prot · G40922 · 1980-12-31 00:00:00 — hade lönerna för samma grupp sfigit till 9:34 kr.i timmen. Med samma underlag för beräkningen, , blevårsinkomsten . Basbeloppet låg då på . Det är, fru talman, inte särskilt svårt att räkna ut vadATP-pensionen ger dessa kvinnor, som tyvärr inte är unika på arbetsmarknaden.De har sällskap av andra stora yrkesgrupper av lågavlönade, delfidsarbelandekvinnor. Utskottet gör del som vanligt lätt för sig och hänvisartill ett tidigare ställningslagande, vilket betyder avslag på motionsyrkandel.Sakskäl väger lätt när det gäller polifiskt handlande. Vidare kryper utskottetbakom pensionskommitténs betänkande, SOU 1977:46, som eventuellt skallbehandlas i framfiden. När det gäller frågan om standardsäkring avpensionsförmånerna hänvisas också till ett tidigare avslagsyrkande och till pensionskommitténs uppfattning i denna fråga. Jag vill då erinra om de löften som getts i valrörelser och inte minst i den allmänpolitiska debatten . Där lovades det att köpkraften för de sämst ställda pensionärerna skulle tryggas. Det måste då i första hand gälla alla dem som är beroende av pensionsfillskotl för atl klara sin försörjning. VissaA TP-frågor m. tn. råder det stor oro bland landets pensionärer genom all regeringen kommitmed förslag att urholka del index som ligger till grund för uppräkningen avpensionerna, vilket vpk bestämt avvisar. Sammantaget med övriga ökade utgiftersom drabbar pensionärerna om sparplanen går igenom ter sig framfiden för mångapensionärer katastrofalt dyster. De skall därför inte behöva vänta på besked omvar de olika partierna står när det gäller kravet på standardsäkradepensionsförmåner. Entredje fråga som vi tagit upp i motionen är pensionärsrörelsens möjligheter attgenom medverkan i utformningen av förmåner på pensionsområdet kunna påverkasina villkor. Pensionärerna har välorganiserade intresseorganisationer.Pensionärernas riksorganisation, , har ca 400 000 medlemmar och kunnigamänniskor i ledningen, vana vid förhandlingar. Självfallet borde de få varamed och utforma sina egna levnadsbe-fingelser, som de själva bäst känner. Detär inte tillräckligt att bara lova att knyta en företrädare för pensionärernasorganisationer till den parlamentariska äldreberedning som enligt utskottetskall inrättas. Socialdemokraternas särskilda yttrande visar också att fråganär långt ifrån löst. Pensionärerna vill dessutom ha besked om vilken status defår i denna äldreberedning. Och det är ett krav som vi tycker är berättigat. Meddetta, fru talman, yrkar jag bifall till vpk-motionens samtliga yrkanden. Anf.31 (): har tagit upp vpk-motionen och alla de olika yrkandensom finns där. Vi har i utskottet ganska utförligt motiverat varför vi inte kangå med på de olika förslagen, och jag nöjer mig därför med att yrka bifall tillutskottets hemställan i denna del. Det är bl. a. kostnadsskäl ochutredningsarbete som vi hänvisar till. Denfråga som tas upp i det socialdemokratiska särskilda yttrandet gällerpensionärsorganisationernas möjligheter atl medverka vid utformningen avvillkoren för pensionärerna. Delhar hänt en hel del . ochSveriges folkpensionärers riksförbund har en representant vardera istatistiska centralbyråns indexnämnd. Inom inrättades förraåret en äldreberedning, i vilken ingick representanter för de närmast berördadepartementen. Enligt regeringsförklaringen av - alltså fördrygt en månad sedan - skall en parlamentarisk äldreberedning inrättas.Avsikten är att knyta företrädare för pensionärernas organisationer till denna.Direktiv för den parlamentariska äldreberedningen kan enligt uppgift vara klaraganska snart. Arbete pågår också inom med att ta framunderlag för en överenskommelse med pensionärernas organisafioner om formernaför regelbundna överläggningar. Vi kan utgå från att också det arbetet snart ärklart. Jagkan inte se annat än att det har hänt myckel på det här området under de allrasenaste åren - kanske mer än vad som sammanlagt har skett under flera årtiondenfidigare. Mot den bakgrunden