prot · G40974 · 1980-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1980/81:74 Omregeringens syn på vissa uttalanden av företagens intresseorganisationer Förhandlingarnaleddes av förste vice talmannen. 1 § Svar påinterpellation 1980/81:80 om regeringens syn på vissa uttalanden av företagensintresseorganisationer Anf.1 Statsministern : Fru falman! harfrågat mig hur jag ser på vissa uttalanden av företagensinfresseorganisafioner. Hur ser statsministern på den av och bedrivna agitationen för enprivatisering av den offentliga sektorn? Hur ser statsministern på den särskilt avIndustriförbundet bedrivna kampanjen mot välfärdspolitiken och trygghetssystemet? Vill statsministern skarpt fördöma kampanjen motriksdagen och mot def parlamentariska systemet? Underdet har en rad intresseorganisationer vidgat sinsamhällsbevakning till att omfatta inte bara vad kallar"resp. organisationers speciella ämnesområden" utan också andrafrågor. Vilken tyngd sådana inlägg får i debatten beror naturligtvis på om deuppfattas gjorda med någon speciell kompetens eller inte. Inte bara regeringoch riksdag utan också de flesta andra som far del av detta slags partsinlagagör säkert en avvägning med hänsyn till det. Samtidigtsom jag konstaterar defta vill jag understryka vikten av att vi värnar omyttrandefriheten och den öppna debatten i det svenska samhället. Det mäsfegälla även när inläggen i debatten innefattar kritik av oss politiker och värtarbete. Vadgäller Svenska arbetsgivareföreningens uttalanden om privatiseringen av denoffentliga sektorn vill jag hänvisa fill de uttalanden som jag gjorde i mittanförande inför Svenska arbetsgivareföreningens kongress i slutet av november.Jag tillbakavisade då bl. a. kravet på en privatisering av sjukvården, eftersomdetta med säkerhet skulle drabba svaga och utsatta grupper i samhället. Om regeringens syn på vissa uttalanden av företagensintresseorganisationer 2CARL-HENRIK (vpk): Jag tackar statsministern för svaret, även omjag måste uttrycka besvikelse över brisfen på substans i def. Def är ett mycketallvarligt problem som tagits upp i interpellafionen, och jag hade hoppats attstatsministern skulle ge större uttryck för sin egen medvetenhet om just deffaallvar. Det handlar nämligen inte bara om att - för att återge vadsom sägs i interpellationssvaret - en rad intresseorganisationer vidgat sinsamhällsbevakning . Det handlar också om atf destora kapitalisfiska företagen genom sina intresseorganisationer - framför alltSvenska arbetsgivareföreningen och - under de senasteåren alltmera framträder som ett slags överparfi till de borgerliga parfiernaoch ger anvisningar om polifiken. och den av Industriförbundetomkring senaste utgivna broschyren "Så kan krisen lösas! "är aktuella exempel på denna tendens. I vår regeringsform heter det: "All offenfiig makt iSverige utgår från folket. Den svenska folkstyrelsen bygger på fri åsiktsbildning och på allmän och lika rösträtt. Den förverkligas genom ett representativt och parlamen tariskt statsskick och genom självstyrelse, är folketsfrämsta företrädare," Grundlagen säger naturligtvis inte aft åsiktsbildningutanför partierna och skulle vara otillåten och olämplig. Tvärtommåste i alla stater fri diskussion och kritik vara förutsättningen för ett suntpolitiskt liv, för demokrati och för utveckling. Men grundlagen säger självfallet heller infe att vissagrupper, organisationer eller personer i samhället i kraft av sin ekonomiskamaktställning skall ha särskilda rätfigheter när det gäller att bestämma denpolitiska utvecklingen. Alla medborgare skall tvärtom ha lika rättigheter. Defär detta en del av storbolagens direktörer inte tycks vilja acceptera. Dekräver tvärtom särskilda rättigheter i kraft av sin ekonomiska makt. säger en av de intervjuade direktörerna: "Detär ju trots allt vi som fär skulden om produkfiorien och sysselsättningenminskar. Då kan det väl inte vara för mycket begärt atf vi också skall få varamed och påverka utformningenav besluten. " Jo, men det får ju