prot · G409131 · 1980-12-31 00:00:00 — Motion 2028 av m. fl. i motsvarande del, somställdes mot utskottets hemställan med den ändring däri som föranleddes avbifall fill motion 2033 av , antogs till kontraproposition ivoteringen om kontraproposition i huvudvoteringen. I kontraproposifionsvoteringen biträddes reservation 1 avIngvar m. fl. i motsvarande del med 137 röster mot 16 för mofion 2028av m. fl. i motsvarande del. 156 ledamöter avstod från att rösta. I huvudvoteringen bifölls utskottets hemsfällan med 155röster mot 152 för reservation 1 av m. fl. i motsvarande del. 3ledamöter avstod från atf rösta. Mom. 3 (massafabriken i ) Utskottets hemställan bifölls med 291 röster mot 16 förmotion 2028 av m. fl. i motsvarande del. 3 ledamöter avstod frånatt rösta. Mom. 4(Johannedals fabrik) Utskottets hemsfällan bifölls med 289 röster mot 17 förmofion 2028 av m. fl. i motsvarande del. 4 ledamöter avstod frånatt rösta. Mom. 5 i viss del (fortsatt drift vid fabrikerfill ) Reservation 1 av m. fl. i motsvarande delbifölls med 154 röster mot 153 för utskottets hemställan. 3 ledamöteravstod från aft Mom. 5 i övrigt (fortsatt drift vidvissa andra enheter inom NCB till hästen 1981, m.m.) Utskottets hemställan bifölls med 155 röster mot 153 förreservation 1 av m. fl. i motsvarande del. 2 ledamöter avstodfrån aft rösta. Mom. 6 (lokaliseringsstöd för i )Utskottets hemställan bifölls med 291 röster mot 16 för mofion 2028 av LarsWerner m. fl. i motsvarande del. 3 ledamöter avstod från att rösta. Mom. 7 (lokaliseringspolitiska åtgärder) Utskottets hemsfällan bifölls med 155 röster mot 153 förreservation 2 av m. fl. 2 ledamöter avstod från att rösta. Mom. 9 (försäljning av skog från NCB) Utskottets hemsfällan bifölls med 155 röster mot 153 förreservation 3 av m. fl. 2 ledamöter avstod från att rösta. Mom. 10 (insyn och ägarinflytande i NCB förskogsägarföreningarna) Utskottets hemställan bifölls med 171 röster mot 137 förreservation 4 av m. fl. 2 ledamöter avstod från att rösta. Mom. 11(finansiellt stöd fill NCB) Utskottets hemställan med godkännande av utskottetsmofivering bifölls med 155 röster mot 153 för utskottets hemställan medgodkännande av den i reservation 5 av m. fl. 2 ledamöter avstod från atf rösta. Mom. 12 (överlåtelse av aktier i ) Utskottets hemställan bifölls med 155 röster mot 153 förreservation 6 av m. fl. 2 ledamöter avstod från att rösta. Anslag till driften av grundskolor och gymnasieskolor, m.m. Utskottets hemställan bifölls. 9 § Anslag till driften av grundskolor och gymnasieskolor,m. Föredrogs utbildningsutskottefsbetänkande /81:30 med anledning av förnyad behandling av anslag filldriften av grundskolor m. m. och gymnasieskolor, m. m. 1980/81:100). 58 (): Jag yrkar bifall till reservationerna. 59 (vpk): Jag yrkar bifall till de i betänkandetaktuella vpk-motionerna med undantag för yrkandena 6 och 7 i motion 1317. 60 HANS NYHAGE (m): Jag yrkar bifall till utskottets hemställan. Utskottets hemställan återfanns iutbildningsutskottets betänkande 1980/ 81:22. Mom. 2 och 3 (minskning avstatsbidraget till driften av och gymnasieskolor m. m. ) Utskottets hemställan bifölls med154 röster mot 153 för reservation 1 av m. fl. i motsvarande del. 2ledamöter avstod från atf rösta. Mom. 4 (statsbidrag till personell assistans förhandikappade elever i ) I en förberedande votering biträddes reservafion 1 av StigAlemyr m. fl. i motsvarande del med 145 röster mot 16 för motion 1090 av LarsWerner m. fl. i motsvarande del. 148 ledamöter avstod från att rösta. I huvudvoteringen bifölls utskottets hemställan med 154röster mot 153 för reservation 1 av Sfig Alemyr m. fl. i motsvarande del. 2ledamöter avstod från att rösta. Anslag till driften av grundskolor och gymnasieskolor, m.m. Mom. 5 (tekniska stödåtgärder m. m. åt handikappade elevervid gymnasieskolor) Utskottets hemställan bifölls med 154 röster mot 153 förreservafion 1 av m. fl. i motsvarande del. 2 ledamöter avstod frånatt rösta. Mom. 6 och 7 (särskilda åtgärder på