har jag svårt att förstå den otålighet som kommer till uttryck i det särskildayttrandet. Jag yrkar bifall fill utskottets hemställan. Anf.32 (vpk): Del är lätt atl säga alt det har gjorts mycket ,men någonting konkret har verkligen inte hänt i det här sammanhanget.Fortfarande har pensionärsorganisationerna inget inflytande på sina livsvillkoreller sina förhållanden. Det är ju det som frågan gäller. Det räcker inte medalt man sitter med i olika församlingar och pratar. Del måste till någontingkonkret. Utskottetshemställan bifölls med 298 röster mot 18 för mofion 1979/80:234 av . i motsvarande del. Utskottetshemställan bifölls med 298 röster mot 18 för mofion 1979/80:234 av . i motsvarande del. Utskottetshemställan bifölls med 296 röster mot 18 för mofion 1979/80:234 av . i motsvarande del. 8§ Vissa frågor rörande arbetsskadeförsäkringen Föredrogssocialförsäkringsutskotlets betänkande 1980/81:9 om vissa frågor rörandearbetsskadeförsäkringen. 33 (): Jag har begärt ordet med anledning av socialförsäkringsutskoltetsbetänkande /81:9, som bl. innehåller ett avstyrkande av min motion nr626 med krav om översyn av 2 kap. 1 § lagen om arbetsskadeförsäkring. Avsiktenmed mofionen var atl kunna bistå de människor som drabbas av arbetsskador, såatt de får en snabbare behandling av sina skadeanmälningar hosförsäkringskassorna, ävensom att få fram en enhetlighet i bedömningarna. Försäkringsöverdomslolenhar nu börjat få fram ett antal domar som berör arbetsskadebegreppel, vilketutskottet mycket riktigt säger i betänkandet, domar som givetvis kan varavägledande för pensionsdelegationerna. Jag vill här slå fast att arbetsskadelagen är bra. Den behövs både sompåtryckning för arbetsplatserna att ordna bra arbetsmiljöer för den anställdeoch för att den är ett ekonomiskt skydd för den som drabbas av Vissa frågor rörande arbetsskadeförsäkringen arbetsskada.Det är alltså inte lagen jag vill ha ändrad utan rutinerna när det gäller attbedöma arbetsskadorna. Varje kvartal ökar antalet icke avgjordaarbetsskadeärenden på försäkringskassorna med mellan ett och två tusen, ochdet kan ta upp till innan ett överklagat ärende avgörs iförsäkringsöverdomslolen. anser att det är för tidigt attnu göra en utvärdering av det nya försäkringsskyddet vid arbetsskada. Det ärdock ett faktum alt reformen administrativt blivit väldigt tungarbetad. Det fårfill följd att ett stort antal skadade som behöver del ekonomiska bidraget fårvänta onormalt . I betänkandet läser jag dock med tillfredsställelse att enkommitté har tillkallats för att skyndsamt utreda vilka administrativaoch organisatoriska åtgärder som kan vidtagas för att minska ärendebalansernaoch därmed förkorta väntetiderna vid besvär hos försäkringsdomstolarna. Jag kommer att följa upp de resultat somkommittén kommer fram fill med stort intresse, och om resultatet dröjer alltförlänge avser jag atl återkomma med milt motionskrav, varför jag inte harnågot yrkande. 34LARS-OVE (vpk): Den nya arbetsskadeförsäkringen innebär vissaförbättringar gentemot den gamla yrkesskadeförsäkringen, och då avser jagkriteriet för arbetssjukdom och den ekonomiska ersättningen. Vi vet inleriktigt än vad de vunna erfarenheterna pekar emot, men det kanske inte är fulltvad vi hade tänkt oss atl lagen skulle bli när den stiftades. Enligt den nya lagen kan alla typer avbelastningssjukdomar klassificeras som yrkesskada, om man kan bevisa dem medvetenskapligt stöd. Den gamla yrkesskadeförsäkringen preciserade någrasjukdomar som man kunde få ersättning för. När man har en sjukdom beror delemellertid på yppande-dagen om man skall få ersättning enligt den gamla ellerden nya lagen. Det kan skapa många orättvisor och vara ganska hårt för den somdrabbas. Om nu har kommit fram till ett annatsjukdomsbegrepp, borde väl den insikten leda till alt alla som drabbas avsjukdom, oavsett yppandedag, skall få den bästa ersättning som går att få. Detfinns exempel på hur man kan få en sämre ersättning. Den gamla yrkesskadeförsäkringen ersatte