prot · G40915 · 1980-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1980/81:15 Anmälanom kompletteringsval till utskott Förhandlingarnaleddes av förste vice talmannen. 1 §Anmälan om kompletteringsval till utskott Anf.1 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Centerpartietspartigrupp har som suppleant i social- och utbildningsutskotten under UllaTilländers ledighet anmält hennes ersättare . Förstevice talmannen förklarade vald till suppleanti socialutskottet () suppleanti utbildningsutskottet () 2 §Justerades protokollen för den 17, 21, 22, 23 och . 3§ Meddelande om svar på interpellation 1980/81:4 Medhänvisning till riksdagsordningen får jag meddela Jag avsåg att lämna svar på eninterpellation av om tidigareläggning av vissavägprojekt i . förhindrad att i dagnärvara i , är min avsikt att i stället besvara hans interpellation den 10november. Om verksamheten vid militärområdesstaberna 4 §Svar på fråga 1980/81:51 om verksamheten vid militärområdesstaberna har frågat om jag anser attregeringens uppdrag till överbefälhavaren om organisation regionala ledning m. m. överensstämmer med vad ettenhälligt försvarsutskott och uttalade genom att till en deltillgodose motionerna 1979/80 nr 1983 (fp) och nr 1988 (s) vad gäller sektion 8vid militärområdesstaberna. Militärbefälhavarnas huvuduppgifter i fred är att leda denoperativa verksamheten och mobiliseringsverksamheten. Militärbefälhavarnasövriga verksamhet får inte inkräkta på huvuduppgifterna. Detta har beslutats avriksdagen efter förslag av regeringen. I nämnda uppdrag till överbefälhavaren ges detta besluttill känna. Vidare uppdrar regeringen åt överbefälhavaren att lämna vissaorganisationsförslag rörande försvarsmaktens högre regionala ledning medutgångspunkt i beslut och med beaktande av de överväganden somredovisas i proposition 1979/80:135. beslut är således utgångspunkten. I detfortsatta organisationsarbetet bör därmed självfallet eftersträvas lösningarsom innebär att verksamheten vid militärområdesstaberna i största möjligautsträckning koncentreras på militärbefälhavarnas huvuduppgifter. I sin fråga citerar ur regeringens uppdragtill överbefälhavaren. Jag vill gärna komplettera det citatet, så att meningenblir fullständig: "Även vad som sägs i nämnda proposition omfortifikations- och byggnadsförvaltningen samt byggnadskontoren skall beaktasoch vägas samman med resultatet av överbefälhavarens utredning med anledning avregeringens uppdrag rörande ledningen av fortifikations- ochbyggnadsverksamheten inom försvarsmakten." Detta stämmer - som jag serdet - väl överens med utskottets uttalande om att slutlig ställning till hurarbetsuppgifter och resurser, som finns inom sektion 8, skall inordnas iden framtida organisationen bör anstå tills resultaten av denna utredningföreligger. Mitt svarpå fråga är därför ja. 4 HANS (): Jag är naturligtvis till freds med att svaretpå min fråga är ja. Jag är möjligen litet förvånad över det sätt på vilketregeringen uttryckte sig i det givna uppdraget. I den första av mig citerademeningen heter det nämligen att man särskilt skall beakta vad som ipropositionens sägs om fältarbets- och sambandsfunktionerna samttransportfunktionen. Därmed uteslöts i praktiken den lösning somförsvarsmaktens ledningsutredning hade föreslagit, nämligen att dessa trefunktioner skulle bilda en egen sektion, dit även de ärenden som man ansåg varaav operativ art och som f. n. ligger på sektion 8 skulle föras. Uttalandet omatt vad som stod i propositionen särskilt skulle beaktas kan inte gärna tolkaspå annat sätt än att FLU på den punkten varöverkörd och att dess förslag inte längre var aktuellt. Därmed skulle inteheller FLU:s förslag i fråga om sektion 8 vara aktuellt. Men jag är naturligtvis glad över att försvarsministernmenar att man kan göra den tolkning som han här angivit. Man låter alltsåriksdagens uttalande gå före uppdraget att propositionens ord särskilt skallbeaktas. I direktiven till ÖB sades faktiskt att vad som särskiltskulle beaktas var den enda punkt