prot · G40918 · 1980-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1980/81:18 Om utvärdering av viss försöksverksamhet inom Förhandlingarna leddes till en början av tredje vicetalmannen. 1 § Upplästes följande inkomna skrivelse: Med anledning av ändrade arbetsuppgifter avsäger jag miguppdraget som ledamot av riksdag fr. o. m. den 10 november 1980.Stockholm Denna avsägelse godkändes av kammaren. 2 § Svar på fråga 1980/81:39 om utvärdering av vissförsöksverksamhet inom har frågat mig närkommittén rörande samverkan mellan förskola och skola kan beräknas starta sittarbete. Förslag till direktiv för en kommitté med uppgift attbelysa frågor rörande samverkan mellan förskola och skola är överlämnat tillstatens förhandlingsråd för MBL-förhandlingar med löntagarorganisationerna.Jag räknar med att regeringen skall fastställadirektiven samt bemyndiga mig att tillkalla kommittén. Kommittén bör kunnapåbörja sitt arbete , 2 (): Jag ber att få tacka skolministern för svaret. Jag är uppriktigt glad över det besked som jag har fått.Och jag förstår att skolministern också är glad över att kunna ge detta besked.Jag vet nämligen att det har varit en dragkamp om denna kommitté och dennautredning. Det är judet dubbla huvudmannaskapet för förskola och skola som är det Om de graderade betygen i lärarutbildningen De pedagogiska problemen löses-somenrektorpå sade - på gräsrotsnivå. Men jag gissar att vi nog får accepteraoch framöver leva med detta dubbla huvudmannaskap- det är väl inte så enkeltatt klara ut detta problem. Men det är då desto viktigare att vi får till ståndriktlinjer för ett samarbete och en utvärdering av de försök som pågår. är det svårt att jobba fram brasamarbetsformer. De som försöker menar att det reses onödiga hinder. Ändåmärker alla som är med om försöksverksamheten på detta område tydliga resultatsom pekar på att det är fråga om försök för barnens bästa. Och upplever denaturligtvis alla de hinder som finns för denna verksamhet som en aning byråkratiska. För barnens skull är det nödvändigt att man drar åt etthåll. Därför är jag mycket glad över det svar som jag har fått, och jagber än en gång att få tacka för detta. Jag hoppas naturligtvis att dennakommitté, när den nu påbörjar sitt arbete , också jobbar så, att detblir ett snabbt och bra resultat. 3 § Svar på fråga 1980/81:47 om de graderade betygen ilärarutbildningen har frågat mig om, och i såfall på vilket sätt, jag tagit intryck av den "massiva opinionen motgraderade betyg i lärarutbildningen". Jag avstår här från att närmare diskutera vad som menasmed en "massiv opinion", men vill ändå redovisa att mitt intryck avopinionen kanske inte är fullt så entydigt som i lärarutbildningen är inte något som enbart berör dem somgenomgår utbildningen. Eftersom betygen i lärarutbildningen f. n. är av storbetydelse vid tjänstetillsättningar, finns det givetvis ett arbetsgivarintressei frågan. Av samma skäl bör frågan vara av intresse för dem som redan fåttbetyg i en lärarutbildning. Det finns enligt min mening ingen anledning att närmare gåin på frågans tidigare hantering - den har vid olika tillfällen redovisats häri kammaren. Inom bereds f. n. förslagen frånskoladministrativa kommittén (SAK) om en förenklad skoladministration; bl. a.behandlas förfarandet vid tillsättning av lärartjänster. Betygen ilärarutbildningen är nu ett urvalsinstrument vid tillsättning av lärartjänster.Såväl betygssystemet som - detaljerat - tillvägagångssätt ochbefordringsgrunder vid tillsättandet av lärartjänsterna regleras av staten.Eftersom tillsättningsförfarandet nu övervägs är det enligt min mening naturligtoch nödvändigt att betygsfrågan vägs in i detta sammanhang. En samlad bedömning av tillsättnings- och betygsfrågornapågår alltså. Jag ämnar föreslå regeringen att föreläggariksdagen en proposition på grundval av SAK:s förslag. 