skolområdet)Utskottets hemställan bifölls med 154 röster mot 153 för reservation 1 av StigAlemyr m. fl. i motsvarande del. 2 ledamöter avstod från atf rösta. Mom. 8 (kursverksamhet inom detteknisk-naturvetenskapliga området) Utskottets hemsfällan bifölls med 154 röster mot 153 förreservation 1 av m. fl. i motsvarande del. 2 ledamöter avstod frånatf rösta. Mom. 9 (viss besparing) Utskottets hemställan bifölls med 291 röster mot 16 förmotion 1317 av m. fl. i motsvarande del. 2 ledamöter avstod frånatt rösta. Mom. 12 (viss undervisning för invandrarelever i gymnasieskolan)Utskottets hemställan bifölls med 291 röster mot 16 för motion 1316 av LarsWerner m. fl. i motsvarande del. 2 ledamöter avstod från att rösta. Mom. 13 (visst utbildningsprogram) Utskottets hemställan bifölls med 155 röster mot 152 förreservation 1 av m. fl. i motsvarande del. 2 ledamöter avstod frånatf rösta. Mom. 20-22 (frågor omgymnasieskolans yrkesinriktade utbildning m. Utskottets hemställan bifölls med 154 röster mot 153 förreservafion 2 av m. fl. 2 ledamöter avstod från atf rösta. Mom. 23 (slopande av företagsinriktad utbildning m. )Utskottets hemställan bifölls med 291 röster mot 16 för motion 1498 av LarsWerner m. fl. 2 ledamöter avstod frän att rösta. Mom. 38 (utbildning för invandrarungdom) Utskottets hemställan bifölls med 291 röster mot 16 förmotion 1316 av m. fl. i motsvarande del. 2 ledamöter avstod frånatt rösta. Mom. 46 (avgifter i och gymnasieskolan)Utskottets hemsfällan bifölls med 154 röster mot 153 för reservation 3 av StigAlemyr m. fl. 2 ledamöter avstod från att rösta. Mom. 53och 54 (undervisning i religionskunskap) Nr 131 Utskottets hemsfällan bifölls med 291 röster mot 16för utskottets Onsdaeen den hemsfällanmed den ändring däri som föranleddes av bifall fill motion 1317 av : Qg] LarsWerner m. fl. i motsvarande del. 2 ledamöter avstod från att rösta. Ekonomisk-poli- Mom. 58 (anpassad studiegång) - åtgärder Utskottets hemställan bifölls med 291 röster mot 16 förmofion 978 av m. fl. 2 ledamöter avstod från att rösta. Mom. 59 (hemspråksundervisning) Utskottets hemsfällan bifölls med 291 röster mot 16 förmotion 1718 av m. fl. 1 ledamot avstod från atf rösta. Mom. 61 (vissa skolfrågor) Utskottets hemställan bifölls med 291 röster mot 16 förmotion 971 av m. fl. i motsvarande del. 1 ledamot avstod från attrösta. Mom. 62 (ny läroplan för m. Utskottets hemställan bifölls med 291 röster mot 16 förmotion 1317 av m. fl. i motsvarande del. 1 ledamot avstod från atfrösta. Utskottets hemställan bifölls. 10 § Ekonomisk-politiska åtgärder Föredrogs finansutskottetsbetänkande /81:30 om ekonomisk-polifiska åtgärder m. m. skr.1980/81:144), 198(1/81:44 om ekonomisk-polifiska åtgärder (prop.1980/81:118), 1980/81:26 om ekonomisk-politiskaåtgärder, såvitt avser verksamhetsområde (prop.1980/81:118), 1980/81:30 om räntebidrag för hyreshus (prop. 1980/81:118)och 1980/81 ;28 om ekonomiskt stöd åtbarnfamiljer m. m. (prop,1980/81; 100 och 1980/81:118). 61FÖRSTE VICE TALMANNEN; betänkande 30, skatteutskottetsbetänkande 44, jordbruksutskottets betänkande 26, civilutskottets betänkande30 och socialutskottets betänkande 28 debatteras i ett sammanhang och yrkandenbeträffande alla dessa betänkanden får framställas under den gemensammaöverläggningen. 62 (); Den debatt vi nu skall föra är litet märklig.Riksdagen skall behandla en proposition från en regering som inte längreexisterar och med ett innehåll som i sin politiskt centrala del orsakatregeringskrisen. Vad regeringsmajoriteten egentligen anser sig ha beslutat,om den godkänner de riktlinjer för den ekonomiska politiken som angefts ifinansutskottets borgerliga majorifetsbetänkande, skulle faktiskt intresseramig att veta. Att , , skalldiskutera och besluta om riktlinjer för den ekonomiska politiken, är över huvudtaget en märklig tilldragelse. Det är en följd av den besynnerliga rytm som denhavererade trepartiregeringen har ramlat in i när det gäller den ekonomiskapolitiken. Denna rytm har betytt att