prot · G409150 · 1980-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1980/81:150 Förhandlingarnaleddes till en början av förste vice talmannen, 1 § Justerades protokollet för den 15 innevarande månad, 2 § Ersättare för statsråd AnL1 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Jagfår anmäla att följande ersättare kallats att träda i stället för resp, riksdagsledamöterunder den fid som de är statsråd, nämligen () för TorstenGustafsson, () för , ()för , () för och () för , 3 § Förste vice talmannen meddelade att () denna dagåtertagit sin plats i , varigenom uppdrag somersättare upphört, 4 § Föredrogs men bordlades åter betänkande1980/81:39 betänkande 1980/81:30 betänkanden1980/81:52, 60 och 61 betänkande 1980/81:37 5§ Ändring i aktiebolagslagen m. m. Föredrogs lagutskottets betänkande 1980/81:28 omändring i aktiebolagslagen m, m, (prop. 1980/81:146 och 1980/81:84 delvis). Ändring i aktiebolagslagen m. m. AnL 2 (): I propositionen 146 lägger regeringen framförslag till ändringar i reglerna för höjning av aktiekapital och dessminimibelopp, F, n, gäller den regeln att ett beslut om höjning avaktiekapitalet måste vara registrerat hos patentverket före ,Det förslag som läggs fram i propositionen innebär att det skall räcka med attbeslut om höjning anmäls före utgången av , Bakom detta förslag liggerbl, a, en framställning från patentverkets bolagsbyrå, som har framhållit depersonalproblem som kan uppstå, om det skulle bli alltför många ansökningarkoncentrerade . Under prövningen i utskottet har vi från densocialdemokratiska gruppen ansett att vi kan biträda detta förslag, och pådenna punkt är utskottet enigt. Jag uttalar nu bara den förhoppningen att viinom en nära framtid äntligen skall vara framme vid målet att minimikapitaletför aktiebolag är . och att denna reform äntligen skall kunna varaslutförd. I propositionen lägger justitieministern också framförslag om likvidation av aktiebolag. Bakom dessa förslag ligger en radutredningar, framför allt från brottsförebyggande rådet. När man studerar vadBRÅ föreslår och jämför detta med propostionens innehåll, har vi i utskottet pånytt fått erfara att jusfifieministern har valt den linjen, att till riksdagenföreslå minsta möjhga. Detta har hänt tidigare, bl. a. när det gälldekonkurslagstiftningen. Justitieministern har alltså inte ansett sig kunnabiträda de förslag som brottsförebyggande rådet har lagt fram, utan har istället vattnat ur dem ganska kraftigt. Det har den socialdemokratiska gruppeni utskottet inte kunnat godta, utan vi har i anslutning till propositionenväckt en egen motion och format våra egna förslag. Den första reservation som vi har fogat till dettabetänkande gäller reglerna om likvidafion. Vi reservanter hävdar här att såfort ett bolag är på obestånd och skall gå i lividation skall detta anmälas ochavvecklingen övergå fill att behandlas enligt konkurslagstiftningens regler.Justitieministern har valt en annan väg, nämligen att bolaget endast i de falldär det inte ens kan betala utredningskostnaderna skall behandlas enligtkonkurslagens bestämmelser. Det anser vi reservanter vara en alldeles för försiktigväg. Vi vill rekommendera den andra vägen, att samthga bolag som är på obeståndoch utreder möjligheterna fill likvidation skall behandlas enligt konkurslagensbestämmelser. Detta är i korthet innehållet i reservation 1 i detta betänkande. I reservafion 2 talar vi reservanter om näringsförbud. Härvill jag inledningsvis säga att när vi tidigare behandlade enproposition om näringsförbud sade jag, på den socialdemokratiska gruppensvägnar, att vi betraktade det som mycket positivt att justitieministern då, ianslutning till konkurslagstiftningen, för lade fram förslag till enlag som innebar ett näringsförbud Liksom vi tidigare har kunnat konstatera attkonkurslagstiftningen har missbrukats i rätt många sammanhang, kan man inteheller vara främmande för tanken att reglerna om likvidationmissbrukas i en rad sammanhang. Man kan missbruka dem i syfte att genomföraekonomiska