direktören, i de allmänna valenprecis som alla andra medborgare. Men några särskilda rättigheter att påverkapolitiken skall han inte ha. Sådana anspråk på några slags korporativarätfigheter måste bestämt avvisas. Den andra sidan av denna agitation är skall motpolifikerna och mot det parlamentariska systemet. Uttryck som förekommer i denanförda broschyren är "röstköpsdemokrati". Politikerna sägs"snegla för mycket på de egna intressena". "framstårsom allt mindre representativ för svenska folket", säger chefen för ettstort svenskt företag. Men defta är något annat än "kritik av oss politikeroch vårt arbete", som def sägs i interpellationssvaret. Det är en attackmot och mot det parlamentariska systemet. Qch jag anser denna attackinte mindre allvarlig därför att den förs ut av , som ärtalesman och representant för det samlade svenska industrikapitalet. Detta kanrimligen inte vara något somThorbjörn ställer sig sympatiserande med. Jag har inte begärt att dessaåsikter hos ledning skall tystas ned, som en moderat fidningpåstått. Finns de är det tvärtom riktigt och bra atf åsikterna kommer fram.Detta är alltså ingen fråga om yttrandefriheten, som det antyds iinterpellationssvaret. Sådan skall också Industriförbundefs direktörer ha, ochderas omfattande affischkampanj visar att de också har de materiella medlen attutöva den. Vad jag begärt av statsministern är infe förbud ufan eft polifisktställningstagande. Jag är uppriktigt sagt förvånad om han inte använderfillfället för att fördöma sådana uttalanden som jag citerat urIndustriförbundets broschyr. Def övriga innehållet i den polifiska kampanj som bedriver är ju riktat mot vad som brukar kallas denoffentliga sektorn. Jag vill hellre använda uttrycket våra sociala rättigheter,fy det är dem det handlar om. Man driver som bekant från arbetsköparna ochstorföretagen linjen dels att den offentliga sektorn skall skäras ned, dels attden skall, som def heter, privafiseras. Krav ställs på att olika nu offentligaverksamheter, däribland även daghem, skola och sjukvård, skall överlämnas tilldet privata kapitalet. Sjukvården och de övriga verksamheterna skall drivaskommersiellt. Def är två olika men samverkande metoder atf komma åt desociala rättigheter som det svenska folket tillkämpat sig genom hård kamp. Jagskall här inte utförligt ta upp de ekonomiska sammanhangen. De belystes också iden allmänpolitiska debatten, som vi har genomkämpat. Def är annars lättatt visa atf en utbyggnad av de verksamheter som här i landet hör fill denoffentliga sektorn varit och alltjämt är en nödvändig förutsättning förutveckling av industrin. Det är helt felaktigt att påstå att nedgången iSverige i den industriella verksamheten beror på aft den offenfiiga sektornväxt. En nedskärning av denna, som SAF och kräver, kommer aftleda till ökad arbetslöshet. Men def finns också en annan aspekt på frågan. Det handlarom en attack från storkapitalet mot de sociala rättigheter som folketfillkämpat sig. Dessa har lagfästs av stora majoriteter i . Man kandärför inte se defta problem enbart ur ekonomisk synpunkt. ochpartierna har en skyldighet att försvara de sociala rättigheterna. Det ärdärför bra att statsministern tillbakavisar kravet på en privafisering avsjukvården. Men försvaret av de sociala rättigheterna måste ju också gällaandra områden. Jag vore därför tacksam om ville ge ett meraallmänt svar på frågan om hur han ser på den av SAF och Industriförbundetbedrivna agitationen för en privatisering av den offentliga sektorn. Jag saknari interpellationssvaret också helt synpunkter på den kampanj som särskiltIndustriförbundet bedriver mot välfärdspolitiken och trygghetssystemet. Defmåste vara nödvändigt för statsministern att ta ställning fill de långtgåendekrav som där ställs. Om regeringens syn på vissa uttar lunden av företagensintresseorganisationer Om regeringens syn på vissa uttalanden av företagensintresseorganisationer Jag tror atf måstemedge att vi här i får ta ställning fill fråga för fråga närnäringslivsorganisafioner och andra organisationer inom olika områden av detsvenska samhället yttrar sig. I fråga om Svenska arbetsgivareföreningensuttalanden har jag ändå redovisat min ståndpunkt i interpellationssvaret. Jagvill påminna om att jag gav de här beskeden i def taljag höll när jag var gäst hos . Det är alltsåinte så att jag behöver någon uppmaning av för att sägavad jag tycker i en sakfråga. Den delen av debatten kan vi därför lämna därhän. Jag tycker det är litet kusligt att höra C.