förslag omekonomisk-politiska åtgärder läggs fram vid tillfällen när underlaget i form avprognoser och ekonomiska bedömningar är så bristfälligt som möjligt. fattade en rad viktiga beslut omskattehöjningar och utgiftsnedskärningar utifrån lösa och, som det visat sig, ihuvudsak felaktiga antaganden om konjunkturutvecklingen. När regeringen ibudgetpropositionen kunde redovisa den preliminära nafionalbudgeten ochfinansplanen med mer genomarbetade ekonomiska analyser avstod man däremot heltfrån några initiativ i den ekonomiska politiken. Efter tre veckors valutakris presenterades sedan ifebruari det s. k. ekonomiska handlingsprogrammet, vilket blev denUlla tunna proposition som behandlar . Där föreslås dock ingaåtgärder som påverkar det ekonomiska läget 1981, utanpropositionens förslag handlar nästan enbart om ting som skall genomföras nästaär. Den kompletterande budgetproposifion som presenterades den29 april med reviderad nationalbudget och finansplan innehåller en nyskräckskildring av den svenska ekonomins framtid. Men - konsekvent nog -innehåller den inga som helst förslag fill ekonomisk politik, i varje fall ingaförslag som får effekt . Även om det är en viss konsekvens i galenskapen, är dethär ändå mer galet än konsekvent. Det har skapat intrycket av osäkerhet,beslutsvånda och allmän inkompetens i den ekonomiska politiken. Politikensresultat liksom den senaste veckans polifiska händelser ger besked om atf detintrycket bara alltför väl motsvarade det faktiska tillståndet itreparfiregeringen. När det gäller den nu aktuella propositionen ansåg visocialdemokrater att flertalet av dess förslag med fördel kunde behandlas ianslutning till kompletferingspropositionen, då har fått tillgångtill finansplan. långtidsbudget och utvärderingar av långtidsutredningen.Det gällde särskilt förslaget om att beröva kommunerna skatteinkomster för nära3 miljarder kronor, eftersom det inte skulle träda i kraft . Vi föreslog därför i finansutskottet att behandlingen avdessa förslag i propositionen skulle flyttas fram tills konjunkturprognoser,långtidsbudget etc. förelåg. Men av skäl som hölls fördolda för oss vägradeufskoftsmajo-riteten aft gå med på denna begäran. , när skall fatta sina beslut, finnsemellertid kompletteringspropositionen till läsning och begrundan. Regeringenhar där redovisat sin bedömning av den ekonomiska utvecklingen ochbudgetutvecklingen på både kortare och . I dessa bedömningar bör manrimligen spåra resultaten av den ekonomiska polifik som förts och av denpolitik som skulle föras, om antar de ytterligare förslag omskattehöjningar och nedskärningar som föreligger. Trepartiregeringensekonomiska politik har inriktats på för detförsta att minska konsumtionen, så att investeringarna kan öka, för det andra att hålla tillbaka den offentliga sektorn,så att arbetskraft skall finnas fillgänglig för industrins förväntadeexpansion, och för det tredje atf genom lägre utgifter och höjda skatterminska det stadiga budgetunderskottet. Ett studium av kompletteringspropositionen visar vadresultaten blir av denna politik. Konsumtionenminskar, men investeringarna minskar också. Den offentliga sektorn går ner, men det gör ocksåsysselsättningen i industrin. Man höjer skatter och beskär utgifter, menbudgetunderskottet fortsätter att öka. Komplefteringspropositionen är egentligen en enda långbekräftelse på trepartiregeringens ekonomiska misslyckanden. Man har försattSverige i ett läge med ekonomisk stagnation, växande arbetslöshet, storaunderskott och fortsatt hög inflation. finansplan är bara en trött suck övereländet. Han orkar inte ta ställning fill långtidsutredningens innehåll. Heladenna utredning avfärdas på en halv sida. Ännu mindre levererar han någonekonomisk-politisk strategi som skulle kunna vända på utvecklingen. Författarna till långtidsbudgeten har dragit de endarimliga slutsatserna av denna totala uppgivenhet. De utgår i sina kalkyler, somalltså är uppgjorda inom budgetdepartementet, från att under lång fidframåt - fill