbildning, är det bra. Dåtror jag också man kan säga att vi har fått det lugnande beskedet attplatsfördelningen skall rättas till. Detär i så fall också svaret på den andra frågan som jag tänkte ställa, nämligenom regeringen i så fall tänker ta hänsyn till arbetsmarknadsläget och att det iVärmland är så svårt för ungdomar att få jobb. Jag upprepar min försäkran att ingen kommer att ställas utanförgymnasieutbildning som önskar sådan utbildning. Tvärtom kommer vi att försökaövertyga ännu fler om att de faktiskt måste skaffa sig gymnasieutbildning. Däremotkan jag inte lova att platsfördelningen skall rättas till, för då kommer vi idet läget att vi utbildar för arbetslöshet. Vad vi måste göra är att övertyga ungdomarnaockså om att det inte är särskilt fiffigt att gå på utbildningar som inte ledertill arbete. Vi måste få en överströmning fill yrkesinriktade studievägar. Detvore, tycker jag, mycket egendomligt om vi skulle säga att vi av planeringsskäl- när vi vet sanningen - måste vänta med att vidta de åtgärder som ärabsolut nödvändiga. Stålindustrin,m. Anf.11 (); I så fall ser jag inte annat än att vi på något sätt måste hjälpaArvika att anordna annan utbildning - yrkesinriktad utbildning. klararman det inte. Man har haft en hopplös planeringssituafion, som jag påpekade.Yrkesinriktad utbildning är ingenting som man anordnar på en kafferast när manhar brist på resurser, utan i så fall måste vi förvänta att man får hjälp frånregeringens sida att göra den här omfördelningen. 5 § Föredrogs och hänvisades Proposifionerna 1980/81:181 tillsocialutskottet /81:184 till utbildningsutskoftet 6 § Föredrogs och hänvisades Mofionerna 1980/81:2115 tilllagutskottet /81:2116 till näringsutskottet 7 §Föredrogs men bordlades åter betänkande 1980/81:23 betänkande 1980/81:29 8§ Stålindustrin, m. m. Föredrogs näringsutskottets betänkande 1980/81:44 om vissa frågor angåendestålindustrin, m. m. 1980/81:67 och 1980/81:100). Isamband med behandlingen av detta ärende skulle följande interpellationerbesvaras 1980/81:111 om råjärnstillverkningeni Spannarhyttan och 1980/81:112 om den svenska handelsstålsindustrin. Stålindustrin,m. 12 IndustriministernNILS ÅSLING: Stålindustrin har återigen drabbats av en allvarlig konjunkturnedgång.Den ökning av stålproduktionen i världen som kunde noteras för harförbytts i en lika stor nedgång . Råstålsproduk-tionen låg 1980enligt preliminära beräkningar på eller över 1970 årsnivå. Detta speglar dock inte de kraftiga förskjutningar i produktionen mellanländer och ländergrupper som har ägt rum . Industriländernasråstålsproduktion blev i det närmaste lika stor som ,dvs. Statshandelsländerna har under motsvarande periodökat sin produktion med till , medanutvecklingsländerna i det närmastehar tredubblat sin produktion till 65miljoner ton. Vidare har på växt fram från en mycketundanskymd position på stålområdet till att nu vara västvärldens störstastålproducent och den största stålexportören. Dessa förändringar förklarardelvis dagens stålkris. Ytterligare faktorer som har lett fram till krisen ärbl. a. den utdragna lågkonjunkturen . Vidarehar introduktion av nya och mer produktiva teknologier förbättratanläggningarnas produktion. Jag tänker här främst på införandet avstränggjutning. Dessutomfortsätter trenden mot att stålkonsumtionen inte ökar i samma takt sombruttonationalprodukten. BNP ökar i de industrialiserade länderna somde konsumerar mindre och mindre stål, bl. a. till följd av stålets förbättradetekniska kvalitet. Ytterligare en orsak till stålkrisen är att nya stålländerkommer till och erövrar marknaden på de gamla producentländernas bekostnad. Belysandeför stålindustrins problem är att överkapaciteten inom OECD-området beräknastill ca . En av förklaringarna till detta är den kontinuerligaökningen av det statliga engagemanget i järn- och stålindustrin i helaVästeuropa. Detta har inneburit att minskningen av produktionen i huvudsak haråstadkommits genom ett lägre kapacitetsutnyttjande snarare än genom renanedläggningar. Strukturomvandlingenhar också varit omfattande inom vår omvärld. Inom EG har t. ex. antaletanställda inom stålindustrin minskat med 120 000 personer under åren 1974-1979.Som jämförelse till nedskärningarna inom EG kan nämnas att i har antaletarbetstillfällen inom stålindustrin minskat med ca 100 000 . År1980 började bra för stålindustrin. låg produktionen iflertalet länder betydligt över . Men efter halvårsskiftetförra året inträffade en betydande försämring. Prissystemet bröt fullständigtsamman. Detta har skett som produktionskostnaderna över lag ökat.Detta ledde bl. a. till att EG beslutade att införa tvingandeproduktionsbegränsningar. Facitför 1980 blev att stålkonsumtionen i hela världen minskade med ,motsvarande . Råstålsproduktionen minskade med eller 4 %.Den större minskningen i råstålsledet förklaras