där hade haft en annan mening änvad som anges i propositionen, nämligen fortifikationsfrågorna. Det förekommersom bekant en organisationskonservatism innebärande att militärbefälhavarnavill ha kvar uppgifter som är av fredsinriktad art. Det gäller skjutfält,fredstida kasernbyggen och sådant. Vi vet att verksamheten vid sektion 8 i dessnuvarande utformning ligger långt ifrån det som enligt skall varahuvuduppgiften, nämligen det operativa arbetet och därnäst mobiliseringsarbetet. Försvarsministern hade en mycket pigg och litetrevolutionerande inriktning i FLU-propositionen, där han uttalade att resurserskulle föras bort från central nivå för att en decentralisering skulleframtvingas. Det är på samma sätt vid ett bortförande av resurser från sektion8: då tvingar man militärbefälhavaren att samla krafterna på den uppgift som ärhans viktigaste. De fredstida frågorna skulle därmed föras dit där denaturligen hör hemma, nämligen till byggnadskontoren och de lokala enheterna. Därför tycker jag att regeringsuppdraget som det varutformat inte kunde tolkas på annat sätt än att försvarsministern mycket gärnavill ha kvar sektion 8 i dess nuvarande utformning, trots att uttalatatt man inte skulle låsa sig för det . Men jag är fullt på det klara med attvad försvarsministern har sagt här får ta över vad som står i direktiven. Jaghoppas därför att militärbefälhavarna, och andra nu berörda inser att manskall rätta sig efter ri'ksdagsbeslutet, dvs. att frågan om sektion 8 ochdärmed också de sammanhängande organisationsförslagen - inkl. fältarbets-,transport- och sambandsfunktionerna - skall anstå tills ÖB:s utredning är klar. Om prispolitiken på livsmedelsområdet 5 § Svar på interpellation 1980/81:7 om prispolitiken pålivsmedelsområdet 5 Handelsministern : Frutalman! har frågat mig om 1. regeringenanser principen om de fria marknadskrafternas spel vara viktigare än att helabefolkningen skall ha råd att hålla en god koststandard, 2. regeringenavser att tillmötesgå det alltmera brett omfattade kravet om attmervärdeskatten på livsmedel skall slopas, 3. regeringen helthar uppgivit den i uttalade målsättningen omjämnarejnkomstfördelning och levnadsstandard och 4. vad som iregeringens prispolitik på livsmedelsområdet främjar en Om prispolitiken på livsmedelsområdet Bakgrunden till C.-H. frågor är att det snartåttaåriga prisstoppet på baslivsmedel nu har avvecklats, med undantag förmjölken. I stället är företagen skyldiga att en månad i förväg anmälaprishöjningar till statens pris- och kartellnämnd. Tanken bakom fråga "om defria marknadskrafternas spel är viktigare än att hela befolkningen skall haråd att hålla sig med en god koststandard" är felaktig. En frimarknadsekonomi med ett stort mått av konkurrens mellan företagen ger de bästagarantierna för att näringslivet skall utvecklas tillfredsställande.Regleringar, som det långvariga prisstoppet på baslivsmedel, blir lätt tillnackdel för konsumenterna. De kan leda till byråkrati och stelbenthet iprissättningen samt minskad investeringsvilja. Risken ökar också för attkostnaderna vältras över på andra varor som inte är prisstoppade. konstaterar f. ö. själv att trotsprisstoppet har priserna på baslivsmedel stigit kraftigt under den tidprisstoppet varit i kraft. har de inte ökat mindre förprisstoppade baslivsmedel än för andra livsmedel. Jag vill här också peka på att det snarare är länder medett helt reglerat näringsliv än länder med en fri marknadsekonomi som harsvårigheter att förse befolkningen med livsmedel till rimliga priser. Jag är övertygad om att avvecklingen av prisstoppet påbaslivsmedel kommer att bli till fördel för konsumenterna. Konkurrensen kommeratt stimuleras och investeringsviljan i branschen att öka. Detta kommer attgynna framför allt de hushåll som har stora utgifter för dagligvaror. Som svar på C.