-H. Hermanssonföra debatten om det som är grundläggande i de västerländska demokratierna,nämligen den oinskränkta rätten aft ge sin mening fill känna. När jag använderordet kusligt beror def på att från sina utgångspunkteroch med sina värderingar vill välja uf vissa grupper i samhället som på någotsätt skulle få denna rätt begränsad. beskyller mig för aft inte ha gjortett politiskt ställningstagande i denna fråga, men def är ju just det jag hargjorf i mitt svar. Jag har gjort ett politiskt ställningstagande som inte ärnågon nyhet utan en fullständig självklarhet ufifrån mina utgångspunkter,nämligen just defta atf alla skall ha rätt att ge sin mening fill känna. Detta ställningstagande har vi inte gjort i något slagspassiv mening. Just för att öka de politiska partiernas möjligheter atf föraden demokratiska debatten runt om i vårt land har vi ju aktivt gått in för attge dem ett ekonomiskt stöd. Def stödet har alltså utgått från statsmakterna,och det har följts upp på landstingsplanet och på kommunalplanef. Därutöver harvi gått in med särskilda medel till dagspressen för aft på def viset så långtsom möjligt medverka till att vi får många röster i presskören. Jag tycker def är litet oroande att höra hur Carl-HenrikHermansson diskuterar i denna fråga. Atf låta alla ha rätfen att ge sin meningtill känna innebär inte att man för den skull accepterar alla de meningar somkommer fill uttryck. Det är och förblir regeringens och uppgift atfpä våra demokratiska grunder och efter denna helt öppna och fria demokratiskadebatt ta ställning. Det skulle vara en avsevärt sämre demokratisk situation iSverige, om vi skulle försöka att på något vis begränsa någons möjligheter atfge sin mening till känna i den demokratiska process som alltid föregår ettbeslut i . 4CARL-HENRIK (vpk) replik: Fru talman! Jag är tvungen att konstateraatt antingen inte vill läsa och höra vad jag har sagt elleratt han medvetet vanställer vad jag har skrivit och sagt. Varken i min interpellafion eller i det som jag har yttrathär finns någonting som på något sätt antyder att jag skulle vilja begränsayttrandefriheten för någon grupp eller några personer i samhället. Detta är ettpåhitt. Jag beklagar att statsministern, som brukar föra en saklig diskussion ifrågorna. här hartagit upp de mest simpla argumenten ur vissa delar av den moderata pressen. Def är inte jag som har krifiserat det parlamentariskasystemet, det är inte jag som har kallat den polifiska ordning där ThorbjörnFälldin är statens främste företrädare för röstköpsdernokrafi. Det är inteheller jag som har sagt aft framstår som allt mindre representativför svenska folket -det är Industriförbundefs och storföretagens direktörer somhar sagt detta. När jag begär ett polifiskt ställningstagande mot dennaagitation, väljer att i stället attackera mig. Varför villinte kritisera de direktörer som bedriver denna kampanj motdef parlamentariska systemet? kan ju själv läsa dehär-uttalandena i den broschyr som har skickat ut till allariksdagsledamöter - med julhälsningar. Jag förmodar aft också erhållit den. Den diskussion som jag har velat föra handlar alltså infeom aft någon vill inskränka rätten för någon grupp eller några personer isamhället att ge sin mening till känna. Vad jag har begärt av statsministern äralltså icke ett förbud ufan ett polifiskt ställningstagande i just denna fråga,väljer aft ta ställning genom att kritisera den som harbegärt hans ställningstagande, men han har infe ett ord att säga om denagitation som jag nämnt och som