prot · G40950 · 1980-12-31 00:00:00 — DanielTarschys har mot den bakgrunden frågat mig, om regeringen är beredd att verkaför en översyn av lagsfiftningen i syfte att trygga den enskilde arbetstagarensrätt till sin intjänade lön. DanielTarschys säger att det resultat som arbetsdomstolen kom fram fill förefallerstrida mot grundläggande avtalsrättsliga principer. Jag anser mig inte börauttala någon mening om den bedömning av gällande rätt som domstolen har gjort.Jag vill emellertid påminna om att det typiska för stridsåtgärder som strejkoch lockout är vad som är avtalat om arbetsinsatser och lön sätts åt sidan iekonomiskt påtryckningssyfte. Vihar i vårt land avvisat tanken på att genom lag närmare föreskriva vadsom på den ena eller andra sidan får göras eller inte göras inom ramen för denallmänna rätten att vidta stridsåtgärder vid öppen arbetskonflikt. Senastskedde det när medbestämmandelagen kom till. Den s. k. svenska modellen utgårfrån att det i första hand är parterna - inte lagstiftaren - som skall taansvaret för hur arbetsstriden bedrivs. Vadjag nu har sagt innebär inte att den fråga som har väckt heltskulle falla vid sidan om lagstiftarens ansvar eller att det inte skulle finnasnågon sådan risk för skadliga verkningar av stridsåtgärder av detta slag somDaniel Tarschys berör. Jag har bara velat säga att argument av detta slag intemed nödvändighet är avgörande vid en rättslig bedömning som görs medutgångspunkt i gällande rätt och vidare att man tar ett principiellt viktigtsteg, om man överväger att lagstifta på detta område. LO och TCO har heltnyligen i en skrivelse till mig begärt att åtgärder Omrätten till intjänad lön vid arbetskonflikt vidtas för attmedbestämmandelagen skall tillföras regler som förbjuder arbetsgivare attinnehålla förfallen lön som stridsåtgärd. I överensstämmelse med vad riksdagenhar förordat kommer jag att inleda överläggningar medorganisationerna på arbetsmarknaden om arbetsrättsliga frågor. Jag utgår frånatt den fråga som har ställt kommer upp vid dessaöverläggningar. Först härefter kan det bli aktuellt att ta upp frågan, i vadmån lagstiftaren bör överväga några begränsningar i fråga om parternas olikastridsmedel under en arbetskonflikt. Anf.215 (); Jag ber att få tacka arbetsmarknadsministern för svaret på min fråga. Jagförstår att han inte gärna vill stå här och recensera arbetsdomstolen för denmycket omstridda domen - sådant brukar regeringen inte göra. Å andra sidan ärdet ingenfing som hindrar att vi i tar upp en diskussion om hur detarbetsrättsliga systemet fungerar. Det är ju trots allt som är denlagsfiftare som talar om i sitt svar. Jagtycker också att det är synd att arbetsmarknadsministern, samfidigt som hansäger att han inte vill ta ställning till frågan, ändock påminner mig om att"det typiska för stridsåtgärder som strejk och lockout är att vad som äravtalat om arbetsinsatser och lön sätts åt sidan i ekonomiskt påtryckningssyfte".Det är sant att det är typiskt, men det är väl ändå en markant skillnad mellande stridsåtgärder som vanHgen förekommer vid strejk och lockout och vad somförekommit i det här fallet - därför att den normala tågordningen är ju den,att man först varslar om stridsåtgärder och att dessa först därefter träder ikraft. Här har däremot retroaktiva stridsåtgärder trätt i kraft, i den meningenatt lön som redan varit intjänad har innehållits. Detta är en fundamentalnyhet, som LO och TCO har all anledning att påtala. Jag tolkar arbetsmarknadsministerns svar så, att dehär frågorna kan komma att aktualiseras. Och jag tror för min del att det ärhelt nödvändigt att man går igenom den praxis som har etablerats ochförsöker finna vägar att komma bort från den nya tolkning av arbetsrätten somarbetsdomstolens dom har lett till. 216Arbetsmarknadsministern : Herr talman! Jag vill erinra om vadjag sade i mitt svar, nämligen att traditionen i ända sedan 1930-taletvarit att vi avstått från att i lagstiftning införa skydd för olika slag avrisker och skadeverkningar som är förknippade med