prot · G409163 · 1980-12-31 00:00:00 — En av förklaringarna till detta kan vara att de Industrinolitikens åtgärder som föreslagits i olika utredningar inte itillräcklig utsträckning if,,ikt ' s m m utgått från de skildaförutsättningar som föreligger för olika kategorier av sågverk. Därigenom harförslagen inte heller fått erforderlig anslutning från företagen ibranschen." Det allvarligaste med detta är inte, som jag ser det, attalla dessa utredningar medfört kostnader som uppenbarligen givit ganska ringautbyte för branschen. Det allvarligaste är att denna utredningshysteri ocksåmedfört allvarliga skador på många företag i branschen. Jag vill , fru talman, citera några rader ur enartikel i senaste numret av . Artikeln inleds med en erinran omatt industriminister , när han presenterade sin industripolitiskaproposition, sade att det våras för industrin. Artikeln uttrycker en vissförvåning över det uttalandet, och efter en genomgång av propositionen och detläge vi befinner oss i avslutas artikeln med följande uppmaning tillindustriministern: "Avreglera, avbyråkratisera, släpp de produktivakrafterna loss - då kommer vårkänslorna!" AnL 35 () replik: talade här om något slagsförhållande mellan olika stödformer från samhällets sida och det faktum attnäringslivet nu går sämre. Klart är emellertid att man inte kan påvisa någotsådant negativt samband. Företeelserna sammanfaller i tiden, men något annatsamband finns inte. Man kan inte påstå att det ena är en följd av det andra. Jag uppskattar att är mån om att vi skallbekämpa byråkratin. Som praktisk ingenjör är naturligtvis rättemannen att påpeka vådorna av byråkratiseringen. Synd då att inte min reservation vid tillkomsten av , som verkligen är enonödig utväxt på byråkratin här i landet. AnL 36 () replik: Jag vill bara beträffande energiverketsinrättande nämna att det i detta verk samlas uppgifter som ligger på nioolika offentliga myndigheter. Så det innebär en rationalisering, inte enutvidgning av byråkratin. AnL 37 () replik; De olika utredningarna etc. på energisidankunde mycket väl ha samlats inom industriverket. Dä hade vi fått enledningsorganisation och en stabsorganisation mindre. Det hade verkligen varitett led i avbyråkrati-seringen. Nr 163 AnL 38 (): Onsdaeenden " talman! Hur är detegentligen ställt med framtidstron i näringsutskot- 10 inni 1981 ' '"' ' "investeringsviljan? Det fick jag anledning att fundera över. när jag läste näringsutskottets Industrinolinkens betänkande över vårt motionskrav om försöksverksamhet med ett regionaltinriktning, m. m. forskningsorgan i . Får jag nämna några av anledningarna till att vi värmlänningar- trots alla stora problem i länet - ändå har både framtidstro ochinvesteringsvilja: Vi har rikanaturresurser att ta till vara. Det finns enväl utbyggd basindustri och starka industritraditioner. Människorna haren bred yrkeskunnighet och vilja att delta i utvecklingen av länet. I Värmlandfinns en viktig arbetskraftsresurs . Utbildningen ärväl utbyggd. Våra problem däremot beror till största delen på att vihar många företag och sysselsatta i branscher som har, och kan väntas få,strukturproblem. På lång sikt är det naturligtvis omöjligt att enbart förlitasig på"brandkårsut-ryckningar" till hotade företag och branscher. Istället måste vi satsa på bl. a. forskning och utveckling, vilket för industrinkan innebära ett slags ''friskvård". Regional forskning och utvecklingskall naturligtvis ses som en del av den nationella satsningen på forskning ochutveckling. Vissa problem är alltså särskilt märkbara i vissaregioner, och med hjälp av forskning och utveckling kan regionensförutsättningar och resurser belysas och analyseras. För del ärnaturligtvis skogssektorn speciellt intressant. Nog skulle det vara spännande att få till ståndvidareförädling av träprodukter, där konsumentundersökningar, utbildning ochutveckling inom design samt utveckling av exportpaket kan ingå. Trä- ochcellulosake-misk forskning och utveckling samt industristudier är också