prot · G409151 · 1980-12-31 00:00:00 — Man villalltså ha en ersättning med kol för att minska vår oljeförbrukning. Socialdemokraterna är ocksåöverens med oss om att man skall vara försiktig med introduktionen av kol.Däremot vill man inte precisera - det gjorde inte nu heller -vad man menar med att man skall vara försiktig. Man vill ge ett intryck av vill vara litet mer försikfig än vad regeringen och utskottsmajoriteten harvarit, att man är litet mer miljövänlig, men man talar inte om på vad sätt mantänker vara mer miljövänlig. Jag vill understryka att om man skapar sådan osäkerhet,som socialdemokratin håller på att nu skapa, om innebörden av de miljökrav somskall gälla för kolanvändning riskerar man att inte få in ens de mycketförsiktiga kvantiteter kol som vi är överens om att vi behöver för att ersättaolja. Resultatet blir, , inte att vi får en bättre miljö utan ensämre. Den olja som vi då kommer att använda i stället för det kol som vi bordeha tagit in har sämre inverkan på miljön än vad kolet skulle ha vid beaktandeav de krav som utskottet ställer. Det tycker jag är allvariigt. Om man därtill lägger den andra delen av detsocialdemokratiska kravet, att man nu skall studera förutsättningarna för centralhamn för kolimporten, får man intryck av motsatta ståndpunkter;dels skall man, säger socialdemokraterna, vara mycket försiktig, dels skall manplanera för en mycket stor kolimport. Jag tycker att socialdemokraterna har satt sig mellan tvåstolar, , Det hade varit bättre att man tillsammans medutskottsmajoriteten hade gett klara riktlinjer för vad som skall gälla förkolintroduktion i , Det hade samhället varit gynnat av. Riktlinjer för energipolitiken, m. m. 32HUGO () replik; Nej, , vi har inte satt oss mellantvå stolar. Vi fullföljer det resonemang som vi tagit upp i vårpartimotion och i våra reservationer. Vi har visserligen inte - så långt kanjag ge rätt - bestämt den procentsats som skall gälla försvavelhalten, men vi underkänner det resonemang som förs i propositionen ochsom utskottsmajoriteten skrivit under på. Där är man ju ganska liberal ochtalar om ett svavelutsläpp av per anläggning och år. Vi menar att detär att gå alldeles för långt. Utskottsmajoriteten har dessutom i tiden sträckt sigända , att vi i mot denna bakgrund kan fårespekt för en mer restriktiv uppfattning, när vi talar om miljöskyddsåtgärdermed våra vänner i , eller i de andra europeiskaindustriländerna? Jag föreställer mig att vi inte får gehör för vårauppfattningar om vi inte själva går före. Vi vet också att ,när det har yttrat sig över koncessionsansökningar, har varitbetydligt mer restriktivt än de normer ni nu spikar fast i utskottsbetänkandet.Det är bra att ni i er skrivning har skärpt propositionens formulering litet,men vi tycker inte att ni går tillräckligt långt. Vi har inte preciserat ossutan vi har sagt att regeringen skall Nr 151 resonera med ,koncessionsnämnden och andra på den här punktenoch sedan komma tillbaka med preciserade krav, som går längre än det som ni nuskriver fast i utskottsbetänkandet. ., ,. . .. AnL 33 HÄDAR () replik; ., Herr talman! Vi skall väl inte.Hugo , försöka ge ett intryck av gipoltUken,m. att de härländerna på kontinenten skulle vara särskilt lysande och särskilt framståendejämfört med när det gäller att ställa krav på miljön. har ännulångt kvar innan de i sina bestämmelser når till det miljöskydd som vi iSverige har varit överens om att vi skall ha. Sedankonstaterar jag att å socialdemokraternas vägnar fullföljerinte en utan tvä linjer. Dess värre går de inte ihop. osäkerhetsom kommer att råda beträffande socialdemokratins inställning till Det är att beklaga. Jag hoppas att ni kommer till klarhet såfort som möjligt om vad ni tycker bör gälla. För alla dem som i begränsadutsträckning skall ersätta olja med kol är det nämligen viktigt att veta varSveriges största parti står i den här frågan. AnL 34 (): En inhemsk energikälla som röner allt störreuppmärksamhet är torven. Våra torvmossar