av en ökad andelstränggjutning. Utvecklingen pekarinte på att en omedelbar förbättring är på väg. Under årets två första månaderminskade råstålsproduktionen i EG , i och i med 15 %.Jag tror att vi måste utgå från att stålindustrins problem även underinnevarande år kommer att bestå i allt väsentligt. Utvecklingen i har inte på något nämnvärt såttavvikit från den internationella utveckling som jag här har beskrivit.Råstålsproduktionen minskade från 1979 till 4,2 miljoner ton1980 eller , medan järnverkens leveranser av handelsfärdigt stålminskade . Exporten minskade , och exportandelen sjönk från 54till . Även importen minskade något, och importens andel av den svenskatillförseln sjönk från år 1980. När regeringen beslutade om stålpropositionen vid nyår varvi medvetna om konjunkturförsvagningen och den vikande efterfrågan. Däremotfinns det anledning konstatera att styrkan i efterfrågeminskningenharöverraskat. minskade den svenskaråstålsproduktionen med inte . Tyvärr har detta förhållande ocksåpåverkat resultatutvecklingen i , . Bolaget har därför beslutat att vidta sådanaåtgärder att rörelseresultatet skall förbättras med minst 100 milj. kr. Det har varit naturligt för att mot bakgrund av denhittillsvarande resultatutvecklingen kontrollera om den inslagna kursen varitden rätta. Beräkningar har då bl. a. visat att vidtagna strukturförändringarhar medfört betydande sänkning av produktionskostnaderna. Men ett företagsresultat är ju också beroende av intäktssidan. Priserna på stål ärinternationellt bestämda eller påverkade. På grund av stålkrisens omfattninghar de varit mycket låga. Detta är en av förklaringarna till storaförluster. Dessutom har situationen för , Hksom för svensk stålindustri iövrigt, förvärrats av att den svenska kronan har uppvärderats i förhållandetill flertalet europeiska valutor och nedvärderats i förhållande till dollarn. Resultatet av redan vidtagna åtgärder, liksom detförhållandet att strukturomvandling skall vara avslutad först ,gör att jag trots allt hyser gott hopp om att skall bli ettkonkurrenskraftigt företag. Men för detta fordras att ägarna tar sitt ansvarför bolagets fortsatta utveckling. Jag har i propositionen framhålHt, och jag vill gärna härupprepa och understryka det, att om ytterligare kapital är nödvändigt för attstrukturförändringarna i skall ske i önskvärd takt, måste ägarna varaberedda att skjuta till detta i proportion till sitt aktieinnehav. Samhällethar satsat för att göra till ettkonkurrenskraftigt företag. Jag förväntar mig nu att ägarna skall ta sittansvar för att inte detta kapital skall förstöras. Förhandlingar mellan aktieägarna för att nå en uppgörelseom bl. a. en finansiell förstärkning av beräknas kunna inledas undersenare delen av april månad. Jag kommer att i ett interpellationssvar till Lars-OveHagberg närmare beröra utvecklingen av den svenska handelsstålsindustrin. Stålindustrin, m. m. Stålindustrin,m. Stålindustrins skrotbehov är en av de frågor somvarit föremål för särskild uppmärksamhet i den politiska debatten och som ocksåföranlett såväl frågor som motioner i kammaren. Regeringen har klart deklareratsin inställning i skrotfrågan i stålpropositionen. Jag tänker dock någotytterligare beröra denna för hela branschen så viktiga fråga. Utgångslägetär att det rått balans på skrotmarknaden, dvs.skrotimporten har understigit , motsvarande endast en eller ett parprocent av förbrukningen. Dentendens till ökad andel av malmbaserad stålproduktion som faktiskt ägt rum iSverige , bl. a. genom en avsevärd minskning av produktion imartinugnar, kommer emellertid att brytas . Vad är dåförklaringen till denna utveckling? Jo, det hänger bl. a. samman med attmetallurgin i Domnarvet just nu läggs ned. Också Spannarhyttan läggs snart ned.Samtidigt räknar med en ökad produktion , specielltvad gäller band och tunnplåt. Ämnesförsörjningen kommer, som jag sade, attbaseras på en egen skrotbaserad elektrostålpro-duktion samt på ämnesleveranserfrån och . Mednuvarande prisrelation mellan skrot och tackjärn kommer att förbruka enicke obetydlig mängd skrot som kylmedel i konvertrarna, varför följaktligen ökar. genomgår en strukturomvandling påvalsverkssidan, när man 1981 kommer att stränggjuta aUa ämnen. Detta leder tillett minskat internt skrotfall, vilket i sin tur ytterligare ökar ;sköpskrotsbehov. Dettagäller även den övriga stålindustrin, och kanske speciellt , som harredovisat ökat köpskrotsbehov. har i likhet med övrigaspecialstålsföretag lämnat malmbasen. Vidare genomförs också inom dessa företagrationaliseringar, bl. a. investeringar i stränggjutningsanläggningar, someffektiviserar produktionen och ger mindre internt fallande skrot. Densamlade effekten av detta ökade köpskrotsbehov skulle enligt tidigareredovisade prognoser innebära ett importbehov i storleksordningen 700 kilotonår 1983.