mitten av - kommer att leva i det som kallasstagflafion. Vid oförändrad ekonomisk polifik, varmed rimligen måste anses denhittills förda politiken, kommer enligt långtidsbudgeten tillväxten avbruttonationalprodukten att vara , medan inflationen bliröver . Under sådana förutsättningar, där statens inkomster pressasner av den låga tillväxten, medan utgifterna pressas upp av den högainflafionen, är det naturligtvis ofrånkomligt att budgetunderskottet snabbtfortsätter att öka. Detta ärskrämmande nog. Men ännu mera skrämmande är att Bohmansenda reaktion på beskedet att hans politik misslyckats är - mer av sammamedicin! Nya skattehöjningar och nedskärningar är enligt finansplanen den vägsom måste följas också . Det som saknas i denna finansplan, liksom i mångatidigare, är idéer och förslag om en mer offensiv politik för aft avhjälpa degrundläggande svagheterna i svensk ekonomi - industrins bristande kapacitet, delåga investeringarna och inflationen. Vi är många som förvånat oss över att centernoch infe tidigare försökt sprattla sig loss ur det järngrepp sommoderaterna har tagit över dem genom den ensidiga och besinningslösaäfsframningspolifi-ken. Men när nu fasaden kring trepartiregeringen börjarrämna avslöjas aff man faktiskt gjort åtskilliga försök. ville ivinfras lägga om den ekonomiska politiken. Inifrån statsministerns kansli harkommit högst inifierade skildringar av hur ekonomiministern och hanskamrerarkontor, som det kallas, lagt sin tunga hand över industri-,arbetsmarknads- och bostadsministrar och andra som har velat åtminstonekombinera åtstramningspolitiken med mer offensiva insatser för aft ökaproduktion och sysselsättning. Vi har länge hävdat att trepartiregeringen låtit sig toppridasav fill att föra en utpräglad högerpolitik på det ekonomiskaområdet. Den har präglats av samma monetaristiska och nykonservafiva syn somden engelska högerregeringens ekonomiska politik. Resultaten av den engelskapolitiken är en god prognos för den svenska ekonomins framfid, om fått fortsätta. När nu hoppar av treparfiregeringen har manomedelbart och föga överraskande dragit i gång kampanjen för att skapa denstora myten kring och hans politik. Den myten är, givetvis, attmed politik var trepartiregeringen på rätt väg. I själva verketstod, vill man påskina, den borgerliga regeringen inför sitt stora genombrott iden ekonomiska politiken. Ett väntat fiasko skulle ha blivit en framgång - baramoderaterna fått som de ville. Därför, har antytt de senastedagarna, är det med särskilt stort svårmod som han lämnar regeringen. Men somden rakryggade och löffestrogna person han är hade han inget val. Detta, fru talman, är ett svårt fall av hyckleri ochverklighetsförfalskning. Alla fakta i regeringens egenkompletteringsproposifion - finansplanen, långtidsutredningen ochlångtidsbudgeten - visar att ekonomiska förfall fortsätter. Det finnsingenting som tyder på någon vändning fill det bättre. Propositionenvisar att det går ännu fortare utför, om den förda politiken fårfortsätta. Det enda har att anföra till stöd för sinmytbildning är planen aft genomföra en sänkning av marginalskatterna under detre kommande åren. Men här går man fill groteska överdrifter i sina påståendenatt en skattereform skulle vara den enda räddningen för ekonomi. Manhävdar atf sänkta marginalskatter skulle öka arbetsviljan, öka sparandet,avskaffa skaftefusket, öka sysselsättning och produktion, minska inflationen,avskaffa underskotten i bytesbalans och statsbudget osv. problem som sänkta marginalskatter möjligen inte enligtmoderaterna skulle kunna lösa är det dåliga vädret. Förvisso är en skattereform ett viktigt inslag i en meraoffensiv ekonomisk polifik. Men då handlar det inte bara om sänktamarginalskatter utan om flera åtgärder, som sammantagna gör vårt skattesystemmera rationellt, mera effektivt - och mera rättvist. Ändå vore det en illusionatt tro att enbart en skattereform skulle föra ur den ekonomiskakrisen. Det kräver en radikal omläggning av politiken