arbetsstrider. I stället hardet överlåtits pä arbetsmarknadens parter att reglera de frågorna och även attta det fulla ansvaret för stridsåtgärder som fillgrips. Den principen har sedandess upprätthållits konsekvent. Den slogs fast, som jag påminde om i svaret,senast i samband med att medbestämmandelagen antogs. Parternahar i sina olika huvudavtal fört in regler, bl. a. om begränsning av vissastridsåtgärder, och medbestämmandelagen befattar sig därför över huvud tagetinte med den frågan. Mot den bakgrunden vill jag f. n. inte uttala mig i denprincipfråga som här tar upp, nämligen om lagstiftaren skall taöver en fråga som ankommit på parterna. Detta är en fråga som jagavser att ta upp i överläggningar med parterna. Det innebär ingen sidovördnadmot , utan det är bara så att det varit parternas ansvar attutreda dessa frågor. Under alla förhållanden krävs en ordenfiig utredning avfrågan med hänsyn till de principiella aspekter som den inrymmer. Men jagutesluter inte att resultatet kan bli att man på något vis iutredningssammanhang ser något närmare på den frågeställning som DanielTarschys här tagit upp. Om inrättande i av en epidemiologisk databas 6 § Svar på frågorna 1980/81:184 och 185 om inrättande iKiruna av en epidemiologisk databas har frågat mig hur långtplanerna på en epidemiologisk databas i framskrider och om jag aktivtstödjer tillkomsten av ifrågavarande databas. har frågat mig hur jag ser på möjligheten atti starta en verksamhet inom det epidemiologiska forskningsområdet. Jagbesvarar frågorna i ett sammanhang. har till regeringen överlämnat enansökan av om att som beredskapsarbete få upprättadataregister över medicinskt-genetiskt forskningsmaterial. Arbetet medregistreringen skall utföras i . Eftersom ärendet f. n. bereds inom ärjag inte beredd att ta ställning till hur frågan slutligen skall lösas. Jag delar emellertid inställning att det rör sig om ett intressant projekt somskulle kunna skapa välbehövliga arbetstillfällen i . Syftet med projektetmåste dock vara att det inte skall fidsbegränsas utan bestå även i framtiden.Det är därför inte lämpligt att utföra som beredskapsarbete. Sådana arbetenskall vara tidsbegränsade. Beredskapsarbeten ger heller inte någonanställningstrygghet för den enskilde. 218ARNE (); Jag ber att få tacka arbetsmarknadsministernför svaret även om det var mycket försiktigt hållet. Men det gav ändå svar påmin första delfråga om hur långt planerna pä en databas fortskridit. Jag kanbara hoppas att regeringen så skyndsamt som möjligt fattar ståndpunkt i dennafråga och då helst i positiv riktning ur synpunkt. har funnit databasprojektet synnerligenangeläget för den forskning som bedrivs på det epidemiologiska området och sombidrar fill att skapa ett antal arbetstillfällen i , som hårt drabbats avden vikande konjunkturen på malmsidan. Inte minst den särskilt starktundersysselsatta kvinnliga delen av befolkning har hamnat i en Ominrättande i av en epidemiologisk databas Ettprojekt av ifrågavarande slag är därför dubbelt förtjänstfullt urlokaliseringssynpunkt. Avstånden spelar ingen roll, och arbetstillfällena, somhär högt kvalificerade, kan anpassas för personer som önskar flexibelarbetstid. Beträffandebehovet av denna databas torde meningarna inte gå isär särskilt mycket, och jaghoppas att de inte heller gör det i fråga om lokaliseringsorten. Vad är det dåsom hindrar förverkligandet? Arbetsmarknadsministern hänvisar fill attarbetstillfällen som troligtvis blir permanenta inte är lämpliga somberedskapsarbeten. Jag skulle vilja invända, att om vi med ettberedskapsarbete kan skapa en permanent sysselsättning i , är detdubbelt angeläget att ett sådant arbete skyndsamt kommer i gång. I vems regidet startar måste väl ändå vara av underordnad betydelse. Det finns välingenting som hindrar att det som beredskapsarbete startade projektet efter entid lämnar AMS-taket och blir "vanligt" jobb. Om jag inte är felunderrättad finns det både intresse och pengar hos AMS för att startaifrågavarande arbete, om