transaktioner som kan vara fördelaktiga för vederbörande. Vireservanter hävdar, när man nu talar om nya regler för likvidation, att detäven i det här sammanhanget borde införas näringsförbud. På den punkten har utskottet inte kunnat enas riktigt isina mofiveringar, utan vi har ansett oss vara tvingade att avge en egenreservation, där vi framför våra motiveringar, I denna har vi inte framställtnågot konkret yrkande, utan vi har stannat för att avvaktautvecklingen ytterligare någon liten fid, med hänsyn fill att den nyalagstiftningen om näringsförbud har varit i kraft relativt kort fid. Vi följeremellertid utvecklingen med uppmärksamhet. Vi vet att det redan har meddelatsnågra enstaka näringsförbud här i landet enhgt den nya lagen, och det finns allanledning att följa utvecklingen härvidlag. Vi avvaktar alltså och ser om vihar anledning att återkomma längre fram med konkreta yrkanden när det gäller näringsförbudi samband med likvidation. Vår tredje reservation vid detta betänkande gäller självabrottsutredningen och sättet att utse likvidator när det gäller likvidation avaktiebolag. I fråga om själva utredningsförfarandet har vi ju tidigare, i sambandmed konkurslagstiftningen, hävdat vissa saker, bl. a. beträffande hur olikabefattningshavare skall utses. Här vill vi från reservanternas sida hävda attlikvidator som skall sköta utredningsarbetet för bolaget skall ut,ses av allmändomstol. Vi anser det inte vara självklart att det bara är bolagsstämman somskall utse likvidator, utan domstolen borde få vara med om att avgöra detta.Däremot framhåller vi att vi mycket väl kan tänka oss ett system därbolagsstämman får vara med och utse en s. k. medlikvidator. Men vi vill alltsåha ett större inflytande från det allmännas sida när det gäller att utselikvidator. Likaså vet vi av erfarenhet att under ett sådantutredningsarbete kan utredaren upptäcka vissa transaktioner som kan göra atthan misstänker ekonomisk brottslighet, eller försök till ekonomiskbrottslighet. Då uppstår frågan vilken skyldighet en likvidator, en utredare,skall anses ha i sådant sammanhang. Vi vill hävda att så fort likvidatorn kanmisstänka något sådant, skall han göra en anmälan till åklagare. Detta förslag framför vi i konsekvens med vad vi har sagtfidigare när har behandlat konkurslagstiftningen och andralagstiftningar. Vi anser att detta är ett väl underbyggt förslag.Brottsförebyggande rådet lade fram det i sitt utredningsmaterial. Fleraremissinstanser har tillstyrkt förslaget, och vi har framfört det i vår motion.- Detta var i korthet innehållet i reservation nr 3. Jag ber att få yrka bifall tillreservationerna 1, 2 och 3 i lagutskottets betänkande. Ändring i aktiebolagslagen m. m. 3 (); Jag skulle till en början vilja göra kammarensledamöter uppmärksamma på en synpunkt av närmast formell karaktär. Ändring i aktiebolagslagen m. m. diskuterade vi här i kammaren ett betänkandefrån justitieutskottet, nr 21, i vilket olika frågor med anknytning tillekonomisk brottslighet behandlades. I det betänkandet ingick flera av de frågorsom lagutskottet har uppe till diskussion i dagens ärende, nämligen frågan omföretagsrevision, om höjning av minimikapitalgränsen i aktiebolag, om näringsförbudoch i viss utsträckning även andra frågor. Dessa var alltså föremål förkammarens behandling i samband med torsdagens handläggning avjustitieutskottets betänkande. Det är litet säreget att exakt samma frågorbehandlas med , beroende på att de, på grund avmotionernas utformning, har hamnat i olika utskott. Jag hoppas att det inteskall bli någon vana att vi här i kammaren på det sättet behandlar exakt sammafrågor från olika utskott. Som det har slumpat sig, genom att justitieutskottetsbetänkande blev återförvisat, kommer lagutskottets betänkande att avgörasförst. Man kan bara fundera över vilka komplikationer det skulle innebära, omkammaren med fattade motstridiga beslut i dessaidentiskt lika frågor. Det hela är inte särskilt tillfredsställande. När det gäller den sakfråga vi har attbehandla vill jag därefter