kan utan vidare betraktas som ennaturtillgång av stor potentiell betydelse för det svenska folkhushållet. Desto mera beklagligt är det att torvbrytningen kommit attomges av en snårskog av regler som på ett allvarligt sätt hämmar det praktiskautnyttjandet av torven. Särskilt stötande är det att reglerna dåligt överensstämmermed det allmänna rättsmedvetandet. Genom att energitorven 1974 fördes in iminerallagen har torven i praktiken socialiserats. Markägaren får ingenersättning för den torv som brytes av andra exploatörer och han har ingenförmånsställning när det gäller att få koncession för torvbrytning på egenfasfighet. Tvärtom säger förarbetena till förslaget om torvens införande underminerallagen att härigenom kan statliga bolag och statliga intressen ges enförmånsställning. Den enda ersättning markägaren kan tillerkännas är s. k.intrångsersättning, dvs. för vägar, upplagsplatser etc. Hur regelsystemet kring torven upplevs av den enskildemarkägaren illustreras i senaste numret av , där en lantbrukare utanförTöreboda berättar om hur ABV - alltså ett enskilt företag - söktundersökningskoncessioitpå hans torvmosse. Lantbrukaren i fråga säger, att dethela liknar konfiskation. Han blir fråntagen en bit av sin gård. En bit av singård som han en gång förvärvat, betalat för eller erlagt arvsskatt för och somdet utgått fastighetsskatt för under hela hans innehavstid. Skulden till detta ligger självfallet inte hos bolagetABV, det handlar ju efter gällande regler. Nej, felet är givetvis de tankar somligger bakom införandet av torv i minerallagen. Berättelseni Land om den praktiska verkligheten har sitt intresse också därför atttorvmossen i fråga råkar vara stor. 142 inte komma att omfattas av denlättnad i koncessionssystemet som från centerhålli utlovats för s. k. mindre takter. ochfolkpartiets ställningstagande i utskottet skall socialiseringen börja när den entorvmosse är stor. Vi moderater anser att torven bör bort ur niinerallagen. förekommer i motsats till alltid i de överstajordlagren, varför Riktlinier för ener-minerallagens ersättningsregler ej ärtillämpbara och rättvisa. är också eipoUtiken m m faktiskt på långsikt en förnybar energikälla. Återställandet av marken efter avslutad takt hörvidare på ett naturligt sätt ihop med markägarens jord- och skogsverksamhet. Torvbrytning i markägares och lokala entreprenörers regikan ge ett värdefullt tillskott till lantbrukets utkomstmöjligheter och tillsysselsättningen på många regionalpolitiskt utsatta orter. I vårt grannland , där torvbrytningen är etableradsedan länge, går utvecklingen mot en ökad brytning i lokala markägares regi.Lokala företagsformer bedöms där vara rationella och ge låga produktionskostnader. Det nuvarande koncessionssystemet, som inte ger markägarenrätt till ersättning för naturtillgången som sådan, leder till motsättningarmellan intresserade exploatörer och markägare. Man kan även notera enviss oro hos berörda kommuner, som i rollen av blivande förbrukare avtorvbränsle ser ett hot mot de lokala torvtillgångarna från andra exploatörer. Uppbyggnaden även framtida torvhantering inom landetkräver resurser; organisatoriska, kunskapsmässiga, personella och materiella.Det är sannolikt till stor fördel om redan befintliga resurser i anslutningtill torven kan utvecklas, eller direkt tas i anspråk, för uppgiften attutvinna torv. Exempel på sådana är anslutande vägar, transportorganisation,maskinresurser, etc. Ofta hör dessa samman med pågående markanvändning inomområdet kring torvmarken. De har därmed normalt en anknytning till markägandeti sig. Den särskilda tillståndsprövningen kan sätta denna process ur spel. I defall tillstånd tilldelas intressenter utan lokal förankring kan det leda tillonödig resursuppbyggnad. Enligt moderat uppfattning bör all prövning av torvtäktske enligt naturskyddslagens bestämmelser. Därmed kommer prövningen att liggapå . för energiändamål bör alltså utgå ur minerallagen. Vår avvikande uppfattning i dessafrågor