regeringen förordar den vägen. Distriktsar-betsnämndenär synnerligen intresserad av en sådan lösning t. v. Meddet sagda ifrågasätter jag på intet vis arbetsmarknadsministerns strävan attåstadkomma en god lösning av denna fråga, men jag vill markera angelägenheten.Jag ber också om ett svar på min andra delfråga: Vill arbetsmarknadsministernstödja tillkomsten av denna databas? Dessutom lägger jag till en följdfråga: Ärdet något som hindrar frågans lösning på så sätt att AMS startar projektet,trots att syftet är att skapa ett permanent arbete? Byråkratins irrgångar fårväl inte vara vägledande när de hotar att bli förledande? 219 (): Jag skall be att få tacka arbetsmarknadsministern för svaret. Min frågahar ställts mot bakgrund av att varje uppdykande projekt som kan ge nyaarbetstillfällen i måste följas upp och tas till vara. Jagvet att arbetsmarknadsministern känner väl fill situationen i och iKiruna, men låt mig trots det ge en nulägesbeskrivning. Kirunakommun vidkänns f. n. en negativ befolkningsutveckling. Antalet invånare harminskat med 1 045 personer . , som har tagit hand om del av ungdomarna, har praktiskt taget anställningsstopp. Totalaantalet personer utanför den ordinarie arbetsmarknaden var ungefär 3 007 igenomsnitt . Det är av dettotala invånarantalet i eller av befolkningen i åldrarna 16-64år. Den öppna arbetslösheten låg på omkring1 400 personer. Och det är framför allt kvinnor och ungdomar som är arbetslösa.Kvinnorna utgör av de arbetslösa. Tyvärr är detta ingenting nytt - underalla år som jag har bott där uppe har kvinnorna i stor utsträckning ståttutanför den ordinarie arbetsmarknaden. När det dä dyker upp ettprojekt av den art som har aktualiserat- det gäller bearbetning av material inom det epidemiologiskaforskningsområdet, vilket skulle vara ett lämpligt komplement fill den tyngreindustrin som dominerar arbetsmarknaden i - är det klart att man frånolika håll kämpar för att få det till stånd. Vi vill med alla medel hålla fastde projekt som föreslås och försöka se till att de blir långvariga jobb. Jag tycker att svaret är positivt så till vida somarbetsmarknadsministern dels säger sig dela vår uppfattning om att det rör sig omett projekt som skulle kunna skapa välbehövliga arbetstillfällen i , delsmenar att syftet måste vara att arbetsfillfällena skall kunna bestå iframfiden. Men jag är naturligtvis besviken över att vi inte har kunnat få ettpositivt besked . Även om beredskapsarbete är en nödlösning ibland, ärändå sex månaders arbete bättre för många människor än inget arbete alls. Kan arbetsmarknadsministern säga något om hur lång tidberedningen av ärendet kan ta? Om inrättande i av en epidemiologisk databas frågar, inte utan ironi, om detmöjligen är något som hindrar att arbeten som startas som beredskapsarbetenblir permanenta. Förvisso är det inget som hindrar. Jag vill påpeka att detjust i är många varaktiga arbetstillfällen som kommit fill tack varede arbetsmarknadspolitiska insatserna. Men vi får inte binda upp de resurser som är till för attvarieras över konjunktursvängningarna i projekt som blir varakfiga. Då måste vii stället hitta någon som tar över som huvudman på lång sikt. Det är precis detfrågan här gäller. Jag är säker pä att känner fill den kritik somnu och då riktas mot AMS, att man där tar över alltför mycket. AMS har blivitansvarig för stora delar av verksamheten i samhället. Det är ett intresse bådefrån AMS sida och frän vår sida att se fill att man där får möjlighet att ägnasig åt det väsentligaste. Man kan väl vara med och starta, men man måste setill att det finns en huvudman som vill föra projektet vidare. Precis som säger skulledet projekt vi talar om väl lämpa sig på arbetsmarknad. Detkompletterar den arbetsmarknaden på ett förträffligt sätt. Därför vill jagförsäkra båda frågeställarna att vi besjälas av ett konstruktivt intresse inomarbetsmarknadsdepartementet att hitta en framkomlig väg för att lösa den härfrågan. Jag har för avsikt att ta upp diskussioner med och medkommunen för att se om det finns en framkomlig väg. Men att starta ettberedskapsarbete i den här omfattningen utan att veta omnågon kan eller vill föra det vidare menar jag inte är särskilt klokt. Vi måstekunna säga dem som går in i detta projekt att det är fråga om en varaktigsysselsättning. 