konstatera att vi i utskottet är överens iväsentliga hänseenden. Vi är för det första överens beträffande den praktisktkanske mest betydelsefulla delen av propositionen, nämligen förslaget att manskall förlänga tiden för anmälning till patent- och registreringsverket avförhöjt aktiekapital. Det är en praktiskt betydelsefull, om än tekniskt settsmärre, förändring som gör det möjligt för aktiebolag som så vill att utanhinder av den arbetsbörda som bolagsbyrån i är tyngd av få en höjningav aktiekapitalet registrerad. Vi är för det andra överens om attfattiglikvidationsinstitutet skall avskaffas - jag skall återkomma till densaken. För det tredje är vi överens om en del andra smärretekniska förändringar i aktiebolagslagen, och det kan man notera medtillfredsställelse. Vi har för det fjärde också blivit överens om att göra enändring av ansvarsreglerna i de fall då aktiebolag avförs frånaktiebolagsregistret därför att bolaget inte har höjt aktiekapitalet - denändringen har föreslagits i en motion som framlagts av några moderater. Där harutskottet enhälligt funnit att de nuvarande ansvarsreglerna är orimliga, i detatt de innebär att även en aktieägare med ett helt obetydligt aktieinnehav ärsolidariskt ansvarig och därmed kan göras obegränsat ansvarig för ett företagssamtliga skulder. Vi har i utskottet enats om att ansvaret i stället börbegränsas så, att den aktieägare som inte är eller har varit styrelseledamot iaktiebolaget i fråga, eller som inte är registrerad som styrelseledamot, eftermars endast skall vara ansvarig i förhållande till sitt aktieinnehav. Jagtror att detta är en praktisk förändring, som kan visa sig vara betydelsefull ien hel rad enskilda fall. Som utskottets ordförande redan har framhållit har viemellertid inte blivit överens på alla punkter. Jag skulle också i självasakfrågan vilja återvända något till torsdagens debatt om ekonomiskbrottslighet. Den debatten har en påtaglig relevans i dagens debatt också, I den debatten talades det mycket om den kriminalitet somförekommer i samband med näringsverksamhet. Däremot talades det mycket litet omden seriösa näringsverksamhet som naturligtvis är helt dominerande och sommåste ges någorlunda rimliga regier. Det är förvisso sant att mycken allvarligbrottslighet har näringsanknytning på det sättet att kriminella utnyttjarföretagets form för att dölja den egenfliga brottsliga verksamheten. Det äremellertid ett avgörande och, skulle jag vilja säga, förödande steg från detkonstaterandet till slutsatsen att företag och näringsidkare i allmänhet årinblandade i brottslig verksamhet eller att det finns något, skall vi säganaturligt, samband mellan att vara företagare och att vara kriminell.Självfallet är det inte på det viset. Jag noterar också med tillfredsställelseatt inte slog an sådana tongångar, vilka förvisso var legio itorsdagens debatt. Det är alltså av stor vikt att inte bekämpa den ekonomiskabrottsligheten på sådant sätt att normal företagsamhet därmed onödigtvisförsvåras. Det har också varit utgångspunkten för lagutskottets majoritetsbetraktelser när vi har behandlat den nu aktuella propositionen. Beträffande de tre reservationer som utskottets ordförandebegränsade sig fill vill jag först beträffande socialdemokraternas krav när detgäller fattiglikvidationsinstitutet konstatera att det innebär att man intebara när ett företag inte kan betala sina likvidationskostnader utan även iövrigt när ett företag är på obestånd skall gå över tillkonkursförfarande. Då skall man komma ihåg att syftet med BRÅ:s förslag var attavskaffa fattiglikvidafionsinstitutet i dess nuvarande utformning, och det ärprecis vad som sker genom propositionens förslag, dvs, att man i den situationsom täcks av den nuvarande regeln om fattiglikvidationer i stället får fram ettkonkursförfarande, när företaget som skall livideras inte har medel som enstäcker likvidationskostnaderna. Men det är kanske ändå inte det viktigasteskälet till att nu följa proposifionens linje och inte den linje som BRÅursprungligen har