prot · G409120 · 1980-12-31 00:00:00 — Effekterna av en bristfällig ochtidigare helt obefintlig modersmålsundervisning kan man nu se i de problem sominvandrareleverna har i gymnasieskolan. Det gäller särskilt sådanaproblem som höggradig halvspråkighet, ödesdigra kunskapsluckor och stördidentitetsutveckling. Invandrarelevernaligger genomsnittligt på samma nivå som de svagast presterande svenskaeleverna när det gäller ordkunskap och läsförståelse. Dessa elever klarar inteden ökade abstraktionsnivån i undervisningsspråket, och deras vardagsspråkräcker inte till. Deras språk är torftigt när det gäller ordförråd ochsyntaktiska konstruktioner. För att dessa invandrarelever skall ha någon rimligmöjlighet att gå igenom gymnasieskolan med behållning behöver destödundervisning i svenska. Detutgår statsbidrag till stödundervisning för invandrarelever i gymnasieskolan.Detta är emellertid helt otillräckligt. /80 var 2 800 eller ca 25 %av eleverna i behov av stödundervisning i svenska, men bara Anslagtill driften av grundskolor och gymnasieskolor, m. m. Anslag till driften av grundskolor och gymnasieskolor, m.m. 1 500 avdessa elever deltog i sådan undervisning. Detta innebär att nära hälften av deelever som behövde stöd inte fick detta. Stödundervisningens betydelse är väl dokumenterad, bl. a.genom undersökningar som visar att de elever som får denna undervisning sällanavbryter sina studier. Omvänt gäller att de elever som inte fårstödundervisning i svenska tenderar att i betydande utsträckning lämnautbildningen innan den är färdig. En del av de problem som invandrarungdomarnahar i gymnasieskolan kommer troligen att minska avsevärt, underförutsättning att allt fler av invandrarbarnen får en bramodersmålsundervisning redan i Av sammaskäl som gäller för förbättring av stödundervisningen i svenska förinvandrarelever bör resurserna för hemspråksundervisning och studiehandledningpå hemspråk för invandrarelever förbättras. Förbättringarna kan i bådaavseendena ske genom att bidraget i fortsättningen utgår efter en schablon omen lärarveckotimme per deltagande elev. Dessutom bör stödundervisningen görasobligatorisk för de elever som skolan bedömer vara i behov av den. För många invandrarelever är det helt avgörande att fåtillgång till introdukfionskurser fill gymnasieskolan, för att de sedan skallkunna klara sin skolgång. Sådana kurser finns f. n. bara vid ett tjugotalskolor i landet. För många elever är kurstiden för kort för att verkligenkompensera och komplettera fidigare kunskapsluckor. Det år av stor vikt attinvandrareleverna i större utsträckning får tillgång till introduktionskurseroch att dessa i större utsträckning kan anpassas efter behovet. Ett annat problem som möter invandrareleverna igymnasieskolan är undervisningen i engelska. beskriverproblemet enligt följande. Vissa invandrarelever som tas in i gymnasieskolanhar under sin tidigare skolgång, i hemlandet eller i , inte fått någonundervisning alls i engelska, eller i så begränsad omfattning att de inte kanfölja den engelskundervisning som bedrivs i gymnasieskolan. Sådana elever börerbjudas studier i engelska som C-språk resp. B-språk i gymnasieskolan, för atti möjligaste mån få del av det språkprogram som står övriga elever till buds.Denna anordning skulle inte bara bidra till ökad jämlikhet mellan invandrareoch övrig befolkning, i linje med målsättning, utan också underlättainvandrarungdomarnas fortsatta studier eller inträde i arbetslivet. Från vpk;ssida delar vi uppfattning. Vi anser också i likhet med att ettsärskilt statsbidrag för syo-verksamheten bör utgå till kommuner medinvandrarelever i grund- och gymnasieskolan, för att möjliggöra syo påmodersmålet. Resurstilldelningen bör grundas på den definition av begreppetinvandrarelev som gäller för rätten till hemspråksundervisning och ha som målatt alla invandrarelever skall kunna nås av denna syo. I likhet med tidigare vpk-talare yrkar jagbifall till vpk-motionerna. 