221ARNE (): Jag tror också att arbetsmarknadsministernoch jag är överens i den här frågan. Jag ville bara markera att det är viktigt söker den lösning som snabbast ger resultat. Om jag fattade dem rätt somhar arbetat med frågan trodde de att det skulle gå snabbast att ordna själva 12 protokoll 1980/81:49-50 starten i AMS regi. Menjag ber att få tacka för det kompletterande svaret och hoppas att den lösningsom kommer till stånd blir den snabbaste möjliga. Anf.222 (): Jag ställde en fråga till arbetsmarknadsministern om hur lång tidberedningen av ärendet kan ta. Det är klart att det är svårt att svara på ensådan fråga, men jag skulle vilja säga att det både ur personalsynpunkt och urlokalsynpunkt vore väldigt fördelaktigt om vi kunde få ett så snabbt besked sommöjligt. Detär klart att det vore lyckligare om man kunde finna möjligheter att starta meden permanent verksamhet från början. Men jag skulle ändå vilja vädja tillarbetsmarknadsministern att, om alla andra vägar är stängda, taberedskapsarbetsmodellen under övervägande en gång till. Den kanske kundeanvändas som en startpunkt för dessa arbeten. Det är ganska självklart - dettror jag ingår i ansökan kring projektet - att man tänkt sig en utvärderingefter . Efter den utvärderingen skulle man kunna gå vidare. Jag vill försäkra om att inget konstrukfivt uppslag om attskapa arbetstillfällen i ligger och samlar damm iarbetsmarknadsdepartementet. Den här framställningen har vi haft en månad. Ävenom tanken inte är ny, så har vi alltså haft på oss. Det visarsig inte vara möjligt att på det sätt som sökanden har tänkt sig dra i gångprojektet som beredskapsarbete. Vi söker därför efter någon annan väg att inågon del dra i gång projektet. I det syftet kommer jag att ta upp diskussionermed de sökande, dvs. Vilket intresse och vilkamöjligheter som vi därvid kan hitta blir avgörande för vilken tid som förflyterinnan ett positivt beslut kan fattas. Anf.224 (): Jag vill tacka arbetsmarknadsministern för dessa kompletterandeupplysningar. Jag hoppas verkligen att det skall kunna bli ett varaktigtprojekt och permanenta arbetstillfällen av det och att det intekommer att bli ett alltför gammalt ärende. Jag litar påarbetsmarknadsministerns ord att ärendet inte behöver "samla damm" pådepartementet. 7 § Svar påinterpellation 1980/81:40 om rörligheten på arbetsmarknaden 225Arbetsmarknadsministern : Herr talman! har i eninterpellation tagit upp ett antal frågor som berör arbetskraftens rörlighet.Mot bakgrund av de filltagande trögheternapå arbetsmarknaden har han frågat mig om jag är beredd att ta initiativ fillett övergripande problemorienterat analysarbete för att kartlägga olikafaktorers inverkan på rörligheten på arbetsmarknaden. Han har vidare frågat migom det inom ramen för arbetet med den sysselsättningspolitiska proposifionenpågår något specialstudium av rörlighetsproblemen. Slutligen har han frågat migvilka omedelbara snabbverkande förslag jag planerar att förelägga riksdagenunder . Vi har på den svenska arbetsmarknaden en tendens tillförlängda såväl arbetslöshetstider som vakansfider. Denna tendens har uppträttunder en period när vi har haft kraftigt förstärktaarbetsmarknadspolitiska insatser. De allt större insatserna kan delvis ses somen följd av höjda ambitioner i arbetsmarknadspolitiken men måste också delvisses som en successivt ökande struktur- och frikfionsarbetslöshet. Arbetsmarknadensfunktionssätt har undergått en försämring som inte har kunnat motverkas trotsolika anpassningsfrämjande åtgärder inom arbetsmarknadspolitikens ram. Jag ser det som en huvuduppgift förarbetsmarknadspolifiken att bryta denna utveckling mot ökandetrögheter på arbetsmarknaden. En naturlig utgångspunkt i diskussionen omarbetsmarknadspolitikens