exempelpå spännande projekt. a. dessa projekt föreslås i studien industriell utveckling i , som nyligenpresenterades. Delar av de förslag som förs fram från börsjälvfallet inordnas i den nationella forskningspolitiken. Vad vi emellertidhar pläderat för i motionen är det regionala behovet av medel för delsinitiering av forsknings-och utvecklingsprojekt, dels i vissa fall genomförandeav projekt som är av mer specifikt regionalt intresse. Det är ju dessutom så, att förmågan att ta till sig nykunskap som produceras inom och utom landet ökar på ett påtagligt sätt, om t.ex. vi i kan bedriva viss egen forskning och utveckling inom olikaområden. Vidare krävs en nära samverkan mellan forsknings- ochutvecklingssamarbetet och arbetet med att upprätthålla och knyta nyamarknadskontakter, om man skall nå målet att trygga och helst ökaindustrisysselsättningen. Vi föreslår en försöksverksamhet med regionaltforskningsorgan, inte för 62 att bygga upp någon parallell, storoch byråkratisk forskningsorganisation. inteheller för att splittra resurserna utan för att samla, samordna och Nr 163 användavår forskarkompetens för att gynna den regionala utvecklingen. p. p Ap Jag villockså påpeka att vårt motionskrav inte är något värmländskt och .j-, .gni uniktfantasifoster, utan det har faktiskt prövats med stor framgång i Rogaland fylke i . betänkande innehåller, förutom de ganska svaea .... ' fe luriktning, rn. argumentenmot denna försöksverksamhet, faktiskt också ett par argument för den. Det sägsatt det sannolikt behöver utvecklas nya former av stöd till regionalt inriktatforsknings- och utvecklingsarbete, om de stora problem som flera delar avlandet har skall kunna lösas. På ett annat ställe medges att rätt utnyttjadeforskningsresurser kan ha mycket stor betydelse för en positiv utveckling av enregion med svåra och komplicerade problem inom näringslivet. Därför vill jag avslutningsvis fråga utskottets talesman,om det nu är , eller ; För det första; På vilket sätt skulle ett regionaltforskningsorgan i splittra forskningsresurserna? För det andra: Skulle inte 5 miljoner till en forsknings-och utvecklingsverksamhet av det här slaget trots allt vara en relativt billigframtidsinvestering? Med detta vill jag yrka bifall till desocialdemokratiska reservationerna nr 12 och 22, som är fogade tillnäringsutskottets betänkande 64. AnL 39 () replik; På fråga vill jag bara svaraatt om man har en totalsumma för forskning och utveckling, innebär enuppdelning av denna på 5 miljoner hit och 5 miljoner dit en splittring avresurserna. Man kan sannolikt nå bättre resultat, om man inte låter en sådansplittring gå för långt. AnL 40 () replik; För det första är det så att det redan finnsforsknings- och utvecklingskompetens och resurser uppbyggda i länet i form avpersoner med sådan kompetens, lärare vid högskolan och forskare inom industrin.Det finns utrustning och lokaler, Rikssågverksskolan och , för attnämna några. Vi har industrins laboratorier, som står delvis outnyttjade i dag.Det finns också forskningsinstitut - IVL, ochluftvårdsforskning, har en filial i . Det finns delar av försvaretsforskningsanstalt m. m. Därför är problemet egentligen: Har vi räd att inteutnyttja denna forsknings- och utvecklingsresurs som finns i länet? För det andra skall man naturligtvis, som vi också harskrivit i motionen, utnyttja den sakkunskap som krävs för en fullgod forsknings- och utveck lingsverksamhet. Den finns inte alltid inom länet, och vi har använt oss av den sakkunskap som finns på området. Vi kunde finna den i och i . Vi har med andra ord inte medverkat till en splittring av resurserna. Industripolitikens inriktning, m. m. utan vi har tvärtom ökat basen för forskning ochutveckling inom ett eftersatt område. För det tredje är risken för splittring och dubbelarbeteegentligen obefintlig, eftersom de nationella forskningsråden och fonderna äveni framtiden kommer att pröva de förslag som förs fram från ikonkurrens med alla andra förslag. Om det uppstår ett s. k. dubbelarbete kandet i vissa fall vara positivt ur forskningssynvinkel och utvecklingspolitisksynvinkel. Och det kan vara intressant att få olika metoder eller angreppssättför ett och samma problem prövade mot varandra. Jag tycker nog att problemetkvarstår: Man är alltså inte beredd att satsa 5 milj, kr., som jag anser är envettig framtidsinvestering i , med tanke på de svåra industriproblem vihar i länet. 