jag tycker def är nödvändigt att mycket hårtkrifisera, just därför aft den vänder sig mot vad själv sägeraft han vill försvara. Om regeringens syn på vissa uttalanden av företagensintresseorganisationer Vad som gav mig anledning att replikera tillCarl-Henrik som jag gjorde var att han i sin kommentar fill mittsvar framhöll och påminde mig om vad som står i grundlagen om atf ärfolkets främsta företrädare osv. Han ville hävda aft det är något slagsmotsatsförhållande mellan den omständigheten, fastslagen i grundlagen, och defförhållandet att det drivs kampanjer, att organisationer gör uttalanden. Ochdet var mot denna bakgrund, , som jag fann anledning aftsäga det jag sade. Får jag då betona några saker som jag trodde hade framgåttav det jag redan sagt. För det första tvekar jag infe att ge besked i sak, ochjag upprepar att jag gjorde def direkt på . För def andra trodde jag att det var fullständigtsjälvklart också för att jag tar avstånd från varjeangrepp på värt parlamentariska system. Jag försökte t, o, m, i mitt förraanförande slå fast atf det är eft värde i sig för vårt parlamentariska systematt vi har en fri debatt. Därav följer inte att jag ansluter mig tillställningstaganden i sakfrågor som görs i denna debatt. Men därför att den eneeller den andre menar att den här regeringen för en felakfig polifik kan jaginte se att det är ett angrepp på det parlamentariska systemet. Om de som harsamma politiska uppfattning som öser sin galla över den härregeringen och talar om hur Om regeringens syn på vissa uttalanden av företagensintresseorganisationer odugligden är, sä måste också det få finnas med i debatten i . Vi skall inte taifrån någon den rätten, och om då eller Industriförbundeteller andra på sitt sätt kritiserar regeringen så skall vi ocksä leva med def. Men vad jag tycker är oroande, , detär kraven pä aft vi här i skulle göra uttalanden av innebörden att viskulle försöka begränsa någons rätt fill kritik. Varje angrepp på detpariamenta-riska systemet tillbakavisar vi, oavsett om det kommer fråndirektörer eller andra. Qch jag vågar göra påståendet att de grundvärderingarjag är bärare av, den ideologi jag ger min anslutning, uppfattas av svenskafolket som ett starkare värn för det parlamentariska systemet än socialismen -att döma av de exempel vi har sett frän länder runt om i världen därsocialismen är genomförd. 6CARL-HENRIK (vpk) replik: följer den strategi somfolkpartiet och andra partier dragit upp- sä snart den här regeringenattackeras i nägon fråga flyr man över gränserna fill utlandet och vill fala omnågot annat. Jag tror inte att det är en taktik som kommer aft varaframgångsrik. Jag noterar med tillfredsställelse aft stafsministern nusäger vad jag ville aft han skulle säga i sitt interpellafionssvar, nämligenaft han bestämt tar avstånd frän varje angrepp pä vårt parlamentariska system.Det är de angreppen jag har kritiserat. Det är de som återfinns i den härbroschyren från . Det handlar inte, , omrättigheten att ösa galla över regeringen. Atf kritisera regeringen för en felaktigpolitik - det är ju inte detta man begränsar sig till. Jag har inte kritiseratvare sig direktörer eller andra för att de är kritiska mof den nuvaranderegeringen. Det får de självfallet gärna vara, liksom de bör ha rätt atf utövakritik mot varje regering i vårt land, oavsett vilken parfifärg den har. Vadjag har tagit upp och kritiserat är att de har gjort uttalanden i dennabroschyr som vänder sig direkt mot just det parlamentariska systemet. Det ärmöjligt att de bara har gått för långt i sina uttalanden, att det är olycksfalli arbetet eller något sådant. I så fall borde de själva framträda och säga det.Men som detta material nu föreligger finns det en bestämd tendens i det, ochdef är den tendensen jag har velat varna för, och jag tror def är mycketviktigt att statsministern också uppmärksammar det. Därmed lämnar jag den delen av frågan. Det lönar sig infeför att försöka misstolka och falsifiera min ståndpunkt, somär helt klar. Jag har inte