har vi markerat i reservation nr 10, som jag ber att få yrka bifalltill, samt i ett särskilt yttrande. Socialisering av torv blir inte bättre föratt den börjar vid , herr talman! AnL 35IVAR () replik: Jag tror att det är viktigt att i dessasammanhang poängtera avsikten med det arbete som pågår i -det har också sagts i debatten; Det första steget i arbetet på attta bort torven ur minerallagen bör vara att värna om det samband som onekligenfinns mellan torvmarken och de areella näringarna - jord- och skogsbruk. Rikdinjer för ener-gipoliuken, m. m. Torvmarkenär en markant del av fastigheten och ingår i det normala brukandet. Vi anserdet självklart att torven i sådana fall bör bort ur minerallagen. Det har också poängterats att arealen icke kan betraktas som en gräns som slaviskt skall följas med tanke på lokalasammanslutningar -kanske samfällda, kooperativa, enheter. Det har aldrig varitmeningen. I första hand sambandet mellan torvproduktion å ena sidan och areellanäringar eller lokal produktion å den andra ligger till grund för majoritetensställningstagande för förslaget att plocka ut torven ur minerallagen. Vi kan seatt de verkligt stora tillgångarna, de som kallar nationellatillgångar, kanske måste betraktas i ett något större perspektiv. Beträffandedessa kan vi finna vissa skäl för att inte gå alltför raskt fram. AnL 36HÄDAR () replik; Jag begärde ordet för att fästa afUgglas uppmärksamhet på att hennes formuleringar var något vilseledande. Enligt minerallagen tillhör de mineraler som påträffasunder jord inte markägaren. Om går ut och gräver på sintomt och det springer fram en oljekälla där bör hennes glädje över den varabegränsad - i varje fall får hon inte utan tillstånd utnyttja den. Detsammagäller om hon på sina ägor hittar guld och andra ädla metaller - mineraler avalla slag. Också torven omfattas av minerallagen. När säger att ochfolkpartiet vill stoppa socialiseringen vid torvtäkt på över 100 ha är det vilseledande. Vad vi vill göra är att privatisera den torv som finns på ägor upp tillden här storleken. Den är underkastad minerallagen, och vi vill undantaden från lagen. Skillnaden mellan och mig är att hon intevill sätta någon gräns alls för den privatisering som hon vill genomföra. AnL 37 () replik; Det var värdefulla preciseringar som IvarFranzén gjorde. Han sade att arbetet i kanslihuset på detta område och deutskottsskrivningar som majoriteten i utskottet står bakom skall ses som ettförsta steg på vägen att ta bort bestämmelserna om torven ur minerallagen. Jagnoterar det som ett principiellt mycket värdefullt konstaterande, som jag troratt inte minst LRF och de i jordbruket verksamma i alla delar av vårt landkommer att notera med stort intresse. Jag tror också att det är mycketvärdefullt att preciserade att 80 ä 100 ha inte skall ses som en gräns som man slaviskt måste följa. Jag tror nog att en jordägareutanför som råkar ha en torvmosse på 127 ha har svårt att se den principiella skillnaden mellan sin och andra lantbrukares situation. lektion om minerallagen hade jag helt enkeltlitet svårt att följa. Man får nog se torvens införande under minerallagen somett olycksfall i arbetet. AnL 38 () replik: Man behöver bara läsa innanfill ipropositionen och betänkandet för att konstatera att det inte finns någon gränssom slaviskt måste följas, men väl kan man uttyda intentionerna förförändringen. Jag upprepar gärna att vi kan se detta som ett första steg.Däremot kan jag inte med bestämdhet uttala mig om omfattningen av ett andrasteg och tidpunkten för det. Det är erfarenheten av den förändring som nuföreslås som bör ligga till grund för fortsättningen. Rikdinjer för energipolitiken, m. m. AnL 39 HÄDAR () replik: och jag är nu överens omatt inte tala om en socialisering utan om en privafisering av torvmossarnagenom att minska den del av torven som skall ligga under minerallagen. Därmedär språkbruket så förbättrat att jag inte har något att tillägga, AnL 40 () replik: Detta är ju, , inte enbart