71 (); Jag skall helt kort ta upp ett mycket begränsat men viktigt avsnitt avutskottsbetänkandet. I motion 1979/80:1292 föreslår jag tillsammans med någrapartikamrater att nya läroplaner för grund- och vidareutbildning avambulansförare skall utarbetas och vara färdiga att tas i bruk vårterminen1981. Denna motion avstyrks utan några större krusiduller av ett enigt utskott.Och jag har - uppriktigt sagt - inte några större förhoppningar om att fåkammarens övriga ledamöter på bättre tankar. Jag vill emellertid ändå tatillfället i akt och beskriva hur en relativt enkel men ändå mycket angelägenfråga kan dras i en nästan ändlös långbänk och med utgångspunkt från dettaförhoppningsvis få till stånd en snabb handläggning i ärendets slutfas, som nuinleds. dag gällande läroplanen för grundutbildning av ambulansförare är från 1965och omfattar . Någon läroplan för vidareutbildning av redanyrkesverksam ambulanspersonal finns över huvud taget inte. har manfått en helt annan inställning till ambulanstransporter - en inställning somställer andra och större krav på personalen. Det är t. ex. numera allmäntaccepterat att sjuktransporter inte bara avser själva förflyttningen av en sjukmänniska utan också innefattar sjukvård före och Under transporten. På detviset kan man undvika onödigt lidande, förkorta konvalescenstiden och t. o. m.rädda liv. Såväl sjukvårdshuvudmännen som ambulanspersonalens fackligaorganisafioner har därför framfört krav om en ny ochbättre utbildning, som skall göra det möjligt att leva upp till denna ambitiösamålsättning. Den26 - - uppdrog därför den dåvaranderegeringen åt att utreda frågan om ambulanspersonalutbildningensinnehåll och omfattning. har frågan varit föremål för en omfattandedebatt, bl. a. i denna kammare. 1977 besvarade t. ex. dåvarande statsrådet en fråga omhur arbetet i utredning fortskred. Hon sade då bl. a. attsocialstyrelsen avsåg att redovisa ett slutligt förslag för regeringen ijanuari 1978 och försäkrade - hon använde just det uttrycket - att regeringenskulle handlägga ärendet skyndsamt. Det var alltså för tre och ett halvt årsedan. besvarade ett annat statsråd - - här ikammaren en fråga från mig om när eventuella nya läroplaner kunde vara färdiga.Hon sade då bl. a. att hon inte kunde ange någon exakt fidpunkt för detta. Detvar ju åtminstone ett ärligt svar, men det var föga uppmuntrande för den somville föra frågan framåt. Den29 var utredning klar. Då hade man utarbetat ettunderlag för utbildningsplaneringen i form av beskrivningar av verksamhet ochanalys av kunskapskrav. Man kom därvid fram till att ambulansförare borde ha enkompetens motsvarande undersköterskans. Utredningsresultatet har översäntstill , som också har utarbetat två läroplaner - en grundkursom och en kompletteringskurs . I båda fallen är dettveksamt om undersköterskekompetens uppnås. Det kommer därför att blinödvändigt Anslagtill driften av grundskolor och gymnasieskolor, m. m. Anslag fill driften av grundskolor och gymnasieskolor, m.m. med olikaformer av påbyggnadskurser . återstår för att sammanställa diverseremissyttranden om läroplansförslagen och översända dessa till regeringen förfastställelse. Mot denna bakgrund och med tanke på ärendets redan nuovanligt långa handläggningstid borde man ha rätt att förvänta sig någon formav viljeyttring från utbildningsutskottet - åtminstone för att påskynda densista delen av beslutsprocessen. Då utskottet inte gjort något sådant uttalandekan man bara hoppas att ärendet inte ytterligare skall förhalas. Då kan i bästafall de båda läroplanerna vara färdiga att tas i bruk - sex årefter utredningens tillsättande. Jag vill också passa på tillfället att uttrycka denförhoppningen att det nu vid sidan om 20- och 40-veckorsutbildningarnatillskapas en omfattande påbyggnadsutbildning runt om i landet, så attambulansförarna kan få sin eftersträvade undersköterskekompetens. Det är ocksånågot som har krävts av , som organiserarambulansförarna, i dess yttrande över läroplansförslaget. Det skulle, utöversäkrare ambulanstransporter, skapa möjligheter till en smidig övergång frånambulansverksamhet till annat vårdyrke. 