-H. fjärde fråga kan jag erinraom att de statliga livsmedelssubventionerna ligger på en mycket hög nivå.Regeringen har som ett led i strävandena att nå ekonomisk stabilitet föreslagitatt subventionerna trappas ner. Dock uppgår de under innevarande budgetår tillmer än . Avvecklingen av prisstoppet på baslivsmedel innebäratt statens ersättning till jordbruket i form av prisstoppsersättningar kanupphöra. Detta kommer att leda till vissa prishöjningar på ost och fläsk. Dessaprishöjningar beror sålunda på att den särskilda form av livsmedelssubventionersom haft sin direkta grund i prisstoppet avvecklas och inte på att prisernahöjs av andra skäl nu när prisstoppet har upphävts. Ett slopande av momsen på livsmedel skulle leda tillprissänkningar även för mer lyxbetonade produkter. Vid oförändrat totaltmomsuttag måste då mervärdeskatten ökas för andra grundläggandeförnödenheter, exempelvis skor och kläder. Jag anser inte att en avveckling avmervärdeskatten på livsmedel är rimlig. Jag vill i detta sammanhang peka påatt de statliga subventionerna avseende baslivsmedel i stort motsvarar mervärdeskattenpå dessa livsmedel. Så frågan om levnadsstandard ochinkomstfördelning. Levnadsstandarden i är en av de högsta i världen.Skillnaderna i disponibel inkomst, dvs. inkomst efter skatt och bidrag, förolika lönelägen är vidare förhållandevis liten. Det gäller specielltbarnfamiljer. Under en lång följd av år harreallönen efter skatt ökat för industriarbetaren. För tjänstemannen ochsärskilt för chefstjänstemannen har däremot reallönen minskat. På grund av att vi f. n. konsumerar mer än vad viproducerar är en åtstramning av de statliga utgifterna nödvändig. Regeringenhar i sitt sparpaket särskilt betonat att de mest utsatta grupperna skallskyddas. Detta har kommit till uttryck bl. a. genom att barnbidragen räknadesupp när mervärdeskatten höjdes. Regeringen har också föreslagit att fortsattsärskilt stöd skall utgå fill dem som bara har folkpension eller liten ATP. Lönsamheten hos företagen ger också en bild avutvecklingen i . har soliditeten inäringslivet sjunkit. Detsamma gäller räntabiliteten fram till år 1978.Ekonomiskt framåtskridande förutsätter att industrins investeringar ökar.Omkring började investeringarna att stagnera för att sedan minska, menfr. o. m. har trenden vänt. Trots ökningar kommer dock investeringarnaunder 1980 att ligga års nivå. Aktieutdelningarnas andel avlönekostnaderna var 1,. De har därefter sjunkit och var0,. Vi skall, fru talman, vara medvetna om att det måste lönasig att arbeta, ta risker och spara i produktiva former om vi skall få enstabil ekonomi som ger en grund för fortsatt välfärd, rättvisalevnadsförhållanden för alla och tryggad sysselsättning. Tillväxt i ekonomin ären av förutsättningarna både för bibehållen och förbättrad levnadsstandard ochför att det över huvud taget skall finnas något resurstillskott att fördelamellan olika grupper. En fri marknadshushållning kommer att klara detta bättreän en socialistisk regleringsekonomi. Om prispolitiken på livsmedelsområdet 6 (vpk): Redan de klassiska liberala nationalekonomernabrukade framhålla vikten av att man håller låga priser på livsmedel. Derasargument var framför allt att också penninglönerna därigenom kunde hållaslägre. För en regering som vill kalla sig liberal och som dessutom starkttrycker på det relativa kostnadsläget för den svenska industrin borde deraspåpekande alltjämt ha giltighet. Den borgerliga regeringen följer emellertidrakt motsatt väg och vidtar en rad åtgärder som höjer livsmedelspriserna. Frågan om de höjda livsmedelspriserna har också enfördelningspolitisk sida, och det är den jag behandlar i min interpellation.Samtidigt som jag tackar handelsministern för svaret och handelsdepartementetför servicen tvingas jag konstatera att tydligen ärblind för de fördelningspolitiska effekterna av höjda livsmedelspriser. Det är ju annars ett bekant faktum, bekräftat av rader avundersökningar, att låginkomsttagare tvingas använda en större del av sinainkomster till inköp av livsmedel än höginkomsttagare.Hushållsbudgetundersökningarna påvisar en med inkomsten minskande andel avdensamma som går till livsmedel. Särskilt markant är detta när det