enprakfisk fråga som gäller en fastighetsägares möjlighet att förfoga över sinegendom, det finns också principiella inslag. Jag hoppas att även serdet på det Talmannen anmälde att anhållit att tillprotokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. AnL 41HANS i (vpk): Vi som hårt engagerade oss för linje 3 ifolkomröstningen fick bl, a, utkämpa en mycket hård strid motpenningstarka motståndare som hade direkta intressen av att framställa enkärnkraftsavveckling som omöjlig. Bl, a, tog detta sig uttryck i en ganska osakligpropaganda om i vilken utsträckning kolet skulle komma att bli nödvändigt somersättning för kärnkraft. Det s, k. Kolsverige skulle komma med en oerhördhastighet, och kolets sot skulle komma att skymma den blåa, svenska himlen. Densom var motståndare mot kärnkraft hölls närmast som en miljömarodör, därför attkolet skulle komma i kärnkraftens ställe. Kolet skulle producera elkraft. Riktigt dit har vi inte kommit , även om kolintroduceras i kraftvärmeverken. Men efter omröstningen står vi där medbåde kärnkraftsutbyggnad och kolutbyggnad, Elöverskottet är så stort att storaindustrier erbjuds mycket stora rabatter på elpriset, om man hållerproduktionen i gång under tid som inte är ordinarie, dvs, främst semesterfid.Dammluckorna i en del kraftverk står vidöppna, och det annars så eftertraktade"turistvattnet" flödar fritt. , herr talman, introduceras kolet på ett oordnatsätt, som kan medföra situationen att vi sitter fast i kol som vi nusitter fast i olja. En kolintroduktion som sker litet hur som helst blockerarockså utrymmet för de 10 protokod 1980/81:150-151 Riktlinjer för energipolitiken, m. m. inhemska förnybara energikällorna, som ju är den långsiktigaoch riktiga lösningen. En liten kolintroduktion tror jag behövs i dagsläget.Men även om man tvingas acceptera kolet som en liten del av vår framtidaenergiförsörjning, måste man ha en plan för hur kolet skall introduceras. Vidare är det nödvändigt att man inte tummar påmiljökraven när tillstånd till koleldning ges. Vpk kräver att naturvårdsverketskrav beträffande rening följs med omedelbar verkan. Man kan inte fortsätta attge tillstånd till koleldning under förutsättning att man i mitten av 1980-taletkanske har hittat den rätta tekniken för rening av rökgaserna. Från vpk:s sidakan vi inte gå med på att man gör samma misstag med kolet som man gjort medkärnkraften, dvs, kör i gång verksamheten och hoppas att problemen skall lösasig , Regeringens förslag på området anser vi varaotillräckliga. Risken är annars att vi får det Sotsverige somkärnkraftsanhängarna hotade med, om inte de fick sina 12 kärnkraftsaggregat.Låt oss inte drabbas av oljepanik och tillåta introduktion av en ny energikällautan att först lösa problemen som följer med det bränslet. Vi har nog med attförsöka ta oss ur kärnkraftsproblemen. För att rätt kunna hantera kolproblemet i hela dess viddmåste man också skydda sig mot s, k, smutsigt kol, dvs, kol med höga halter avföroreningar. Ett hjälpmedel är här naturligtvis importlicenser, och vi anseratt det därför är nödvändigt att införa ett system med importlicenser förkolhandeln. Då kan man få den nödvändiga kontrollen av både kolets kvalitet ochdess ursprung, som man vill kontrollera av andra skäl. Försurningen av vår miljö tror jag kommer att bli en avvåra viktigaste framtidsfrågor och en mycket viktig fråga , Denhar smugits på oss , och medvetandet i försurningsfrågorna harökat sakta. Det får inte sparas några ansträngningar för att eliminera skadligautsläpp t, ex, från nya energianläggningar med nya bränslen. Enligt alla tillgängliga uppgifter fick sigförtroendet för politikerna ett rejält grundskott i samband medfolkomröstningen. Det vore olyckligt med en ytterligare tveksamhet om vilkenpolitik som skall gälla på energiområdet. Vi har i dagens debatt redan hört hur en moderat harvarnat för en försvårad och försenad kolintroduktion. Det är inte precis ägnatatt ge en bild av trovärdighet, om det ställs mot de