41 () replik: Det är naturligtvis önskvärt att de personellaoch materiella resurser som finns tillgängliga för forskningsarbete utnyttjas,och jag hoppas att så också sker i . Men detta förslag går ju ut på attavdela 5 milj. kr. för ett särskilt forskningsorgan, som jag föreställer migmåste ha någon sorts ledande uppgift och en kontaktuppgift inom det härområdet. När det gäller att administrera forskningen ärutbildningsutskottet det handläggande utskottet, och näringsutskottet har påden här punkten följt utbildningsutskottets rekommendationer. AnL 42 () replik: Vilka uppgifter ett sådant här regionaltforskningsorgan skall ha har vi angett väldigt tydligt i vår motion. Som jagsade också i mitt anförande skulle det ha till uppgift att samla, samordna ochverkligen utnyttja de resurser som finns i länet. Man hänvisar till att detredan finns flera former av stöd, men de aktuella organen saknar faktiskt ekonomiskaoch personella resurser för att stödja FoU-projekt av den typ som vi vill haoch kan inte initiera och genomföra projekt på det sätt som vi önskar. Det handlar alltså inte om attsplittra resurserna eller att misshushålla, utan tvärtom handlar det om attanvända resurserna på bästa sätt. Det är därför vi vill ha det regionalaforskningsorganet som en försöksverksamhet och att det skall få ekonoiniskaresurser för att starta en vettig verksamhet. AnL 43ESSE (); Grundläggande princip för svenskindustripolitik bör vara att samhället drar upp de ramar inom vilkanäringslivet i dess helhet har att arbeta. Dessa ramar måste ständigt anpassastill näringspolitikens långsiktiga inriktning, som kombineras med dendagsaktuella verklighetsproblematiken. Staten bör därför i princip avstå frånalla former av detaljstyrning av näringslivet både i vad det gäller helasektorer och i vad det gäller enskilda företag. Samhällets näringspolitik måstefrämst inriktas på att arbeta med generella medel. Stöd till enskilda företageller hela branscher minskar konkurrensen,drar ibland ner effektiviteten och leder alltför ofta till ett snedvridetresursutnyttjande. En punktinriktad, selektivt verkande näringspolitik ledertill en centralisering av både själva verksamheten och beslutanderätten iviktiga frågor. Det blir med andra ord en högst olycklig koncentration avmakten till få personer. Mycket starka skäl måste därför finnas för att statenskall gripa in med subventioner till enskilda företag. Staten har dock ettansvar för att en omstrukturering sker i socialt acceptabla former. När statenav detta skäl övertar eller stöder företag bör stödet vara tidsbegränsat. Företagsom kommit i statlig ägo bör normalt efter en omstrukturering återigen säljas.Annars kommer den statliga företagssektorn att växa sig allt större. Statlig företagsamhet kan vara motiverad avarbetsmarknads- eller konkurrensskäl. som verkar inom sammabranscher som enskilda företag måste konkurrera på lika villkor. På samma sättsom andra ägare måste staten ha möjlighet att också sälja företag eller delarav företag. Forskning och generösa skatteregler bör vara de viktigastemedlen i den långsiktiga industripolitiken. Förnyelse av produkter, utvecklingav produktionsmetoder samt hög teknisk kvalitet är väsentligakonkurrensfaktorer. Ny teknologi och olika utvecklingsprojekt kan få en chansgenom statliga beställningar. Som medveten beställare av stora projekt somannars inte skulle ha kommit till stånd - t. ex. inom energi-, tele- ochdataområdena -kan stat och kommun spela en roll för att främja svensk industrisutveckling. Staten skall låta privata företag konkurrera på likavillkor för att