på flera områden: etthandfast program mot inflationen, kraftig stimulans av industrins produktionoch investeringar, en effektivare energipolitik osv. Under alla förhållanden ärdet både dumt och farligt att förlita sig på att ett enda medel - sänktamarginalskatter - skulle lösa alla problem. Jag kan infe föreställa mig att tror på sinaegna bombasfiska beskrivningar av de sänkta marginalskatternas allavälsignelser. Men deras primära syfte är ett helt annat än att medverka tillatt sätta svensk ekonomi på fötter igen. Och det är samma syfte som moderaternahårt och envetet arbetat för under hela sin tid i regeringsställning: atttillföra sina egna väljargrupper ytterligare förmåner, sänka deras skatter ochhöja deras levnadsstandard. Och har haft betydande framgångartidigare-med indexregleringen av skatterna, sänkt aktievinst- ochförmögenhetsbeskattning, det skattepremierade sparandet osv. Man må därför icke förundra sig över ilskanär han under skatteförhandlingarna mellan regeringen och socialdemokraternaupptäckte att hans största kupp - kraftigt sänkta skatter för de högreinkomsttagarna - skulle gå om intet. Sanningen om skatteuppgörelsen mellanmittenpartierna och socialdemokraterna är nämligen att den leder till rejälasänkningar av marginalskatten, av ungefär den storlek och omfattning som ocksåmoderaterna talat om. Men genom den nya konstruktion för skafteavdragen somingår i överenskommelsen leder sänkningen av marginalskatterna inte till destora sänkningar av inkomstskatten för de högre inkomsttagarna som sina väljare. När upptäckte att sänkta marginalskatter intenödvändigtvis var detsamma som mera pengar åt höginkomsttagarna - då förloradehan intresset för en skattereform. Jag kan inte finna att detta beteende är uttryck för någonhögre moral och någon vilja att ta ansvar för landet. har alltidbedrivit en krass intressepolitik. När dessa intressen inte blir tillgodosedda- då hoppar man av. Jag beklagar inte det avhoppet. Jag hälsar medtillfredsställelse att makt över svensk politik minskar. Men jagmår fakfiskt litet illa när jag hör och andra moderater beskrivasitt parti och dess agerande som det enda rakryggade och ansvarsmedvetna ilandet. Jag skulle bli förvånad om inte deras forna regeringskolleger erfarnågon liknande känsla. Den proposition nu skall behandlapräglas alltför mycket av den moderafdominerade trepartiregeringensfördelningspolitik och ensidiga åtstramningspolitik. Det gäller de föreslagnaskatteförändring- arna.Det gäller inställningen fill kommunernas verksamhet. Men den stora bristen ärden totala frånvaron av insatser för att få fart på produktionen, bekämpainflation och arbetslöshet. Till dessa ting får vi återkomma vid behandlingenav kompletteringspropositionen. Jagyrkar bifall till den socialdemokrafiska reservationen vid finansutskottetsbetänkande nr 30. Anf.63 (vpk): När jag vaknade kände jag lättnad över attdet inte finns någon riktig regering i landet. Jag tänkte att denna någotokonventionella situafion skulle göra det möjligt att föra en finansdebatt sominte är så låst i posifioner utan där man kan diskutera mera öppet, djärvt ochfördomsfritt. Det återstår att se om sådana förhoppningar är befogade. Hurskall arbetarrörelsen i kunna bekämpa den ekonomiska krisen? Det är denfråga som står . Föratt besvara den krävs två ting. Dels måste man klarlägga krisens egentligaorsaker. Dels måste man klargöra för sig själv vad slags samhällsutveckling manvill främja med sitt krisprogram. Diskussionenmellan ledande politiker här i landet bidrar knappast fill allmänhetensförståelse av krisens bakgrund - tvärtom. Deborgerliga använder gärna krisen för att skrämma folk. På det sättet mjukar manupp folks motstånd. Och kan man naturligtvis lättare vältra över krisensbördor på de breda folklagren. I det avseendet har de borgerliga regeringarnatyvärr varit ganska effektiva. Desocialdemokratiska ledarna använder gärna krisen för att bevisa hur dålig regeringenär. Det är naturligtvis lovvärt och frestande, men