utformning är härvid frågan om orsakerna tillarbetsmarknadens försämrade funktionsförmåga. har i sin interpellation tagit upp faktorersom berör arbetskraftens rörlighet. Jag delar uppfattning att engod anpassningsförmåga hos arbetskraften är nödvändig, om vi skall klara deproblem ställer oss inför. Vi kan inte ställa oss utanför detekniska och ekonomiska förändringar i vår omvärld som styr förutsättningarnaför vårt näringsliv. Enligt min uppfattning måste dock förklaringen fill arbetsmarknadensförsämrade funkfionsförmåga sökas i förändringar som sammanhänger såväl medarbetskraftens som med arbetsgivarnas förmåga och benägenhet till anpassningefter den fakfiska situafionen på arbetsmarknaden. För att bli framgångsrikamåste insatserna för att förbättra arbetsmarknadens funktionssätt innefattaåtgärder som främjar en ömsesidig anpassning mellan utbud och efterfrågan påarbetskraft. Jag vill också framhålla betydelsen av att vi för en aktivregionalpolifik för att åstadkomma fler arbetstillfällen i de delar av landetdär arbetslösheten är hög. Inom prövar vi nu olikatänkbara åtgärder, som dels syftar till att förmå arbetssökande att snabbareacceptera de lediga platser som erbjuds, dels syftar till att förmåarbetsgivare att snabbare acceptera den befintliga arbetskraften. Jag avser atti den sysselsättningspolitiska propositionen lägga stor vikt vid behandlingenav just dessa frågor. är jag inte beredd att lägga fram några nyaförslag till åtgärder. Jag har därmed besvarat båda senarefrågor. När det gäller frågan om att inifiera ett övergripandeanalysarbete om rörligheten på arbetsmarknaden vill jag bl. a. hänvisa till detarbete som fortlöpande pågår under ledning av expertgruppen förutredningsverksamhet i arbetsmarknadsfrågor (EFA). Studier kringarbetskraftens rörlighet har Om rörligheten på arbetsmarknaden haft en framträdande platsi denna verksamhet. Enligt min uppfattning utgör inte bristande kunskaper omrörligheten något avgörande hinder för att utforma förslag till åtgärder pådetta område. Ambitionenbör naturligtvis vara att efter hand som utvecklingen på arbetsmarknadenaktualiserar krav på nya åtgärder dra nytta av den kunskap som bl. a.forskningen om arbetsmarknaden kontinuerligt presenterar. Det är därför viktigtatt forskningen bl. a. via EFA kan kanaliseras fill delområden där behovet avåtgärder är särskilt påfallande. EFA har också i sitt presenteradeprogram för forskning om arbetsmarknadspolitikens effekter angivit studierkring rörlighetens bestämningsfaktorer som ett angeläget område. Någraytterligare initiativ frän min sida synes därför inte vara påkallade. Underdetta anförande övertog andre vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. 226 (); Jag får tacka arbetsmarknadsministern för svaren på mina frågor. Viden första genomläsning får man lätt uppfattningen att arbetsmarknadsministernoch jag är helt överens. Svaren är positivt hållna, och statsrådet instämmer ivad jag sagt om vikten av att vi löser problemen. Vi tycks också vara överensom hur betydelsefullt det är med en rörlig arbetsmarknad för 1980-taletsekonomiska utveckling. Arbetsmarknadsministern säger även att han avser att isamband med den sysselsättningspolitiska propositionen lägga fram förslag omhur "man skall kunna förmå" -jag understryker ordet förmå -arbetssökande och arbetsgivare att i större utsträckning ta fill vara dearbetsfillfällen och de personer som står till buds. Därmed borde allt varafrid och fröjd, men tyvärr är det inte så. Omman går vidare och utifrån de fakta som jag presenterat i min interpellationser på hur olika intressegrupper, experter, polifiker och andra uttrycker sigom problemen och deras betydelse för den industriella, ekonomiska ochsysselsättningsmässiga utvecklingen i vårt land, märker man snabbt att dessagenomgående - utan några större variationer beroende på hemvist elleruppdragsgivare - tar väsentligt allvarligare på problemen än vadarbetsmarknadsministern tycks göra. Manuttrycker inte bara krav på att