lösa önskvärda näringspolitiska eller arbetsmarknadspolitiskauppgifter. upphandling bör ske på helt affärsmässiga grunder.Kommunal egenverksamhet bör undvikas på områden där det finns en fungerandekonkurrens. Konkurrens på lika villkor innebär också att företag som anlitasskall fullgöra sina medborgerliga skyldigheter, t. ex. genom att betala skatteroch sociala avgifter m. m. De risker för maktkoncentration som följer avstorföretagens tillväxt måste på olika sått motverkas. För att skapa ennödvändig balans mellan olika intressen i samhället bör många olikaföretagsformer kunna leva och utvecklas sida vid sida. Det gäller enskilda,kooperativa, löntagarägda och statliga företag. En socialt orienterad marknadsekonomi förutsätter ettdecentraliserat ägande. Alla former av ägande måste ses som en förvaltning avgemensamma tillgångar och förpliktar därför också till ett miljömedvetetsocialt ansvar. Behovet av nyföretagande i olika former liksom existensenav utvecklingsbara mindre och medelstora företag är helt avgörande för enfungerande socialliberal marknadsekonomi. Genom en mångfald av företag ochägarintressen kan maktspridning och en fungerande konkurrens garanteras, vilketär en grundläggande förutsättning för en fungerande näringspolitik, som vi serdet inom . Det ligger också ett demokratiskt värde i att IndustripoUtikens inriktning, m. m. 5 protokod 1980/81:163-165 IndustripoUukens inriktning, m. m. människor har möjligheter att starta ett eget företag ochdriva sin egen verksamhet. Därför måste samhället stimulera olika former avnyföretagande, som småföretagen ges goda arbetsförutsättningar. Detgäller med andra ord att omsätta den beryktade småländska"Gnosjöandan" till en angelägen möjlighet för hela att kunnautvecklas i ett småskaligt sysselsättningsskapande närsamhälle. Men då krävsockså att de kollekti-vistiska socialiseringsfonderna även för framtiden fårstanna kvar i den berömda papperskorgen. Alla näringspolitiskt utvecklingsbaraformer av fondsparande måste främst bygga på löntagarnas enskilt ägda andelar.Skattefondssparandet har visat sig vara en intressant metod för att stimulerade många människorna i att delta i näringslivets kapitalförsörjning ochdärmed också trygga sysselsättningen. Det arbetande kapitalet i främst småföretag bör intebeskattas så länge det finns kvar i företaget, utan först då kapitalet tas urföretaget skall beskattning ske i vanlig ordning. Detta är en angelägen åtgärdför att stimulera till att ekonomiska resurser plöjs ner i företaget för atttrygga sysselsättningen och underlätta generationsskiften, så attföretagsledningen även i fortsättningen finns på den lokala orten. Det bör varamöjligt för småföretag att gå samman i lokala investmentbolag. Den nuvarandebolagslagstiftningen, som år lika för småföretag med något tiotal anställdaoch storföretag med flera tiotusental anställda, blir i den praktiskatillämpningen orimlig. Därför krävs en komplettering med en speciellsmåföretagslagstiftning, som möjliggör att förenkla rutiner och kraftigt minskasamhällets byråkratiska krav på de små företagen i förhållande till de storaföretagen. De stora företagen har givetvis en central betydelse försvensk ekonomi, men oftast är de i stort beroende av småföretag somunderleverantörer. Främst i storföretagen är det angeläget att de anställdasinflytande förstärks. De största företagen bör ges möjlighet att införaförvaltningsråd, där ägare och löntagare finns representerade. Det principiella resonemang som jag här harfört om näringspolitikens inriktning i allmänhet och småföretagens utveckling isynnerhet tior jag är av största betydelse för att näringslivet skall kunnafungera på ett tillfredsställande sätt. Här förväntas utifrån landet mycket avnytänkande, engagemang och initiativförmåga i den speciella småföretagarpropositionsom regeringen har aviserat att lägga på bord . I det nu föreliggande betänkandet från näringsutskottet,nr 64, behandlas också en motion som jag tillsammans med har väcktmed anledning