gällerbaslivsmedel. Undersökningarna visar också att den andel av inkomsten somanvänds för,inköp av livsmedelökar med barnantalet. Detta betyder att låginkomsttagare och barnfamiljerdrabbas särskilt hårt av höjda priser på livsmedel. Även om livsmedelsprisernainte stiger mera än den genomsnittliga prisnivån innebär deras ökning enförsämrad fördelning i samhället. Omvänt: om en regering vill ha enfördelningspolitisk utveckling som gynnar låginkomsttagarna och minskarklyftorna i samhället, bör den se till att hålla livsmedelspriserna låga ochhelst sänka dem, om mera inte går att åstadkomma i varje fall relativt. Regeringen har redan vidtagit ochplanerar att vidta en rad åtgärder som höjer livsmedelspriserna och därigenomförsämrar fördelningen i samhället. Den har redan höjt mervärdeskatten. Den haravskaffat prisstoppet på alla baslivsmedel med undantag för mjölk. Den avseratt skära ned de nuvarande subventionerna på baslivsmedel. Härtill kommer detnya prisavtalet för jordbruksprodukter, som beräknas kosta konsumenternaomkring 1 000 milj. kr. Sammantaget belastas konsumenterna med omkring 1 600milj. i ökade utgifter för livsmedel. På baslivsmedel beräknas enprisstegring om . Ytterligare prisstegringar beräknaskomma . Det är inget tvivel om att dessa prishöjningar pålivsmedel hårdast belastar de lägre inkomsttagarna och barnfamiljerna. Ochdetta kommer ovanpå effekterna av de stora prisstegringar på livsmedel som ägtrum . Får jag erinra om att priserna på livsmedel enbart underde tolv månaderna från till stigit med14,och på subventionerade baslivsmedel . Höjningen av mervärdeskatten på livsmedel, avskaffandet avprisstoppet på baslivsmedel och nedskärningen av subventionerna på baslivsmedelär medvetna åtgärder från regeringens sida som lägger ännu tyngre bördor pålåginkomsttagarna och barnfamiljerna och som försämrar fördelningen I samhällettill fördel för de rika och till nackdel för de lägre inkomsttagarna. Det är encynisk klasspolitik i de besuttnas intresse. Innehållet i regeringens politikbelyses ytterligare av den proposition som läggs på bord, medförslag om lindrad beskattning av aktieutdelningar. Aktiekuponger, det är intelimpor och det! Är inte detta den borgerliga regeringens politik i ettnötskal: höjda skatter på mat, sänkta skatter på aktieutdelningar. Regeringen anför i huvudsak två motiv för sin politik atthöja livsmedelspriserna och därmed ytterligare försämra fördelningen isamhället. Det första är behovet av sparsamhet med statens utgifter - därförhöjningen av mervärdeskatten och minskningen av livsmedelssubventionerna. Menvarför skall sparsamhet gå ut över de sämst ställda i samhället genom att derasdagliga bröd ytterligare fördyras? Det är en politik som absolut inte kangodkännas. Det andra motivet, litet mera sofistikerat, är attekonomin fungerar bättre utan regleringar. Handelsministern går t. o. m. sålångt att han påstår att avvecklingen av prisstoppet på baslivsmedel kommer attbli till fördel för konsumenterna. Påståendet är uttryck för en fräckhet somantagligen är TCO-ekonomen har beräknat att slopandet avprisstoppet på baslivsmedel kostar konsumenterna ytterligare 120 milj. kr. Detär väl ändå att förvanska ordens innebörd att kalla detta en fördel förkonsumenterna. målar för oss upp en bild av vadhan kallar den fria marknadsekonomin, med ett stort mått av konkurrens mellanföretagen. Detta ger de bästa garantierna för att näringslivet skall utvecklastillfredsställande, säger han. Men var finns denna goda cigarr? Det är ettvälbekant faktum - och det kan väl heller inte handelsministern förneka - attdet svenska näringslivet domineras av storföretag, monopol och monopolistiskaregleringar. Ingen kan väl inbilla sig att de många kartellavtalen ochmonopolen inte har ett bestämt syfte, nämligen att med olika medel höjapriserna. Det svenska näringslivet är i utomordentligt hög grad präglat avregleringar, nämligen av de privata storföretagens och de monopolistiskaorganisationernas regleringar. Detta sakförhållande ändrar man ju inte genomatt