för eft ögonblick krävt nägra begränsningar av någonpersons räft att yttra sig. Det är inte det diskussionen handlar om. Men den andra delen av den här saken, där ThorbjörnFälldin säger att han gärna vill fa ställning i sak, föranleder någrakommentarer. Jag är tvungen att läsa upp några av de härdirektörsinfervjuerna. Jag hinner inte fullfölja def i detta inlägg, men jagskall be aft få återkomma. Jag skall emellerfid ta ett av uttalandena ibroschyren. I en intervju sägs det att det ligger silikosdamm - som bekant sjukdomsalstrandeoch dödande - över , och det exemplifieras så här: Tänk bara påprisregleringen, stödpolitiken, jämlikheten, sjukförsäkringssystemet,AMS-utbildningen osv. Deltabetecknas alltså som sjukdomsalstrande. Hur ser statsministern på sådana uttalanden i sakfrågor?Det handlar inte om deras rätt att uttrycka det, def handlar om den politiskavärderingen av den kampanj som bedrivs i dessa sakfrågor. Anf, 7 Stafsministern ; Beträffande själva sakdebatten, Carl-HenrikHermansson, var vi överens om aft vi fick föra den i fräga efter fråga. Jag vetnu inte hur många områden det var som räknade upp. Om jag kunde ge min anslutning fill uppfattningen attsamhället skulle bli friskare om vi tog bort alla de skyddsregler som ärutformade för människorna, t. ex. av miljöskäl, om vi fog bort alla regler somhar minskat skillnaderna t. ex. i anställningsförhållanden mellan tjänstemänoch andra, är def klart aft vi skulle gå fram med sådana förslag. Nog om det! : Atf jag tar avstånd från varje angrepp pä vårtparlamentariska system är så fullständigt självklart att jag inte trodde attjag skulle behöva säga det. Def är så självklart just därför att vi aktivtmedverkade till att den grundlag vi har fick sin nuvarande utformning, där detsägs att är folkefs främsta företrädare. Detta skall infe inkassera somnågot resultat av denna debatt. Def har funnits med i min politiska uppfattningalltsedan jag började arbeta inom politiken. Om regeringens syn på vissa uttalanden av företagensintresseorganisationer Förste vice talmannen anmälde atf att till protokollet få antecknat att han infe ägde rätt tillytterligare replik. Anf.8 BO (): Det är ur flera synpunkter en av de märkligaste interpellafionervi haft i denna kammare som ligger framför oss. I den begärs atfstafsministern skall kommentera vissa privata organisationers verksamhet, då deenligt interpellanten, , inte begränsat sig fill sinaspeciella ämnesområden - det är vad som står i interpellafionen. Vidare kräverherr att statsministern skarpt skall fördöma deras verksamhet.Eftersom uttalandena sägs ha innehållit kritik mof politiker sägs de gränsatill den agitation som bedrivs av fascistiska krafter - så står def också iinterpellafionen. Man måste konstatera att kammaren visat en oerhördvälvilja mot genom atf fillåta framställandet av dennainterpellation, som ju uppenbarligen inte faller inom verksamhets-och kompetensområde. Likaså har statsministern varit mycket vänlig, då hantrots detta besvarat interpellationen och klätt sin svidande kritik av den i enmycket försiktig spräkskrud. Antag atfherr för några är sedan, då var Om regeringens syn på vissa uttalanden av företagensintresseorganisationer statsminister,interpellerat honom om huruvida han inte ville skarpt fördöma LO och TCO föratt dessa organisafioner infe begränsat sig till sina speciella ämnesområdenutan yttrat sig om de mest skilda frågor, t. ex. abortfrågan. Man kan fråga sigom def över huvud taget finns någon fråga där LO och TCO inte anser sig hakompetens och skyldighet att yttra sig. Jag förmodar att skulle hasvarat som han gjorde i en kammardebaft ; Vet hut. Ändå hade en sådan fråga varit mycket relevantare än närdef gäller SAF och . Både LO och i viss utsträckning TCO drivernämligen en intensiv politisk propaganda i socialdemokratins tjänst, trots attvi vet att av LQ:s medlemmar och åtminstone av TCO:s bekännersig till andra polifiska meningsriktningar än socialdemokrafin. Härfill kommeratt man i stor utsträckning