72KERSTIN (); Jag ber att få inleda med ett citat: "16år och utestängd från gymnasiet. Endast länets företagare kan rädda dem frånsysslolöshet." Så stod att läsa i en borgerlig länstidning i Norrbottenför precis . I artikeln refereras hur sammanlagt 1 264 sökande fillgymnasieskolan inte fått plats vid årets uttagning i . Räknar manbort äldre sökande och dem som kan tänkas få arbete, återstår 900 ungdomar i16-årsåldern, som inte kan erhålla plats i gymnasieskolorna i . Härtill kommer för det första att den enda riksyrkesskolani föreslås bli AMU-center, varigenom tonåringars möjligheter tillyrkesutbildning ytterligare beskärs. För det andra kan inte folkhögskolor utan särskildprövning för varje enskild elev ta eriiot 16-17-åTingar. För det tredje kan inte, som artikelförfattaren hoppadespå, företagare/näringsliv erbjuda dessa ungdomar förvärvsarbete.Redan i dag är ju nämligen - vilket är allmänt känt - 3 000-4 000 ungdomar iNorrbotten öppet arbetslösa. Av dessa skäl har i Norrbottenvädjat om särskilda insatser för att motverka ungdomsarbetslöshet, passivitet,utslagning. är det därtill aktuellt med utryckning från förstamilitärtjänstgöringen. I är de värnpliktigas antal ca 2 000. Avdessa beräknas endast en bråkdel få arbete i länet. Unga män som deltagit i landets försvar har inget arbete. Man kan förstå om dessaunga människor ifrågasätter ett och annat. Mot denallvarliga bakgrunden är det att beklaga, å ungdomarnas vägnar. attutbildningsutskottet inte har funnit för gott att nu tillstyrka desocialdemokratiska motionerna 1703 och 1704. Utbildning är i vart fall mindrekostsam för samhället än arbetslöshet. I motion 1703 yrkar socialdemokrater från attfriidrottslinjen vid gymnasiet i , Tornedalsskolan, permanentas. Friidrottslinjen drivs f. n. som försökslinje isamarbete mellan kommun, Tornedalsskolan samt . Önskemål om att få inträde till friidrottslinjen har oftaframförts av ungdomar från andra kommuner, alltifrån linjens start hösten 1978.Då interkommunal ersättning ej kan medges - enär linjen inte är officiellSÖ-linje - har ungdomar från andra kommuner inte kunnat ta elevplats. har funnit att detkommundrivna friidrottsgymnasiet i bör erhålla tillstånd till delsfem timmars schemalagd friidrott, dels regional intagning och interkommunalersättning. Ges inte det tillståndet, finns det risk för att verksamheten kantvingas att upphöra. Resultaten av försöksverksamheten är synnerligen positiva:dels har eleverna på friidrottslinjen presterat utmärkta studieresultat bådeteoretiskt och idrottsligt, dels har friidrottsintresset spritt sig ochattraherat ungdomsgrupper i övrigt till en livlig motions- ochtävlingsverksamhet. Verksamheten är därtill ett exempel på framgångsriktnordiskt samarbete i det att huvudtränarna rekryterats från förbundsnivå iFinland. Träningslägren - ett veckoslut - är förlagda till denutomordentliga inomhusarenan i , och medicinska undersökningar utförsvid idrottspolikliniken i . Utskottet har inte funnit för gott att nutillstyrka vår mofion angående friidrottslinje vid gymnasieskolanTornedalsskolan i . Jag beklagar det av ytterligare ett skäl;friidrotten, särskilt ungdomsfriidrotten - som här är inkopplad iskolsammanhang - är väl förtjänt av allt det stöd den kan få. Som vi harskrivit i motionen är friidrotten fri från psykningar och från våld.Friidrotten behövs därför också . I motion 1704 yrkas att en gymnasielinje i musik inrättasi . Trots det livaktiga musiklivet saknas möjligheter till gymnasiestudieri musik i , som omfattar en fjärdedel av landets yta. I samarbetskommittén för den s. k. Fyrkanten, som utgörsav kommunerna , har enighet rått om att engymnasielinje i musik bör förläggas till . Ett flertal framställningardärom har gjorts alltsedan 1974. Då Bodens kommun planerar nybyggnation av gymnasieskolaunder kommande