avskaffa det statliga prisstoppet på baslivsmedel. En sådan åtgärd lämnarbara ytterligare spelrum för de privata regleringarna, och det är väl det somär meningen - eller hur, ? Till slut två frågor som det är av intresseatt få handelsministerns svar på: Bestriderhandelsministern att höjda livsmedelspriser tyngst drabbar låginkomsttagarnaoch därigenom ytterligare försämrar fördelningen i samhället? Bestriderhandelsministern att ett slopande av mervärdeskatten på livsmedel, gärna i denformen att hela mervärdeskatteeffekten på livsmedel neutraliseras genom attmotsvarande belopp används för subventioner av baslivsmedel eller livsmedel avdagligvarutyp, skulle hålla livsmedelspriserna nere och därmed verka gynnsamtur fördelningspolitisk synpunkt? Om prispolitiken på livsmedelsområdet 7Handelsministern : Fru talman! fårunder höstens fortsatta riksdagsarbete rika tillfällen att föra en allmänekonomisk-politisk debatt. Jag tänker inte gå in på alla de olika spörsmål somhan aktualiserade i sitt anförande. Jag vill bara allmänt konstatera att det ärtill fördel för alla parter i - hela folkhushållet och, skulle jagvilja säga, alldeles särskilt för dem som är i den svåraste belägenheten - attdet går att komma till rätta med den ekonomiska kris som vi av skildaanledningar befinner oss i. De olika åtgärder som regeringen vidtar är ägnadeatt åstadkomma detta, och det sker på ett sådant sätt att defördelningspolitiska hänsynen inte kommer i kläm. Jag har redan i mitt svarutvecklat garantierna för detta. Vad sedan gäller prisstoppets upphävande när det gällerbaslivsmedel så menade , att det var uttryck för någonsorts utpräglad fräckhet att göra gällande att sådana åtgärder kunde vara tillfördel för konsumenterna. Jag tror inte alls att det föreligger något behov avatt höja rösten därför att man har ett svagt argument. Tvärtom är det ju så attregleringar som blir för långvariga - och för den delen också kortvariga Om prispolitiken på livsmedelsområdet regleringar-kanha allvarliga nackdelar, som leder till en sämre situation för alla parter. a. på det här området. började med att citera liberalaekonomers uppfattning, och det tycker jag är alldeles utmärkt, men då borde hanockså kunna höja blicken ytterligare och se hur det är i de länder där manverkligen har satt i system att införa regleringar och hur det där har gått medlivsmedelsförsörjningen. Jag läste i eller DagensNyheter ett TT-meddelande från som angav att partiorganet pålördagen hade meddelat att har svårigheter att förse befolkningenmed mat. Det är intressant. Vi vet också att är en stor exportör avlivsmedel och att inte är ett land som kännetecknas av någon särskildregleringsiver. Jag nämner detta som exempel på att tron att bara man reglerar,dvs. politiker utfärdar lagar och bestämmelser, blir allt genast till detbättre är en primitiv tro. Vad sedan gäller slopandet av moms på livsmedel vill jagsäga att man på den vägen kan få lägre livsmedelspriser. Det skulle ha vissafördelar - det är inget tvivel om det. Men om man inte skall ha entotal sänkning av skatteuttaget, utan tänker sig att staten skall haoförändrade momsinkomster, skulle det komma att innebära att man fick lov attvidta synnerligen kraftiga höjningar av momsen på andra varor. ärändå sådana saker som t. ex. kläder och skor - som jag också nämner i mitt svar- betydelsefulla när det gäller att skapa en rimlig ekonomisk situation förkonsumenten. 