av proposition 130 om industripolitikens inriktning, m. m. Vikräver i motionen "att i skrivelse till regeringen understrykerbehovet av svensk teknikutveckling på dataområdet inom hälso- och sjukvårdenoch att medel för pilotprojekt reserveras från under anslagspostenInformationsförsörjningsverksamhet i proposition 1980/81:130 reserverademedel." har strukit under detta krav, vilket ärtillfredsställande, och enhälligt uttalat sig för att gör ett tillkännagivandetill regeringen på denna punkt. framhåller utskottetföljande intressanta synpunkter i detta sammanhang: "Utskottet villdärför understryka vikten av att svensk dataindustri också i fortsättningen kanmedverka i utvecklingsprojekt inom området datateknik i hälso- och sjukvården.Genom att de inom sjukvården anställda medverkar i detta utvecklingsarbeteskapas goda förutsättningar för mer arbetsmiljövänliga system, något som i sintur kan vara en positiv försäljningsfaktor vid framtida exportorder. Utskottetvill tillägga att, om svensk dataindustri inte ges tillfälle att medverka, riskföreligger för att de sjukvårdshuvudmän som står i begrepp att gå vidare meddatorisering i större skala kommer att vända sig till utländska leverantörer.Regeringen bör därför, anser utskottet, ta de initiativ som behövs för attunderlätta för svensk dataindustri att även i fortsättningen medverka i det häråsyftade utvecklingsarbetet." Jag vill också påpeka att i utskottets skrivning längstner på s. 41 har noterats motion 2076, vilket är felaktigt. Det skall varamotion 2075. Såsom varande också landstingspolitiker har vi bådamotionärer kommit i nära kontakt med denna problematik. Hälso- och sjukvårdenär, som alla vet, en viktig samhällssektor och i hög grad teknikberoende. Deproblem som en utvecklad teknik kan hjälpa till att lösa är exempelvispatienternas kvalitetskrav på vården och personalens krav på arbetsmiljön,som strävandena att hålla nere drift- och underhållskostnadernaståndigt måste beaktas. Svenskt kunnande inom tillverkningsindustri ochbyggnadssektor kan med fördel kombineras med svenskt idépraktiskt kunnande inomden sociala samhällssektorn för att bli en viktig framtida svenskexportsatsning. Till de områden i berört hänseende där vi i nättsärskilt långt i förhållande till omvärlden hör hälso- och sjukvården. Genom enframtidssatsning på resursutveckling inom exempelvis datatekniken kan medrelativt små medel en behovsbaserad teknikutveckling både beträffande vara ochtjänst skapas, till gagn både för hälso- och sjukvården och för de företag somtillverkar produkter för denna sektor, I propositionen om industripolitikens inriktning tas dessasynpunkter upp och belyses. Där talas också om betydelsen av en svensk satsningpå teknikexport inom hälso- och sjukvården. Redan nu är ett samarbete etableratmellan STU och , det s. k. DASIS, med utvecklande av skilda objekt.De gjorda utvärderingarna av dessa samarbetsprojekt har visat godaresultat. För att komma vidare i detta utvecklingsarbete behöverpilotprojekt startas för att man skall få praktiska erfarenheter att byggavidare på och undvika kostnadskrävande misstag. Då krävs ett högt teknologisktkunnande inom svensk industri på detta område, och då är en utveckling avsamarbetet inom datatekniken mellan och av stor betydelse förgemensamma framtida satsningar. Slutligen, fru talman, vill jag på denna punkt yrka bifalltill näringsutskottets betänkande 1980/81:64, mom. 42, som innebär attriksdagen med anledning av vår motion gör ett tillkännagivande till regeringenangående datorstödda informationssystem inom sjukvården. Industripolitikens inriktning, m. m. Nr 163 AnL 44 INGA (vpk); Onsdiuen den talman! kommunisterna har krävt att 10 iuni1Q81 läkemedelsindustrin skallförstatligas. I detta betänkande behandlas denna frågapå en sida mot slutet. Industrinolitikens Läkemedelsindustridelegationen tillkallades 1975 meduppgift att utröna inriktnins m rn möjligheterna samordning av resurserna inom den svenska läkemedelsindustrin. Delegationenskulle