4MARGOT (): Först ett tack till statsrådet för svaret på min fråga. Enligt regleringarna skall en fråga till ett statsrådformuleras så att den kan besvaras med ja eller nej. Statsrådet hadealltså nu chansen att ge ett rakt och direkt besked till alla de blivandelärare som är mycket intresserade av att det händer någonting, dvs. att degraderade betygen i lärarutbildningen avskaffas. Det är helt i enlighet med detregeringsbeslut som fattades . Statsrådet tog inte den här chansen. Jag anser att man kan tolka demonstrationerna den 1oktober, som jag nämner i min fråga, på följande sätt: Dels vill lärarkandidaterna visa att denna fråga inte ärbortglömd utan är lika aktuell fortfarande för deras del. De många blivandelärare som det är fråga om vill veta om ansvariga politiker bryr sig om derasuttalade åsikter. Och min fråga var ju formulerad på det sättet, eftersom detsaknades kommentarer från ansvarigt statsråd till aktionerna . Dels skulle man på lärarhögskolorna runt om i landet viljase litet grand av den omtalade "Mogårdska handlingskraften", om jagfår säga så, när det gäller den här frågan. Slutligen dristar jag mig än en gång be om statsrådetsprincipiella inställning till betyg i lärarutbildningen. Att detaljerna för ettgenomförande f. n. bereds behöver inte innebära något hinder för statsrådet attge ett politiskt sakbesked, och ett sådant besked skulle uppskattas, det lovarjag. Om fortsatt tillverkning av radiofarmaka vid Studsvik 4 § Svar på fråga 1980/81:44 om fortsatt tillverkning avradiofarmaka vid Studsvik Anf, 5 Industriministern : har frågat mig om jag är bereddatt vidta åtgärder för att säkerställa tillverkning och vidareutveckling avradiofarmaka i Studsvik. Tillverkning av radiofarmaka har pågått medutnyttjande av R 2-reaktorn i Studsvik. Verksamheten, som sedan den 1 juli 1975har drivits av AB Kabi Diagnostica, har uppvisat återkommande lönsamhetsproblembl. a. på grund av att importerade och andra ersättningsmedel konkurrerar påden svenska marknaden. I den situationen har jag som industriminister intevarit beredd att föreslå särskilt stöd till radiofarmakaverksamheten. 6 (): Jag får tacka industriministern för svaret. Det är ju inga stora insatser som behöver göras här - detrör sig inte om mer än några enstaka miljoner, och det är ingen stor summa iden statliga budgeten. Det finnsflera skäl till att jag har ställt frågan. Ett skälär sysselsättningsproblemen i en redan hårt drabbad kommun. Om fortsatt tillverkning av radiofarmaka vid Studsvik tillverkningenav radiofarmaka försvinner vid Studsvik kommer i första skedet 20 personer attbli arbetslösa. Det gäller i flera fall personer med specialkunskaper, vilkasunika kunnande helt kommer att försvinna. Ett annat skäl är att den svenska sjukvården blir heltberoende av importerade produkter, och den betydelsefulla direktkontakt som finns mellan tillverkare och förbrukare kommer helt att försvinna. Det harunder åren utvecklats ett betydande svenskt kunnande i denna kontakt mellan despecialister som framställer radioaktiva läkemedel och sjukvården. Omverksamheten i Studsvik nu läggs ned kommer denna grupp att splittras, och detblir troligtvis helt omöjligt att återuppta verksamheten . Genom dethär samarbetet får tillverkaren snabbt kännedom om vilka behov som finns inomden medicinska sektorn, och det har lett till en utveckling och framställningav produkter som väsentligt har underlättat undersökning och behandling avframför allt tumörsjukdomar. Om tillverkningen av isotoper försvinner från ,kommer sjukvården att bli helt beroende av att använda teknetiumgenerator.Följden blir att personalen får högre dosbelastning än . Detbetyder att kommer att få ökade problem med radioaktivt avfall, vilketi sin tur medför ökade personalkostnader på vissa håll. Frånarbetsmiljösynpunkt är det således mycket viktigt att sjukvården i stället kanfortsätta att utnyttja instant-teknetium, som tillverkas endast i Studsvik. Ett annat skäl till att behålla radiofarmakatillverkningeni är vad som kan hända vid en avskärmning. Ett exempel på detta är detsom hände under storkonflikten , då transport av importerad radiofarmakaskedde under ur strålningssynpunkt mycket osäkra förhållanden. Ytterligare en anledning till att behålla tillverkningenav radiofarmaka i är att den kan öka vår export. exporterarvi av den tillverkningen. Anser industriministern att det i dagens läge, med en ökadobalans i vår byteshandel, är riktigt att satsa helt på import av radiofarmakai stället för på en inhemsk tillverkning med åtföljande export? Jag har all förståelse för de argument somAnita för fram. Frågan är emellertid av principiell natur, ochproblemen påminner om en rad andra problem som vi brukar diskutera här ikammaren. Det är förbrukarna, konsumenterna, som måste bestämma sigför hur de vill ha det i fråga om skilda produkter. Så är också fallet när detgäller radiofarmaka. Det är sjukvårdshuvudmännen som måste ta ansvaret förproduktionen. Sjukvårdshuvudmännen har emellertid inte varit beredda attgarantera den här produktionen till de extra kostnader den skulle komma attmedföra, och jag utgår från att sjukvårdshuvudmännen, d.v.s. i det här falletkonsumenterna, har skäl för sina ställningstaganden. 