budgetår, hade ett beslut om musiklinje varit värdefullt förmöjligheterna till integrering av musiklinjens lokalbehov i den nya gymnasieskolan. I motionen hänvisas bl. a. till behovet av förankring i engymnasielinje för den kommunala i , som bedriver en omfattandesamverkan på på musikutövningens område. Att ha varit med om hurtonåringar från nordiska vänorter i s. k. musikläger under veckoslut efterentusiastisk träning i en trivial gymnastiksal kan uppföra något av ett Anslag till driften av grundskolor och gymnasieskolor, m.m. Anslag till driften av grundskolor och gymnasieskolor,ni. festspelär en upplevelse som står i bjärt kontrast till de alltför många nedbrytande,depraverande miljöer som annars kan stå ungdomar till buds. Det är enupplevelse som stärker en i uppfattningen att varje breddning avmusikutbildningen bland ungdom är väl värd sin penning. Utskottet har gett ett, som det kan uppfattas, hovsamtavslag på motionen. Jag uppfattar det sorn att frågan i sak inte är avgjord.Därför har jag , fru talman, inget särskilt yrkande. Det är inte lätt att vara ung i dagens, borgerlighetensSverige, och det är svårt att vara ung i . Det var bättre . Fleroch fler vill att vi liksom tidigare skall prioritera ungdomarna, ge dem likamöjligheter och en skoja för alla, som gymnasieskolan var tänkt. Något sådantfår de unga inte, som det är . Dagens ungdomar är väl värda att satsa på,och de är måiiga -vi talarom den s. k. ungdomspuckeln. Om ytterligare några århar vi inte så många ungdomar i . Satsningar nu är goda investeringarför framtiden. 73BERTIL (): Det finns liksom tidigare ett knippemotioner som tar upp frågan om religionsundervisningen i skolan. De andassamtliga oro inför hur den undervisningen går till och inför risken attkristendomskunskapen skall försvinna dels i religionskunskapen, dels i de integreradesamhällsorienterande ämnena. Jag kan förstå den oron - jag möter den ibland ute ilandet. Men jag tror inte att man kommer till rätta med problemet på någon avde vägar som motionärerna anvisar och som sammantaget kan karakteriseras så,att man vill göra kristendomsämnet - och i något fall religionsämnet - till ettpå schemat och i timplanen avgränsat inslag. Jag vill fästa uppmärksamheten pä att utskottet i sittbetänkande på s. 34 säger att har uttalat attreligionskunskap skall finnas som ett särskilt ämne. Det är egentligen enganska unik sak som redovisas i bilagan, där religionskunskapen är det enda avorienteringsämnena som med sitt eget namn återkommer i huvudmomenten.Orienteringsämnena historia, geografi och allt vad de heter försvinner när mankommer in på huvudmomenten. I stället för historia talas det om"Människans verksamhet i tidsperspektivet". Man kan ha olikauppfattningar om det kloka och riktiga i det. Men observera, ni som är oroligaför religionskunskapens ställning, att ämnesnamnet religionskunskap återfinns ihuvudmomenten. Vidare vill jag betona att har sagt attreligionskunskapen skall få motsvarande andel av det samhällsorienterandeblocket som . Det betyder att religionskunskapen enligt Lgr 80, liksomenligt Lgr 62 och 69, har en i jämförelse med övriga nordiska länder ovanligtvid tidsram till sitt förfogande, som det gäller att fylla med ett gottinnehåll. refererade utdraget ur läroplanen när detgäller högstadiet, där det står att det i undervisningen ingår också studietav , t. ex. det gamla och det nya förbundet, förkunnelse och Jesussom . Han tolkar emellertid detta så, att det enligt lärarens godtyckeskulle kunna bytas utmot något annat ur . Det är en tolkning som inte får stå oemotsagd idenna kammare. Jag har under min 40-åriga lärarverksamhet - och dessutomsom lärarutbildare och som läromedelsförfattare - tolkat sådana här skrivningarså, att det som speciellt nämns som exempel är just sådant som man inte får tabort, utan det är det mest väsentliga i bibelkunskapen. Jag har velat framhålladetta, för jag tror att det är en farlig tolkning som skulle kunna spridas, omman