föreslagit och som alltså - skulle jag vilja säga - endast itekniskt hänseende skiljer sig från vad som föreslagits i propositionen. Det viktigaste skälet är att den linje somsocialdemokraterna nu företräder innebär att ett företag som försätts i likvidationredan härigenom kan komma på obestånd därför att ett antal skulder förfallertill omedelbar betalning och det alltså blir nödvändigt att försätta dettaföretag i konkurs i stället för att avveckla det på ett ändamålsenligt och förborgenärer och aktieägare bra och fillfredsställande sätt utan att förlusteruppkommer för vare sig aktieägare eller borgenärer. Att tvinga fram ettkonkursförfarande är, som alla vet, med få undantag ett sätt att även försättaborgenärerna i en besvärlig situafion i det att de ofta får rätt litenutdelning för sina fordringar. Vi menar alltså att det såväl ur aktieägarsynvinkel som urborgenärssynvinkel är en klar fördel att följa propositionens förslag. Detunderlättar en naturlig avveckling av bolag i de fall där det inte föreliggernågra oegentligheter och i de fall där det inte föreligger en konkurssituation. Beträffandesocialdemokraternas reservation 2 har man valt att inte Ändring i aktiebolagslagen m. m. Ändring i aktiebolagslagen m. m. framställa något krav på en utvidgning av näringsförbudet,men väl tala om att det kan vara lämpligt att överväga att också hanäringsförbud i likvidationssituationer. Jag tycker det är ett förvånandeställningstagande. Genom att nu fattiglikvidationsinstitutet avskaffas tar vibort den form av likvidation i vilken ekonomisk kriminalitet har florerateller, om man så vill, den form som har utnyttjats för ekonomisk brottslighet.Att då, når man har kvar den normala likvidationen, dvs. en fullkomligt seriösoch naturlig avveckling av en näringsverksamhet som icke längre skall bedrivas,tala om att man bör överväga att ha näringsförbud och att det t. o. m. skullekunna träffa automatiskt, tycker jag är ett förvånande ställningstagande, inteminst mot bakgrund av att utskottets ledamöter tidigare varit överens om-riksdagen har också ställt sig bakom det - att näringsförbud är en utomordentligtingripande åtgärd som bör prövas i varje särskilt fall och som bör förbehållassärskilt allvarliga situationer. 1 den reservation 3 vill socialdemokraterna att reglernaför likvidation i akfiebolagslagen skall parallellställas med de regler somgäller för konkursförvaltning. Det är ett förslag som vi på majoritetssidaninte kan acceptera, eftersom det innebär ett frångående av den viktigaprincipen att likvidation, fill skillnad från konkurs, är ägarnasavvecklingsform. En konkurs framtvingas ju av bolagets borgenärer som säger:Nu får ni icke fortsätta längre. Vi litar inte på det sätt på vilket ni sköttföretaget. måste den här verksamheten avvecklas, och vi vill ha betalt förvåra fordringar. Likvidation är ju i normalfallet - jag bortser nu från fall avtvångslikvidation - en form där ägarna själva bestämmer att de skall avvecklaverksamheten och lägga ner företaget. Att i den situationen vilja göra detingrepp i den fria äganderätten och i den fria dispositionsrätten över det egnaföretaget som det innebär att man säger att man skall likställalikvidationsreglerna med konkursförvalt-ningsreglerna tycker jag är förvånande. Jag vill alltså i de här hänseendena liksom när det gällerutskottets betänkande i övrigt - de övriga socialdemokratiska reservationernakommer att behandlas i senare inlägg - yrka bifall till utskottets hemställan. AnL 4LENNART () replik: Trots den mycket noggranna genomgång somJoakim Ollen har gjort av majoritetens synpunkter har han ändå inte lyckats attta avstånd från det allrriänna synsätt och den breda uppfattning som lett tillatt justitieministern har gått ifrån vad brottsförebyggande rådethar föreslagit i olika avseenden i sina utredningar. Det gäller här beträffandehkvidationsförfarandet, och det har tidigare gällt om konkurslagstiftningen ochannan lagstiftning. Det visar vilken attityd man har haft i justitiedepartementetunder den