medicinskinvaliditet. Men sådan ersättning kan man nu bara få genom arbetsmarknadsförsäkringen,eftersom den nya försäkringen endast försäkrar mot förlorad arbetsförtjänst.Arbetsmarknadsförsäkringen är en avtalsförsäkring, men också här uppstårorättvisor, eftersom det är en bestämd dag som avgör när man får ersättning.Riksdagen bör alltså gå in och rätta till så alt de som förlorar kan få enrättvis ersättning. Vi har krävt att alla arbetsskador skall bedömas ochersättas enligt den nya arbetsskadeförsäkringen, oavsett"yppandedalum", utom när det gäller ersättning vid medicinskinvaliditet - de som har fått sådan ersättning från den gamlayrkesskadeförsäkringen skall behålla den. Utskottet svarar att det inte är möjligt alt göra dennaomprövning. Om det skulle vara svårt att göra en teknisk bedömning eller om detär fråga om bekvämlighet - eller vad det annars kan vara - framgår inte avutskottets skrivning. Jag ser del närmast så att man glider undan de härorättvisorna genom att svara att det inte går all göra en omprövning. Jagskulle vilja ha ett svar på frågan om del är tekniska svårigheter eller om detär bekvämlighet som ligger bakom avslagsyrkandet år . När det gäller förslaget att ersättning skall utgå enligtTFA även för skador som inträffat , så är del "varken rimligteller meningsfullt", säger utskottet, atl göra en sådan insats. Vad är deldå som inte är rimligt? Ja, man vill inte göra någonting, och då vill mantydligen ha det som det är med orättvisorna. Det var inte "meningsfullt" alt göra någonting.Jag vet inle vad det är uttryck för. Är det kanske utskottets fundering i dettysta som döljer sig här -att det i dagens läge, med den regering vi har, inteär någonting alt göra när det gäller försäkringar för dem som drabbas avarbetsskador? Jag skulle också vilja höra något om detta - om det inte ändå,med litet vilja, vore möjligt atl göra någonting från sida,åtminstone uttala den meningen att detta bör rättas till. Jag yrkar bifall till motion 1185. Vissa frågor rörande arbetsskadeförsäkringen 35ANDERS (): Vår motion om arbetsskadeförsäkringslagenstillämpning vid arbetsskada har främst kommit till för att ge ett om möjligtökat stöd till de arbetsskadade som har förvägrats pension eller rimligersättning. I många fall har del ju hänt att riksförsäkringsverkels läkare haravslagit en begäran om hjälp som varit stödd av läkaren i den skadades hemort. Iflera sådana fall -kanske de flesta- har inle riksförsäkringsverkels läkare enssett den skadade. Men det förefaller som om man rätt ofta har utgått ifrån atlden skadade har varit speciellt nervös, haft psykiskt instabilt sinnelag, ochdärigenom inte har kunnat klara sin arbetssiluafion. Det har lett till att manhelt enkelt har kommit att bedöma fel när det gäller många skador. har det ju blivit nya principer för den rättsligahandläggningen. Men det förändrar kanske inte läkarnas ställningstagande i denmån de blir inkopplade. Man skulle här nästan kunna dra en parallell till defall som berör tandvårdsskadade människor, som lider av s. k. oral galvanismoch klagar över smärtor, medan läkarna ännu inte till fullo har gått med på attdessa smärtor existerar. I många sådana klagofall har man skyllt på atl denklagande har varit psykiskt instabil, överkänslig, nervöst lagd osv. Men manhar mer och mer kommit underfund med alt de strömmar som kan uppstå genomlandlagningsmaterialel kan ge upphov till svåra smärtor, som verkar kraffigtnedsättande på patientens både fysiska och psykiska kondition. Så är dettroligen också med många av de yrkesskador som blir allt vanligare och somgrundar sig på den starkt kemikaliska miljö som vi lever i. Vi bör därför om möjligtförsöka få ett bättre läkarskydd och mera expertskydd i rättsfrågorna då detgäller sådana här miljö- och arbetsskadefall. Närman nu enligt den nya ordningen åtminstone till synes kopplat bortriksförsäkringsverket och de risker som finns att läkareavskriver del ena målet efter det andra, så kan det ju se betryggande ut, men ipraktiken har