åtgärder skall vidtas för att rörlighetensnabbt skall kunna ökas, utan man ger sig också i många sammanhang in påanalyser av orsakerna till den minskade rörligheten. Utifrån dessa drar mankonkreta slutsatser, vilket jag tyvärr måste konstatera att arbetsmarknadsministerni väldigt hten utsträckning gjort i sitt svar. Jagvill med några citat visa kammarens ledamöter på bredden och intensiteten närdet gäller olika parters synpunkter och förslag. säger i sin höstrapport bl. a. följande: "Det finnsemellertid även påtagliga risker för att industrins tillväxt kan komma atthämmas av brist på arbetskraft, i synnerhet inom de mest expansiva En vissrörlighet hos arbetskraften är med andra ord en självklar förutsättning för attnågon förändring av produkfionsstrukturen över huvud taget skall kunna kommatill stånd." Regeringensäger i sin proposifion 1980/81:20 bl. a.: "Förhållandena påarbetsmarknaden utgör en viktig förklaring till att industriprodukfionen under1980 års konjunkturtopp inte kommer att nå upp till mer än 1974 års nivå. Detär uppenbart att om vi inte skapar arbetsmarknadsmässiga förutsättningar för enökad industriproduktion kommer vi inte att lyckas i vår strävan att genom attbygga ut den utlandskonkurrerande sektorn nå balans i utrikeshandeln,Alternafivet blir då en hård åtstramningspolitik," Man skriver vidare ipropositionen: "Arbetsmarknadens funkfionssätt måste förbättras. Om säinte sker undermineras förutsättningarna för den fulla sysselsättningen," FackföreningsmännenUlf , LO, och , TCO, uttryckte i en artikel iDagens Nyheter starka krav på åtgärder för en förbättrad rörlighet. Man skrev:"Men det krävs också att goda möjhgheter skapas för svenska arbetare ochtjänstemän att gä över från de mindre produktiva företagen och branscherna föratt ta jobben i de effektiva och utvecklingsbara företagen. Man kan tycka vadman vill om den nya långtidsutredningen men på den punkten har den rätt när detgäller kraven på ökad rörlighet." Vidareanförde arfikelförfattarna; "Skälet till vårt intresse av en ökadrörlighet är inte enbart grundat på medvetenheten om dess positiva värde församhället utan även på en vetskap om att en flyttning ofta kan utgöra ett led iden enskildes strävan att stärka sin ställning på arbetsmarknaden." UlfWesterberg uttalar i decembernumret av att han står kvar vidsin uppfattning om vikten av att folk flyttar. Han säger: "räknar AMSmed att av de arbetslösa är lokalt bundna. Tyvärr är det såatt deras enda utväg på kort sikt är att flytta dit jobben finns." Frånarbetsmarknadsstyrelsens sida pekar man i otaliga sammanhang på att denekonomiska kompensationen och stimulansen för dem som borde kunna vara fillgängligai en geografiskt större arbetsmarknad inte utvecklats i tillräckUg grad. rapport säger den s. k. åtgärdsgruppen inom AMS i enrapport; "Eftersom regionalpolifiken gett relativt små effekter iförhållande till behovet av arbetstillfällen i berörda delar av landet kvarstårett betydande behov av geografisk anpassning hos arbetskraften. Det verkarockså som om olika hinder för arbetsmarknadsmotiverade flyttningar kan ha fåttökad betydelse och påverkat flyttningsströmmarna. De ekonomiska stöden förarbetsmarknadsmotiverade flyttningar har inte heller mer påtagligt kunnatpåverka bilden. Stöden har som regel inte svarat mot de kostnader som drabbarden arbetslöse vid byte av bostadsort. Stöden har vidare inte varit utformade såatt önskvärd geografisk rörlighet bland ombytessökande på orter med brist påarbetstillfällen kunnat stimuleras." AMS-chefenBertil säger följande i Veckans Affärers decembernummer: "Skallstöden (flyttningsstöden) kunna bidra till att stimulera 13Riksdagens protokoll 1980/81:49-50 Om rörligheten på arbetsmarknaden dengeografiska rörligheten måste de höjas. Vi har därför föreslagit regeringen attantingen fördubbla stöden eller också att ta bort beskattningen av dem. "säger vidare; "Polifikernas utfästelser om att allamänniskor skall kunna få arbete på sin ort har tyvärr påverkat rörlighetennegativt.