gångna tiden gentemot de förslag som brottsförebyggande rådet harlagt fram. Detta tycker vi har varit en olycklig utveckling. Det skulle havarit mer positivt, om ministern hade kunnat visa upp en mer aktiv ochhandlingskraftig attityd och hade fört fram flera av BRÅ:s förslag till riksdagenför beslut. Då hade vi haft en helt annan position här i vår kamp mot denekonomiska brottsligheten. Vi får hoppas att regeringen skallkunna föra en mer aktiv politik i fortsättningen, att en del av de förslag frånBRÅ som inte har förts fram till nu kommer attframläggas och att de skall kunna genomföras, AnL 5 () replik; Det viktigaste i den BRÅ-promemoria som varunderlag för regeringens proposition i det hänseende som vi nu behandlar varförslaget om avskaffande av fattiglikvidation. Det är en konsekvens av att vitidigare har avskaffat fatfigkonkursinstitutet. Detta är en regeländring som vialla är överens om. Jag tror att den kan komma att visa sig vara väl motiveradoch att den också kan komma att fungera väl i praktiken. När det gäller BRÅ:s arbete i övrigt tror jag det årviktigt att understryka att vad BRÅ har att ta hänsyn till i sina olikapromemorior är- naturligt nog-det brottsbekämpande ändamålet. Syftet är attförsöka komma till rätta med brottslighet av olika slag; det är ju denmålsättning som föresvävar BRÅ i dess arbete med att lägga fram olika förslag. Men det är inte det enda som man får ta hänsyn till närman här i skall fatta beslut om lagändringar. Det är då viktigt attockså andra synpunkter får spela in, såsom rättspolitiska synpunkter ochnäringslivssynpunkter av den typ jag har angivit här fidigare, nämligen viktenav att företag som är seriösa får rimliga regler att arbeta med. Det är alltsåinte på det viset att det arbete som BRÅ utför kan jämställas med vanligtutredningsarbete. På den punkten råder det enighet inom BRÅ. I själva verket ärBRÅ;s arbete i viss mening ensidigt, just på det sättet att det ensidigt siktarin sig på att ta fram förslag med vilkas hjälp man bättre än nu skall kunnabekämpa den ekonomiska brottsligheten. Men det finns alltså också andra skäl-rättssäkerhets- och antibyråkratiskäl och, som jag har sagt, vikten av attkunna ha ett fungerande näringsliv - som måste vägas in vid den samladebedömning som måste göras här i kammaren innan vi kan fatta beslut. Det är mot den bakgrunden som vi från majoritetens sidahar ansett, liksom också den förutvarande jusfitieministern gjort, att vi intebör göra så långtgående förslag, t. ex, när det gäller det ordinarieJikvidationsförfarande som BRÅ föreslår. Ändring i aktiebolagslagen m. m. AnL 6BENGT SILFVERSTRAND (s); diskuterades här i kammarenjustitieutskottets betänkande om den ekonomiska brottsligheten. Som ocksåJoakim Ollen påpekade kommer vissa av de då behandlade frågorna tillbaka i nykapprock - den här gången lagutskottets. Det handlar om behovet av kvalificeradrevision i företagen, om översyn av företagsrevisionen och om aktiekapitaletsstorlek. Även om det delvis finns nytt vin att servera i de gamla läglarna,måste man ändå ställa frågan om i en så pressad arbetssituation somden vi f, n, befinner oss i har råd med det här slaget av dubbelbokning-ar. Nr 150 När vi i december i fjoldiskuterade vissa reformer på bolagsrättens Ändring i aktiebolagslagen m. m. områdetillät jag mig att beteckna den dä presenterade regeringspropositionen om nyabolagsregler för bl, a, handelsbolag som ofullbordade. Vår värderademoderate justitieminister presenterade ytterligare ett aktstycke i denofullbordade sviten, innan moderata samlingspartiet fann sig föranlåtet attbryta upp från den borgerliga treenigheten, Samma mönster går igen i det här förslaget om ändringar iaktiebolagslagen. Mycket litet av det som nu föreslåri syfte att förebygga ekonomisk brottslighet finner nåd inför moderaternasögon. Vi kan bara konstatera att mittenpartierna på varje punkt anslutit sigtill en uppfattning som kan sammanfattas ungefär så här: 1, Kraven på åtgärder mot ekonomiskbrottslighet måste enligt denna