går vidare enligt de tankegångar som giyit uttryck åt. Sedan vill jag betona att det i betänkandet uttryckligensägs att skall vara det centrala vid undervisningen om kristendomen.Detta är just och i nuvarande situation något som man med största glädjevill understryka, när vi står inför det förhållandet att vi kan räkna med en nybibelöversättning, som när det gäller den språkliga utformningen kommer attligga också barnens språk närmare än språket i den bibel som vi f. n. användersom centraltMäromedel i skolan. Anslag till driften av grundskolor och gymnasiesko-, lor,m. 74 (): Jag vet att har samma ambitionsom jag att förmedla de kristna sanningarna till svenska folket. Jag uppskattarhans inlägg här, men får jag korrigera det på några punkter vad gäller vårmening i sak. Vi fruktar inte att kristendomsämnet skall försvinna, menvi menar att det kan förvanskas och integreras till den grad att det blir svårtför ungdomarna att särskilja det specifikt kristna. Sedan är det gott att höra tolkning avläroplanen, men det är synd att han inte kan tala mera ex cathedra somminister. Han säger att det står att skall vara i centrum förundervisningen och att man nämner att vad som skall behandlas är t. ex.detgamlaochdet nya förbundet, t. ex. som . Detta innebär, sägerBertil , just att sådana moment inte skall utgå. Men varför i allvärlden sätter man då in "t. ex."? Vad vi vill är att det skall vara ett bestämt angivetinnehåll i undervisningen. Jag tolkar det, liksom väl varje lärare, omedelbartså, att här anges en rad exempel på det som man kan ta upp och det som man kanunderlåta att ta upp utan att för den skull bli prickad. Det är på sådanapunkter vi är ängsliga. Vi menar att man på detta sätt överlåter alltför mycketåt undervisaren när det gäller att välja innehållsmoment i undervisningen. Mom. 2 och 3 (minskning avstatsbidraget till driften av och gymnasieskolor m. m. ) Utskottets hemställan bifölls med157 röster mot 156 för reservation 1 av m. fl. i motsvarande del. Mom. 4 (statsbidrag till personell assistans förhandikappade elever i I enförberedande votering biträddes reservation 1 av m. fl. Nr 120 motsvarande del med 143 röster mot17 för motion 1090 av den "' ' ' rnotsvarande del. 153ledamöter avstod från att rösta. 22 anril 1981 I huvudvoteringen biföllsutskottets hemställan med 157 röster mot 156 för reservation 1 av m. fl.i motsvarande del. avsrundskolor Mom. 5 (tekniska stödåtgärder m.m. åt handikappade elever vid och gymnasiesko- gymnasieskolor) lor m m Utskottets hemställan bifölls med158 röster mot 155 för reservation 1 av StigAlemyr m. fl. i motsvarande del. Mom. 6 och 7 (särskilda åtgärder på skolområdet)Utskottets hemställan bifölls med 157 röster mot 156 för reservation 1 av StigAlemyr m. fl. i motsvarande del. Mom. 8 (kursverksamhet inom detteknisk-naturvetenskapliga området) Utskottets hemställan bifölls med 157 röster mot 156 förreservation 1 av m. fl. i motsvarande del. Mom. 9 (viss besparing) Utskottets hemställan bifölls med 295 röster mot 17 förmotion 1317 av m. fl. i motsvarande del. Mom. 12 (viss undervisning för invandrarelever igymnasieskolan) Utskottets hemställan bifölls med 296 röster mot 17 för motion1316 av m. fl. i motsvarande del. Mom. 13 (visst utbildningsprogram) Utskottets hemställan bifölls med 157 röster mot 156 förreservation 1 av m. fl. i motsvarande del. Mom. 20-22 (frågor omgymnasieskolans yrkesinriktade utbildning m. Utskottets hemställan bifölls med 157 röster mot 156 förreservation 2 av m. fl. Mom. 23 (slopande av företagsinriktad utbildning m. )Utskottets hemställan bifölls med 296 röster mot 17 för motion 1498 av LarsWerner m.fl. Mom. 38 (utbildning för invandrarungdom) Utskottets hemställan bifölls med 296 röster mot 17 förmotion 1316 av m. fl. i motsvarande del. Mom. 1, 10, 11, 14-19, 24-37 och39-45 08 Utskottets hemställan bifölls. 