utnyttjar statsmedel för denna verksamhet. Jagtänker exempelvis på informationsmedel från SIDA som används för aft tryckabroschyrer där svenska företag utmålas som blodsugare. Mest betänkligt är emellertid, som statsministern ocksåpåpekat, logik att kritik mot olika politiska beslutskulle vara en kampanj och därförfascistiskt och atf den borde fördömas, dvs. förbjudas - det måste vara defyttersta syftet med krav. Def sveper en iskall vind från österöver kammaren när man hör sådana tankegångar. Den polska regeringen kräver juockså atf fackföreningen infe skall fä befatta sigmed något som skulle kunna betecknas som polifik. Jag läser i en i utgiven informationsskrift ellerkanske propagandaskrift atf rättigheten aft uttrycka sin uppfattning om allafrågor beträffande staten och samhället garanteras av artikel 125 i densovjetryska grundlagen. Att använda denna rättighet sägs vara infe blott enrättighet ufan även en skyldighet för varje sovjefmedborgare. Def tråkiga ärbara att när så görs stämplas def som antisovjefisk verksamhet, och straffetblir normalf straffarbete eller i mycket lindriga fall, sombeträffande Sacharov, förvisning på obestämd fid fill . Det är nog bara en kommunist som skulle kunna framställaen interpellation av det slag vi här ser exempel på, men jag hadesanningen aft säga infe trott atf en man som skulle göra def. Vad beträffar försök atf göra endistinktion mellan eft fördömande av dessa uttalanden och krav på förbud ochhans åsikt att defta skulle ligga inom kammarens verksamhetsområde skulle jagvilja citera det kända yttrandet av Charies fru, som hon fällde engång då han gjort någon dumhet och ville försvara sig: "Försvara dig infe,. Du gör bara saken värre." Jag förmodar aft , om han inte föredraraft tiga, kommer att gå upp och säga atf jag är köpt av storkapitalet. Ty detär ju så veven brukar dras inom kommunistiska partier världen över. Argumentationenblir ju sä mycket enklare då. 9CARL-HENRIK (vpk): Jag tror inte att inlägg pänågot sätt förstärker statsministerns argumentafion. Jag vill återgå till def jag talade om i min föregåendereplik fill statsministern och fästa uppmärksamheten på ytterligare några av deuttalanden som finns i , som alla riksdagsledamötersom bekant har. En annan direktör än den jag förut citerade - chef för ettföretag som till hälften ägs av staten - säger bl. a. atf def är en skam attgoda resurser utnyttjar pappaledigheten. Jag förmodar att han i det avseendettänker på en bestämd generaldirektör. Om kärnkraften säger han: "Ävenkärnkraften måste byggas ut. Politikerna får finna sig i att tänka om. Vi harinte råd aft följa resultatet från folkomröstningen." Jag ifrågasätter infe denne direktörs rätfighet aft göradetta yttrande eller att driva denna agitation, men jag tycker att det ärintressant aft studera def politiska innehållet i argumentationen. En tredje direktör vill avskaffa den fullasysselsättningens politik. Han har tyvärr redan blivit bönhörd. Han fortsätter:"Svensken har helt enkelt blivit likgiltig inför def mesta. Någon har sagtaft välfärdssystemet leder fill likgiltighet, självbelåtenhet. Jag tror det ärsant." Jag vet infe om sådana inlägg är gjorda med någon speciellkompetens, för att citera ett uttryck i interpellafionssvaret. Men jag vet attdessa direktörer är chefer för några av våra största företag, och jag vet attIndustriförbundet sprider deras agitation i en landsomfattande kampanj. Def ärden företeelsen jag tagit upp och bett stafsministern fa politisk ställningfill. Jag beklagar aft statsministerns svar i vissa avseendenblivit så undvikande. Jag anser nämligen atf denna kampanj från måste mötas av en polifisk motagitation. Denna måste, för atfbli effektiv, stödjas av så breda politiska krafter som möjligt. Det är detpolitiska innehållet i dessa frågor. Så fillnågra av de senaste inläggen i vår debatt. Ja, , jag anser det också självklart attstatsministern och ledaren för tar avstånd från angreppen på defparlamentariska systemet. Det är alldeles självklart!