också ta initiativ i dessa frågor. En övergripande målsättning fördelegationens arbete var just att läkemedelsindustrins verksamhet skullesammanföras i samhällets regi och under samhälleligt ansvar. Jag tycker att mankan djupt beklaga att socialdemokraterna, när det fanns chans att göra någotåt förstatligandefrågan, inte gjorde det Borgarna ändrade på direktiven 1978och sade att den övergripande målsättningen om ett samhällsinflytande intelängre borde gälla. I motionerna 640 och 1087 föreslår vpk ett förstatligandeav läkemedelsindustrin. Vi menar att borde uttala sig för att allläkemedelsindustri och medicinsk-teknisk industri ställs under kontroll avsamhället och speciellt i vad gäller produktutveckling, marknadsföring och forskning. Detta är, som jag sade, ett gammalt krav frånvänsterpartiet kommunis-' terna. Vi har i olika sammanhang fört fram olika,tungt vägande skäl till att vi anser att detta är ett nödvändigt krav. Dessaskäl har varit av både ekonomiskt och socialmedicinskt slag. Vi anser att detär otillständigt att enskilda företag skall kunna göra god vinst påtillverkning och marknadsföring av läkemedel och andra farmakologiskaspecialiteter. Vi menar att detta ägandeförhållande påverkar både forskning,tillverkning och marknadsföring av olika läkemedel på ett för patienterna ochsjukvården negativt sätt. Att läkemedelsindustrin är i privata händer medför intebara att den medicinska forskningen till stor del styrs av vinstintressen ochatt skadliga eller onödiga läkemedel får stor spridning utan tillräckligkontroll frän samhällets sida. Det leder också till att sjukvården får enfelaktig och defensiv inriktning. Tillsammans med den medicinsk-tekniska industrin driverläkemedelsindustrin sjukvården mot en allt större slagsida åt detkemisk-tekniska hållet, och åtgärder i motsatt riktning ges allt mindreresurser. Om man förstatligade läkemedelsindustrin och denmedicinsk-tekniska industrin skulle förutsättningar skapas för enläkemedelstillverkning och en sjukvård som styrdes av samhällsekonomiska hänsynoch enskilda människors behov. Utskottet säger i sitt avslagsyrkande beträffande de tvåvpk-motionerna att regeringen i en proposition aviserat att man har för avsiktatt regelbundet och vid behov sammankalla representanter för i första handsjukvårdshuvudmännen, läkemedelsföretagen och andra intressenter tillgemensamma diskussioner och samråd. Man skall , som detheter,' diskutera branschens problem och utvecklingsmöjligheter. Men det är ju 68 något helt annat än att föra inhela läkemedelsindustrikomplexet under Det räcker absolut inte för att man skall få kontroll över detta storakomplex. Det är väl heller inte meningen - såvitt jag kan förstå. Man menar från de borgerligas sida att läkemedelsindustrinskall få fortsätta att spekulera i människors sjukdomar och behov av vård.Också på detta område skall vinsten få styra. Det visar sig i olika sammanhang.Av många olika skrifter och sammanställningar framgår att det här är en mycketlukrativ bransch, ja, en av de mest lönsamma . Människor i vårtsamhälle blir allt sjukare av olika orsaker, och man förbrukar alltmerläkemedel av olika slag. Med det anförda yrkar jag bifall tillvpk-motionerna i detta avsnitt. IndustripoUtikens inriktning, m. m. AnL 45WIVI-ANNE RADESJÖ (s): I näringsutskottets betänkande nr 58 behandlasfrågor som tagits upp i olika propositioner och som gäller exportfrämjandeåtgärder. Jag skall gå in på några av dessa frågor. Vi socialdemokrater har i en partimotion, nr 2020,understrukit vikten av att mindre och medelstora företag kan få hjälp med attmarknadsföra sina produkter i andra länder. Alla partier är ju ganska överensom att vår export är väldigt viktig. Men vi är inte alltid överens om hur vibäst stöder våra företag på det här området. Vi socialdemokrater tog i en partimotion uppfrågan om inrättande av statliga handelshus. Vi menar att det, om sådanahandelshus inrättades, skulle bli betydligt lättare för företag som vill ut påexportmarknaden.