argument mot kol somanvändes vid den heta energidebatten . Vi som fick möta dessaosakliga, fantastiskt överdrivna argument om Kolsverige känner dem på ryggen. Eftersom jag har mina rötter i Västeråstrakten kan jagtala om för dem av kammarens ledamöter som inte redan känner till det, att därbedrivs ett aktivt arbete för att försöka omintetgöra folkomröstningensresultat och det därpå följande riksdagsbeslutet. Mot bakgrund av att det nu introduceras kol - bl, a, ikraftvärmeverket i men också i andra stora städer runt ochså småningom, är det tänkt, också i - förs en kampanj för s, k,kärnvärmeverk. har t, o, m, föreslagit att man lokalt skallfolkomrösta om ett sådantkärnvärmeverk, trots att de vet att slutligt sagt nej till sådanakärnvärmeverk. Näringsutskottetsledamöter har också fått brev från en kärnkraftsorganisation, sommenar att vad som sägs i den proposition vi nu har att behandla om fastabränslen är en sak och vad som egentligen menas är en annan. Man görunderförstått gällande att här lämnas vägen öppen för en våldsamkolintrodukfion, och i skuggan av den hotbilden försöker man föra framkärnvärmeverken, som man säger att det inte har folkomröstats om. Attdet över huvud taget är möjligt att diskutera förslag som går tvärtemotomröstningsresultatet måste bero på att det inte finns en fast linje i energipohtiken,utan det mesta överlåts åt enskilda intressen och den s, k, framtiden. Kärnkraftoch kärnvärme skall vi ju inte ha - det är klart och fasfiagt. Det behövs nurejäla och fasta tag, om det skall bli något av med de alternativ som skallersätta kärnkraften och oljan. Det behövs fasthet och konsekvens för att viinte skall hamna i ett nytt elände - koleländet. Och det kommer vi snart attfå, om vi inte skärper kraven, om vi inte kontrollerar etableringen, om vi inteupprättar en plan för hur kolintroduktionen skall gå till. Regeringens förslagpå området anser vi vara alldeles ofillräckhga. Riktlinjerför energipolitiken, m. m. AnL 42 (): var representerad vid en parlamentarikerkonferens om energioch ekonomi i , arrangerad av , dvs, lEA ochOECD, De flesta deltog med stora parlamentarikerdelegationer.Förhandsmaterialet som hade utarbetats av arrangörerna var det gamla vanliga,som vi har vant oss vid att få från världskonferenser om energi. Det gick ut påatt kärnkraft och kol är etablerade och ekonomiska alternativ fill olja, medande förnybara alternativen framställdes som mycket intressanta men utan förmågaatt ge någon energi att tala om utan en mängd forskning och framför allt inteförrän en bra bit in , då de flesta som beslutar ärpensionerade eller döda. Inläggenvid konferensen visade emellertid att något radikalt håller på att ske ivästvärlden på energiområdet, Diskussionsmåterialet väckte stark kritik,parlamentariker krifiserade kärnkraften hårt, inte minst urekonomisk synpunkt. Och man talade med djup insikt om hur en mera effekfivenergianvändning och modern, högtstående teknik gör det onödigt att fillföraindustriländerna alltmer energi. Man förnekade bestämt att de förnybaraenergikällorna skulle vara avlägsna eller ofillräckhga, IEA:s ledningförsvarade kärnkraften, men, tycktes det mig, från en alltmer trängd position.Och argumentet "vi har ju inget annat alternativ nu" föll platt införalla konkreta exempel på motsatsen. En delegat från frågade med emfas:"Who's actually pushing the nuclear issue?" - "Vem är det egentligensom driver på kärnkraftsfrågan?" Destora organisafioner som vill sälja olja, kol och kärnkraft arbetar var och enför sitt intresse och vill inte släppa fram konkurrenter. Riktlinjerför energipolitiken, m. m. heller att man hushållarså att efterfrågan minskar. Detta är egentligen ingenfing att bli chockeradöver - det är fullkomligt naturligt att så sker. Men det är viktigt att vi vetom att det här är fråga om en konkurrens. Vilider ingen brist på energi. De problem vi står inför på energiområdet äranpassningsproblem i samband med bytet från olja till ett annat energisystem.Och vi gör