uppfattning alltid underordnas rättssäkerhetoch pesonlig integritet. Motiveringen är då mycket diffus, och man går i regelinte in på vari motsättningarna mellan åtgärder mot ekonomisk brottslighet ochrättsäkerhetskrav egentligen består, 2, Vad göras skall är allaredan gjort.Man tycks ha den uppfattningen på den borgerliga sidan att det är ganskaidylliskt på det här området och att de mycket begränsade åtgärder som man kangå med på är till fyllest. Karakteristiskt för regeringsförslaget är formuleringarsom: "Jag känner tveksamhet inför arbetsgruppens (dvs. BRÅ;s)förslag." "Förslagen är alltför långtgående." "Vi måstenoggrant följa utvecklingen och ta upp frågan till förnyad prövning då så visarsig påkallat." "Framtiden får utvisa behovet av reformer," ,etc. Det här förslaget genomsyras också liksom det tidigare iden här sviten av en i det närmaste osviklig tilltro fill den avvaktande ochofta direkt negafiva hållning som näringslivets organisationer och dessanärstående intressen intar till åtgärder mot ekonomisk brottslighet, medanlöntagarintressen och synpunkter från rättsvårdande myndigheterna knappasttillmäts någon betydelse. Sedan mittenpartierna nu "startat eget" harsamförstånd blivit dagens lösen. Under lördagssolen i kunde vi hörafolkpartiledaren högtidhgt förkunna: "Samförståndslösningar haralltid varit en strävan hos , något som högermän fruktat," Medviss spänning avvaktar vi dagens omröstning. och har nufått ett utmärkt tillfälle att omsätta regeringsdeklarationens tal omsamförstånd i praktisk handling. Utformningen av lagregler om bolag och andra juridiskapersoner är av vital betydelse när det gäller att förebygga ekonomisk brottslighet. Men en ofta förbisedd effekt av de reformer på bolagsrättens område som vi socialdemokrater förordat är deras betydelse för att stärka företagens ställning i olika avseenden. Detta är oerhört väsentligt. De förslag som vi framför när det gäller behovet av kvalificerad revision och ett högre minimibelopp för aktiekapitalet går just ut på att förbättra och stärka småföretagens ställning, att göra dem bättre skickade att överleva i en svår konkurrenssituation. Det är alltså inte enbart de brottsförebyggande 12 aspekterna som är avgörande förvåra ställningstaganden, även om de givetvis är mycket väsentliga. Vid flera fillfällen har i socialdemokrafiska motionerframförts förslag om en översyn av företagsrevisionen. Vi finner det ur olikasynpunkter djupt otillfredsställande att en revisor utses och entledigas av denpart i företagen som bär det yttersta ansvaret för den verksamhet som revisornhar till uppgift att granska. Behovet av en självständigare ställning förrevisorn i förhållande till styrelse, verkställande direktör och bolagsstämmaär emellertid inte det enda skäl som talar för en översyn av företagsrevisionen.Ett effektivare utnyttjande av revisionsfunktionen skulle, som bl. a.tillsynsmyndigheten kommerskollegium påpekat, vara ett viktigt instrument föratt motverka ekonomisk brottslighet. Intressentkretsen kring företagen harförskjutits väsentligt, och nya problem i samband med utövande avnäringsverksamhet har tillkommit, utan att detta haft sin motsvarighet i enutveckling av revisionens syfte, inriktning och praktiska genomförande. Denöversyn av företagsrevisionen som vi nu föreslagit måste således också ta uppfrågor som utbildningsbehov för revisorer, rapporteringsmöjligheter, hurrevisorns ansvar skall formuleras samt revisionens inriktning, innehåll ochomfattning. Några delade meningar om behovet av en sådan översyn bordeverkligen inte råda, om man hade som strävan att nå enighet på de här mycketväsentUga punkterna. I Brottsförebyggande rådets promemoria om revisorsverksamhet föreslogs bl. a. att kvalificerade, dvs. auktoriserade ellergodkända, revisorer borde finnas i alla aktiebolag. Detta förslag avvisades av den borgerliga riksdagsmajoriteten med mofiveringen att tillgången påkvalificerade revisorer var otillräcklig. Vi vet förvisso att tillgången på kvalificerade revisorerär begränsad.