46(avgifter i och gymnasieskolan) Vid votering genom rösträkningavgavs 156 röster för utskottets hemställan och 156 röster för reservation 3av m. fl. Kammaren beslöt med 157 röster att betänkandet i desshelhet skulle återförvisas till utskottet. 156 röster avgavs för att mom. 46skulle avgöras genom lottning. Besvärsregler vid allmän fastighetstaxering, m. m. 10§ Besvärsregler vid allmän fastighetstaxering, m. m. Föredrogs skatteutskottets betänkande 1980/81:42 ombesvärsregler vid allmän fastighetstaxering, m. m. 1980/81:111). 75 (); 1 regeringens proposition 111 framläggsförslag till besvärsregler vid allmän fastighetstaxering. I det ärendet harjag tillsammans med väckt en motion, 1980/81:2029, där vi yrkaravslag på förslaget i den del som rör tvångsbesiktning av fastighet - alltsåförslaget i 18 kap. som innebär att man mot ägarens vilja skall kunna besiktigafastighet. Vi menar att det här förslaget ger alltför stort utrymmeåt godtycke och innebär en bristande rättssäkerhet. Även finns detmöjlighet till tvångsbesiktning om taxeringen har överklagats, då länsrättenkan förordna om s. k. syn. I propositionen föreslås emellertid att sådantvångsbesiktning skall kunna utföras redan i första instans. Vi har sagt i vårmotion att detta förslag ger väldigt stora möjligheter till godtycke. Detframgår redan av flera formuleringar i 18 kap. 29 §, där det bl. a. heter attom man saknar "uppgift som behövs" och "om tillförlitlig uppgiftinte utan avsevärd olägenhet kan erhållas på annat sätt", skalltvångsbesiktning kunna begäras. Det här år lösa formuleringar som, såvitt jag förstår, kantänjas ganska mycket. Uttrycket "uppgift som behövs" kan ges olikatolkningar. Likaså kan frasen "inte utan avsevärd olägenhet kan erhållaspå annat sätt" tänjas och tolkas olika. I 34 § sägs-att fastighetsägaren skall beredas tillfälleatt inställa sig fill förrättningen, innan beslut om besiktning verkställs. Meni samma paragraf står följande: "Kan den som avses i första stycket inteutan nämnvärt uppskov kallas till förrättningen eller inställa sig vid denna,får verkställighet ändå ske-- . "Ett sådant beslut kan också med stöd av paragrafens sista meningmotiveras med att besiktningen annars kommer att försenas. Det ger också storamöjligheter till godtycke. Skrivningarna i paragrafen i fråga strider så vittjag förstår mot varandra. Vi motionärer anser att det minsta man kan begära är attfastighetsägare eller nyttjanderättsinnehavare får besked om närbesiktning avses äga rum och att parterna i samförstånd försöker ena sig om enlämplig tidpunkt. Men såsom lagförslaget är skrivet skall besiktning normaltske utan förvarning och i stor brådska. Av 37 §framgår att verkställighet av besiktning i bostadsutrymme får utan Besvärsregler vid allmän fastighetstaxering, m. m. medgivandeav den som berörs därav påbörjas när som helst mellan kl. 8 och . I 36 §heter det att lås och annan stängningsanordning får brytas. Av 31 § framgår attbeslut om verkställighet skall överiämnas vid besiktningen eller snarastdärefter, om fastighetsägaren inte är närvarande. Fastighetsägaren har rätt att tillkalla vittne, menförrättningen får inte i onödan uppehållas i väntan på att vittne skallinställa sig, kan man läsa i 35 §. 138 § talas om vilka som får utföra besiktning. Men avsekretesskäl bör inte flera av nämndens ledamöter närvara. 134 § sägs att verkställighet får ske under förutsättningatt särskilt tillkallat vittne år närvarande. Men vems vittne? Besiktningen fåralltså ske även om inte fastighetsägaren eller nyttjanderättsägaren kunnatinfinna sig, bara särskilt tillkallat vittne är närvarande. Är det fråga omfastighetsägarens vittne? Men enligt 35 § får förrättningen ske om inte vittnethunnit inställa sig. Jag tycker att det här rör sig om ganska allvarliga frågorsom utskottet borde ha besvarat. Men det har utskottet inte gjort, och det ärenligt min mening upprörande. Det finns fler som har ställt sig kritiska till dettalagändringsförslag. Förslaget om att införa tvångsbesiktning har också fått ettminst sagt blandat mottagande av remissinstanserna.