inte kopplats ur i så stor utsträckning.Som de nya principerna är utformade gäller de för nyblivna fall av skador. Vimåste emellertid komma ihåg att det alltjämt är ca 15 000 fall av äldre skadorsom skall behandlas efter de gamla principerna genom , medde risker för felbedömningar som kan ske där. Ochnär utskottet nu i de nya principerna har velat lägga in en viss trygghet förden framlida behandlingen av yrkesskador i försäkringssammanhang, bör man minnasatl de nya principerna innebär att försäkringskassorna skall vara förstabehandlingsinslans. Det betyder i praktiken att ärendena handläggs avförsäkringskassornas centralkontor - det finns 24 sådana i landet, ett i varjelän - och där behandlas de i pensionsdelegationen. Efter försäkringskassornakommer som nästa instans försäkringsrätten och därefter försäkringsöverdomslolen.Men för det första är - bl. a. när del gäller den härprimära handläggningen i försäkringskassornas pensionsdelegation -enligt lagtillsynsmyndighet för försäkringskassorna och kan därmed ge demarbetsanvisningar. För det andra har enligt de nyaprinciperna rätt all överklaga de beslut som försäkringskassornaspensions-delegation fattar. Detta innebär atl ifortsättningen kan fungera som rikslikare för hur man skall bedöma sådana härskadefall. Vidarebestår halva antalet ledamöter i pensionsdelegalionen vid försäkringskassornascentralkontor av personal från . Delegationen har åttaledamöter. Två kommer från - det är vanligen ordföranden ochvice ordföranden. Två utses av eller, i de fall kommunen har handom frågorna, av kommunen. Så är det två läkare från - därhar vi återigen läkare med i bilden - och tvåhandläggare från . Av de åtta som beslutar kommer alltsåfyra från . Dethar således i praktiken inte blivit så stor skillnad i handläggningen av ettfall. Formellt kvarstår därför i princip den kritik som jag har framfört i minmotion. Grundproblematiken är ju rättshjälpen för de sjuka människorna, ochrättshjälp kan tydligen inle erhållas i första instans, alltså vid försäkringskassebehandlingen.Del är ju angeläget att det redan där råder ett rättvist Ivåpartsförhällande,så att del inte står en ensam skadad person emot myndigheterna. Denna ensammaskadade person kan i många fall vara så psykiskt skadad atl han har svårt atl uttryckasig, svårt att förslå, svårt att minnas. Han bör genom samhällets försorg gesdel stöd som han själv inte har råd att skaffa sig. Det är alltså redan i denförsta handläggningen som rättshjälp bör ställas till förfogande i besvärligafall. Detnya systemet medger rättshjälp i form av advokat i högre instans-försäkringsrätt eller försäkringsdomstol - i de fall som är särskilt komplicerade.Däremot medges i del nya systemet inle någon hjälp av expert, t. ex. läkareeller biokemist, trots att detta är mycket viktigt i dessa speciella fall. den starktkemikaliserade miljö som arbetslivet erbjuder ökar skaderiskerna som bekantoroväckande. Del är därför angelägel att kemiska och toxikologiska experter iallt högre grad kopplas in i rättsfall som gäller yrkesskador som uppståtteller kan komma alt uppstå. Med mitt anförande vill jag fästa uppmärksamheten på någraalltjämt rådande brister i rättsskyddet för yrkesskadade personer. Qm detanförda nu inte har någon inverkan på kammarens ställningstagande tillsocialförsäkringsutskoltets betänkande 1980/81:9, kan det kanske ändåuppmärksammas i den allmänna debatten. I övrigt har jag inle något yrkande. Vissa frågor rörande arbetsskadeförsäkringen 36NILS CARLSHAMRE (m): Socialförsäkringsutskotlets belänkande nr 9 ärett ganska vackert exempel på socialpolitiskt vardagsarbete i . Jagtror inte att någon av mofionärerna eller någon annan skulle finna något av deförslag som utskottet har behandlat lämpligt som utgångspunkt t. ex. för principdebatl om de grundläggande riktlinjerna för del socialatrygghetssystemet i . Det betyder inte att dessa frågor inte ärvikfiga. Det ständiga filandet på kanter som skaver i systemen är vikfigt, ochdet är angelägel alt det