det kan också vara ettganska farligt sätt atf vilseleda. Det är dock infe salig som är orsakfill krisen. Regeringar kan på sin höjd skapa kriser inom sig själva. Men deskapar inga sådana kriser som finns i samhällsekonomin. förklara krisen, måste man först röja undan en del aktuellamissuppfattningar. Krisenberor t. ex. inte på atf de svenska lönekostnaderna stigit ovanligt mycket.Sett över har de tvärtom stigit mindre än i flertaletjämförbara länder. Den stegringenär troligen rent statistisk. I vilket fall som helst var den tillfällig. Denkan på intet sätt förklara svårigheterna med exporten och än mindre krisen iallmänhet. Krisenberor heller inte på att vanliga inkomsttagare i har fått det för bra.Det är inte deras överkonsumfion som vållat problemen. Värdet av vanligalöntagares förbrukning har inte ökat nämnvärt - för många har det tvärtomminskat. Större delen av efterfrågan i samhället härstammar heller inte frånlöntagarna. Det är alltså inte med den som inflation och underskott iutrikesaffärerna kan förklaras. Oljenotan görs ofta av de stora bovarna. Det är tacksamt, eftersom den ju kan skyllas på andra. Men stegringen ioljekostnaden är ändå bara eff par procent av samlade produktionsvärdei landet. Och ingen oljechock har motsvarat mer än en mindre del av eff års ökningi den samlade produktionens värde. Oljan kan därför inte förklara krisen. Ochnär förbrukningen av olja nu minskar, kan ju inte det förklara varför krisensamtidigt blir djupare. Man måste också dämpa ner skräckpropagandan kringutlandsskulden. Utlandsupplåningen är måttlig. Def är dessutomförsvarbart att ha ett visst budgetunderskott för att hålla hemmaefterfråganuppe. Det är därför i princip inget fel atf låna till det. Om konsumtion ochbudgetunderskott vore mindre, skulle det inte öka investeringarna. Det skulletvärtom göra krisen djupare. Hemmamarknaden skulle bli mindre. Def skulle i sinfur avskräcka från att investera, inte underlätta det. Varurstiger då den ekonomiska krisen? Ekonomiska system förändras. Man kan gilla eller ogilladet nuvarande ekonomiska systemets natur. Men man kan oavsett detta bemöda sigom att förstå dess utveckling. Def kapitalistiska systemets utrymme i världen har krympt.Samtidigt har dess teknologiska kapacitet kraftigt växt. Följden är en hotande minskningi avkastningen på kapitalet och en risk för att stora kapital förlorar i värde. För att undvika detta, tvingas systemet till ett slagsstor omgruppering av resurser. Man flyttar t. ex. industri och pengar från vår del avvärlden till andra delar. Den nya teknologin kräver också stora kapital. Det är dåbara de stora kapitalgrupperna som orkar med atf hävda sig i denna process. Detdriver på koncentrationen av kapital. Vi får stora infernafionellaföretagskombinationer som saknar anknytning till något speciellt land. Varje nyinvestering kräver alltmer kapital jämfört medtidigare. Eftersom marknaden för avsättning inte växer tillräckligt ökarkreditsystemets betydelse. Finanskapitalet stärker sålunda sin ställning påproduktionskapitalets bekostnad. Ett allt mindre antal stora finansgrupperbehärskar allt större delar av näringsliv och finansväsen, både inom landet ochutomlands. Hurpåverkar nu allt detta krissituationen i ? Omgrupperingen av kapital leder till atf utrustning somförutkunde köpas inom landet köps utifrån. Det är ofta en handel inom sammafinans- eller företagsgrupp. Det leder naturligtvis till ökad påfrestning påutrikeshandeln. De mer pressade villkoren för produktionskapitaletuppmuntrar till att tjäna snabba pengar i spekulativa verksamheter. Indirektleder det till att de gamla klassiska exportindustrierna infe förnyasfillräckligt och att nya exportindustrier inte heller växer tillräckligt. Inslaget av spekulation driver på inflafionen. Det görockså koncentrationen av kapital. Med en stark koncentration kan konkurrensenbegränsas Man ökar på det sättet möjligheterna att medhjälp av konstlade priser skydda sig mot den sänkta avkastningen som hotar.