8CARL-HENRIK (vpk): började sitt senasteanförande med att beskylla mig för att vilja tala om "allt möjligtannat" - varefter han raskt flydde såväl till som till Washington.Vem är det som talar om allt möjligt annat, herr handelsminister? Jag tror att vi skall hålla fast diskussionen vid tvågrundläggande sakförhållanden, som min interpellation gäller. Höjda livsmedelspriser drabbarhårdast låginkomsttagarna och barnfamiljerna och betyder därför en försämradfördelning i samhället. Den borgerliga regeringen harmedvetet vidtagit en rad åtgärder som höjer livsmedelspriserna - höjningen avmervärdeskatten, avskaffandet av prisstoppet på baslivsmedel och nedskärningenav subventionerna på baslivsmedel. Regeringen vidtar alltså medvetetåtgärder som lägger ännu tyngre bördor på låginkomsttagare och barnfamiljer,vilket försämrar fördelningen i samhället, till fördel för de rika och tillnackdel för dem som har lägre inkomster. Det är de frågorna som mininterpellation gäller. upprepar nu sitt påstående attslopandet av prisstoppet på baslivsmedel i själva verket skulle gynna dehushåll som har stora utgifter för dagligvaror. Han anför i sittinterpellationssvar att konkurrensen kommer att stimuleras ochinvesteringsviljan i branschen att öka.Antagligen vill ge sken av att priserna på livsmedeldärmed skulle sänkas. Det är viktigt att få klarlagt vilka avsikter regeringenhar. Lovar den genom handelsministern att slopandet av prisstoppet påbaslivsmedel kommer att leda till lägre livsmedelspriser? Eller förhåller detsig tvärtom så, som exempelvis TCO-ekonomen hävdar, attpriserna kommer att stiga genom denna åtgärd? Jag tror för min del att detsenare är riktigt. Regeringens hela politik är såvitt jag fattar en politikför prisstegringar på livsmedel. Det är en felaktig och skadlig politik, som defackliga organisationerna förvisso kommer att reagera mycket bestämt emot iårets avtalsrörelse. En riktigare politik vore att sänka priserna på livsmedelgenom att ta bort den prishöjande effekt som mervärdeskatten har. Alla deargument som anförts från både socialdemokratiska ochborgerliga regeringar mot ett slopande av mervärdeskatten på livsmedel harvisat sig vara ohållbara. Ett av argumenten har varit det olämpliga i att sänkapriserna på gåslever, rysk kaviar och andra lyxvaror - det hörde vi särskilt underden socialdemokratiska regeringens tid. Men det behöver man inte alls göra, omman använder metoden att motsvarande belopp som mervärdeskatten tar in pålivsmedel används för subventioner av baslivsmedel eller på det vidaresortimentet livsmedel av dagligvarutyp. Ett annat argument har varit att en differentiering avmervärdeskatten, med olika skattesatser på olika typer av varor, skulle varasvår eller rent av omöjlig att genomföra ur administrativ synpunkt; det skullebli för krångligt, har man sagt. Det är emellertid ett faktum att de flestaländer- eller rättare sagt alla länder utom tre - som har mervärdeskatt harlägre skattesatser på livsmedel. Detta har inte visat sig skapa några störreproblem. Vad som är möjligt i andra länder är naturligtvis möjligt också iSverige. Det helt avgörande, fru talman, är naturligtvis att lågalivsmedelspriser gynnar låginkomsttagarna och barnfamiljerna. Detta är enviktig målsättning. Men den värderingen delar inte den borgerliga regeringeri.För den är det däremot viktigt att sänka skatten på aktieutdelningen. Om prispolitiken på livsmedelsområdet Det är riktigt att man i ett antal länder harlägre moms på livsmedel. Däremot tror jag inte att det finns några länder somhar gjort vad ville, nämligen slopat momsen på livsmedel. Differentierad moms på livsmedel är naturligtvis någontingsom man har anledning att fundera på. Ett argument emot har varit att detskulle ha varit för krångligt för handeln att hantera detta instrument. hardet från handelns sida sagts att det finns förutsättningar för att klara ensådan hantering utan alltför stora problem, men jag tror att en hel delsvårigheter skulle kvarstå, om vi skulle ha differentierade momssatser. Dessutom är det så - och det skall vi inte glömma - attolika skatteutredningar har undersökt frågan om differentierad momsoch Om prispolitiken på livsmedelsområdet funnit attdet också finns andra invändningar att göra. Vi vill ju inte hamna i någotväldigt byråkratiskt system. Jag tror att det i andra länder med mycketdifferentierad moms förvisso inte'är ett så alldeles enkelt förfarande rentadministrativt. Men det finns anledning till en förnyad prövning av den fråganmot bakgrund av att handeln har anmält att man där nu ser större möjligheteratt lösa de administrativa problemen.