påpekas varje gång vi kommer på något som inte harblivit så bra som vi hade hoppati. Här har sagts från ett par håll att lagen omarbelsskadeför-säkring är en bra lag, eller i varje fall - jag tror attLars-Ove uttryckte sig så - bättre än sina föregångare, kanske ulan attvara helt bra. Vad det gäller är tillämpningen. Denna lag har varit i krafti . För de frågor beträffande besvär som tog upp gälleralt den nuvarande organisationen har fungerat , och det är . Jag tror atl alla, i samband med att den nya lagen antogsav , var medvetna om att en förutsättning för atl den skulle fungeraväl var atl en praxis, som inte kan finnas från början, skulle komma altutbildas. Man kan kanske ha olika meningar om huruvida är en lång ellerkort tid och om man har anledning att bli otålig över att en praxis inte harhunnit stabiliseras. Vi vet, och nämnde det, att det finnssärskilda anledningar till alt det har gått långsammare än vad vi kanske hadetrott atl del skulle göra. Det är en svår arbetsbelastning vid de nyaförsäkringsrätterna, vilket gör atl det först har börjat kommafram domar från försäkringsöverdomslolen i 1. ex. med tanke på intressanta ärenden. Utskottet har menat atl vi i dessa avseenden, hurtungt det än är, får försöka beväpna oss med ytterligare något tålamod. Man börkanske påpeka att utskottet, både när det gäller den motion för vilken MariaLagergren talade och den som är talesman för, använder dellilla ordet . Utskottet finner det inte lämpligt all nu föreslå någonförändring. Däri ligger ju som allfid en antydan om att det kan bli aktuelltlängre fram, om den praxisuppbyggnad som vi väntar på visar sig inte komma tillstånd eller inte fungera på det sätt som vi hade hoppals på. I samtliga dessafall är alltså utskottet medvetet om att del kan bli nödvändigt alt se överlagstiftningen, men det är enligt utskottets mening- och utskottet är enhälligt Vissa frågor rörande arbetsskadeförsäkringen - inteaktuellt att göra det just , utan vi måste vänta något. Vänta kan man naturligtvis också göra när del gällerkopplingen från det äldre fill det nuvarande systemet, för om man väntartillräckligt länge upphör problemet att finnas - vi har sett exempel på dettidigare. Men det är ju inte så vi vill ha det. Utskottet har inte resonerat pådet cyniska sättet, att väntar vi bara så försvinner den där farbrorngenom naturlig avgång. Det är verkligen inte så utskottet har resonerat, utandet är administrativa och praktiska svårigheter som utskottet har tagit hänsyntill. undrade vad det egentligen är försvårigheter utskottet åsyftar, när utskottet säger att det är svårt elleromöjligt all behandla de äldre fallen efter den nya lagen. Del måste ansesframgå att vad utskottet syftar på är svårigheten att fastställa just deomständigheter på vilka ett ersättningsanspråk skulle kunna grundas. En skadasom inträffade kan ju vara förfärligt svår, icke sällan heltomöjlig, att bedöma efter nya kriterier. Inträffade skadan under sådanaomständigheter att den ger ersättningsrätl enligt den nya lagen, eller gjordeden det inte? Alt få fram bevisning långt efteråt är mycket svårt och i mångafall säkert omöjligt. Man har gått över från ett kriterium till ett annat föralt bestämma ersättningens storlek - är det nedsättningen i arbetsförmågasom är helt avgörande. All kanske efteråt avgöra om en i och för sigkonstaterad invaliditet då den inträffade medförde en arbelsförmågenedsältningav sådan storlek, att den skulle medge ersättning enligt den nya lagen kanockså vara i del närmaste omöjligt. Det är delta som är utskottels motiveringför atl inle syssla med de gamla fallen. Vad gäller den avtalade försäkringen hänvisar utskottettill vår vanliga regel, att inle lägger sig i genom avtal fastställdaförmåner. Del här kan kännas litet grymt, och det är väl grymt. Mendet är ju någonfing som vi lever med ständigt i vårt reformarbete. Praktiskttaget varje gång vi fattar beslut om en reform måste vi fastställa ettikraflträdandeda-tum. De som så atl säga har sina problem före