klokt i att räkna med att olika tillförselintressen här tävlar ommarknaden. Somstatsministern framhållit är målet i vårt land ett inhemskt förnybartenergisystem och hushållning så att de inhemska resurserna räcker. Dessaförnybara energikällor finns utspridda över landet, särskilt i glesbygden. Detas främst till vara i många små anläggningar. Detta innebär ettdecentraliserat system, som ger arbeten där dessa bäst behövs och som gör ossoberoende av import, alltså utmärkta hjälpmedel i den ekonomiska krisen för attge bättre sysselsättning och bättra på bytesbalansen. Det byggs inte lätt upphandlingskraftiga, centralt placerade intressen kring dessa energiformer, utande beror av många människors initiativ och arbetsvilja. Kolet däremot harstarka förespråkare - oljebolagen marknadsför nu kol för fullt. Kolhar fördelar, t, ex, att den inte skadar naturen vid transporter. Man kan t, o,m, lagra kol under vattnet utan att det skadas eller skadar. Kolet har ännu enfördel: det syns när man skadar miljön med svart damm och stoft från kol. Menkolets svavelproblem - problemen med tungmetaller och andra utsläpp - är likaosynliga och allvarliga som när det gäller oljan. Mednu gällande lagstiftning i har det utvecklats en praxis att ställastränga miljövårdskrav vid koleldade anläggningar. Propositionen föreslår ingenlagändring när den ger tillfälle att yttra sig över de riktlinjerregeringen ämnar följa vid tillståndsgivning för kol. Utskottet har markeratvikten av att hålla hårt på stränga miljökrav vid koleldning. En sträng praxis skallföljas vid tillståndsgivningen. begärs i utskottsmajoritetensförslag ett nytt besked från regeringen om ytterligare skärpning av kraven, ny rapport från 1981:10 Biobränsleeller kol) framhålls att torven blir konkurrenskraffig med kolet om manbeslutar sig för likvärdiga krav på lågt svavelutsläpp. Det finns alltså ingenanledning att välja kol framför torv. Statsministernhar gjort några mycket viktiga markeringar när det gällerkolreningen. Han aviserade en ny proposition med skärptamiljökrav. Han framhöll också att en fortsatt sträng praxis skall råda vidprövningen av kolanläggningar. Jag litar på att denna proposition kpmmer attinnehålla sådana miljökrav att min motion om kolrening blir tillgodosedd. Vaddäremot socialdemokraternas reservafion till dagens betänkande innebär när detgäller kolrening är mycket oklart. Det har verkUgen mycket tydligt framkommit idagens debatt. Jagber alltså att få yrka bifall till utskottsmajoritetens förslag i mom, 32, , herr talman!Kommer de inhemska energikällorna i att räcka för en nafion somvant sig vid hög industriell aktivitet och hög materiell levnadsstandard? Denenergiframtidsstudie som började vid sekretariatet för framfidsstudier och somnu fortsätter vid delegationen för energiforskning ger intressanta synpunkterpå detta. Man räknar med att vi på dvs, hälften av vad vi nuanvänder, skulle kunna öka konsumfionen års nivå. Teknisktsett är det alltså inte något problem för att klara sinenergiförsörjning helt på inhemska energikällor. Men det är risk för att vibygger upp en alltför stor kapacitet på energifillförselsidan och att detförsvårar en energihushållning som gör att de inhemska energikällorna räcker. Energiprognoserspelar härvid en stor roll, och det är viktigt att dessa inte styrs av dem somhar intresse av att så mycket energi som de vill sälja också skall efterfrågas.Det energiverk som inrättas får en maktpåliggande uppgift. Det är väsentligtatt fillförselintressena mister sin dominans som framtagare av beslutsunderiagför landets energipolifik. Riktlinjerför energipolitiken, m. m. AnL43 HÄDAR () replik: Låt mig bara säga att jag delar uppfattning ombetydelsen av att utnyttja lokala och regionala energitillgångar, och jag villerinra om att propositionen ger klara riktlinjer för hur det skall gå till. Bl,a, kommer rådgivningen från SIND via utvecklingsfonder och lantbruksnämnder attförstärkas avsevärt med medel från oljeersättningsfonden.