detta datumhamnar utanför med mer eller mindre goda övergångsbestämmelser, som i bland kanundanröja de allra värsta orimligheterna. Längre kommer vi inte. Man kan tavilken reform som helst. Det är klart att den dag vi införde de allmännabarnbidragen för barn , så tyckte alla föräldrar som hade barn i17-årsåldern att det inte var rikfigt rättvist och atl barnbidragen borde hafunnits . Så är det med alla våra reformer; de måstenågonstans börja. Vi kan inle allfid klara övergången på det smidiga sätt somvi skulle önska. Det är inget annat som ligger bakom utskottets ställningstagandeän atl vi i utskottet helt enkelt inte tror atl det är möjligt att handla påannat sätt. Jag yrkar, fru talman, bifall tillsocialförsäkringsutskotlets hemställan i dess betänkande nr 9. 37LARS-OVE (vpk): erkänner problemet men gör detkanske därmed värre än det är. Han säger atl det är kanter som skaver isystemet. Dessa kanterbörjar bli ganska vassa för dem som drabbas. Vad det gäller är vilkenviljeinriktning man vill ha. Den första frågan gäller yppandedalum. Med litet god viljaborde det inte vara så svårt för socialförsäkringsutskottet att visa sådanaintentioner som gör det möjligt att yppandedalum får mindre betydelse ellerförsvinner som avgörande faktor vid bedömningen. Den som t. ex. råkar ul förstendammslunga - vi nämner det i vår mofion - och får det fastställt efter dennya lagens tillkomst kan ju tidigare ha visat oklara tecken på sjukdomen meninte fått den definitivt fastställd förrän exempelvis 1977. Man kommer då framtill alt yppandedalum ligger före den nya försäkringens ikraftträdande, ochärendet faller under de tidigare försäkringsbeslämmelserna. Yppandedalum äralltså centralt när del gäller frågan om vilken förmån man kan få. Jag tycker inte atl del behövs särskilt mycken god viljaför att klara av det här problemet. Men det är klart atl om man väntartillräckligt länge försvinner de som drabbas. De försvinner ganska fort, för desom drabbas har i regel fått väldigt svåra skador. Man behöver inte vara barmhärtig för att kräva rättvisa,men för de människor som drabbats av arbetsskador bör väl ändå denna rättvisakomma till stånd. Den andra frågan gäller dem som inte får ersättning genomarbetsmarknadsförsäkringar. Jag tycker alt det ligger fill på samma sätt i detfallet, att det finns möjligheter för atl ta initiativ. Riksdagenkunde kanske som sin mening ge till känna alt om sådana skadefall det härgäller inte kan täckas upp genom "avtalsförsäkringar" framöver, måsteriksdagen gå in och klara problemet genom allmänna försäkringar. Trots lugna ton och hans sätt att försökaframställa del hela som ett problem som inte kan göra någonting ålkan man ana atl det i botten ligger en ovilja att komma åt de små problemen.Del är en vardagsfråga för , sade . Jag tycker att vikan klara av denna vardagsfråga med god vilja. Vissa frågor rörande arbetsskadeförsäkringen 38NILS CARLSHAMRE (m): Det är naturligtvis inte utskottet som harhittat på alt del är svårt alt individuellt ompröva äldre livräntor enligt dennyare lagstiftningen, utan det är de som skulle göra omprövningen, de somarbetar med detta på fältet, som har sagt att det är mer eller mindre omöjligteller i varje fall svårt. Qm vi skulle avskaffa yppandedatums betydelse ochjämställa de äldre fallen med de yngre, skulle vi ju ändå bara flytta gränsenför orättvisan. Om vi skulle göra ett försök att ompröva alla de äldre fallenmåste vi stöta på ett antal fall - om det är få eller många vet jag inte, menjag tror att det är ganska många- där det helt enkelt visar sig omöjligt atlförebringa en utredning efter den nya lagens regler. Då skulle dessa människor,såvitt jag förstår, få bli utan ersättning, medan andra som har bättre lur, därdokumentationen är bättre eller vad det kan gälla för någonting, kanske skullefå flyttas över till den nya lagens regelsystem. Jag vet inte om det skulle bliså värst mycket rättvisare, möjligen kvantitativt. Kanske några fler fallskulle klaras-jag vet Hälsohem m. m.