8ANITA (): Jag undrar om man verkligen har haft enordentlig diskussion med sjukvårdshuvudmännen och talat om för dem vilkaproblem en nedläggning av tillverkningen skulle innebära. Priserna på deprodukter som vi i dagens läge importerar är ofta dumpade. Sjukvården kommertrots det att få högre kostnader i och med att man blir beroende avimporterade produkter, eftersom Kabi Diagnostica här har utgjort enprisdämpande faktor. Jag undrar därför om inte industridepartementet skullekunna ta en diskussion med sjukvårdshuvudmännen och tala om för dem att dekommer att bli drabbade av högre kostnader. Som jag sade exporteras mycket av den radiofarmaka somproduceras i . Det gäller t. ex. jod och även xenongas. Kunde man få enökad export av xenongas t. ex. till , som har en mycket outveckladmarknad, så skulle man kunna få en lönsam tillverkning i Sverigeoch kanske på det sättet kompensera det underskott som finns på visstillverkning . Otn fortsau tillverkning av radiofarmaka vid Studsvik Herr (alman! Jag vill påpeka för att det här beslutet harföregåtts av ganska långa diskussioner, där framför allt sjukvårdshuvudmännenskompetens och sakkunskap självfallet får tillmätas ett avgörande inflytande. 10 (): har ju ställt sig mycketpositivt till en fortsättning av produktionen vid Studsvik. Det anses mycketbetydelsefullt att vi får ha instant-teknetium. Från arbetsmiljösynpunkt ärdet, som sagt, mycket viktigt att man kan undvika att användateknetium-generatorn. Industriministern, som i linje 3 kämpat mot kärnkraften,har ju insett de svårigheter som är förknippade med strålningen. Det är alltsåmycket betydelsefullt att man kan undvika en ökning av denna. Jag tycker attsamhället måste kunna ställa upp och betala det lilla belopp som behövs för attvi skall få ha en inhemsk tillverkning. Samhällsekonomiskt sett är detnödvändigt att ha denna tillverkning. Jag kan fortfarande hålla med om mycket avvad säger, men måste konstatera att ansvarigamyndigheter och sjukvårdshuvudmän som har all nödig insikt om komplikationernainte har varit beredda att betala kostnaden. Det är på detta som frågan harstrandat. Om åtgärder för att trygga sysselsättningen vidKalixverken 5 §Svar på fråga 1980/81:49 om åtgärder för att trygga sysselsättningen vidKalixverken har frågat mig vilkaåtgärder jag ämnar vidta för att trygga den med stora samhällsinsatser skapadesysselsättningen vid Kalixverken. Bakgrunden till frågan är att man inom ABsedan en tid tillbaka utrett olika alternativ för den framtida utvecklingen avsvarvavdelningen vid Kalixverken. Enligt vad jag har erfarit har styrelsen i Bulten-Kanthalnyligen fattat ett principbeslut om att försöka finna någon annan intressentsom kan överta verksamheten vid Kalixverkenssvarvavdelning. harföretagsledningen beslutat att fortsätta utredningsarbetet i projektgrupper, ivilka de fackliga organisationerna i är representerade, med uppgift attutreda tänkbara alternativ för svarvavdelningens framtida utveckling. T. v. avvaktar jag resultaten av den fortsattautredningen. Jag kommer vidare fortlöpande att följa utvecklingen vidKalixverken. Anf.13 (): Jag tackar industriministern för svaret på min fråga. Bakgrunden till frågan är bl. a. den stora betydelse som Bulten-KanthalAB har för sysselsättningen i . Även om antalet anställda vid minskat betydligt , svarar företagetstillverkningsenhet för en betydande och viktig del av sysselsättningen i enregion och ett län som speciellt hårt har drabbats av arbetslöshet. Mot bakgrund av det svåra sysselsättningsläget i ochi som helhet är det på plats att vi politiskt noga följer upp allahot mot neddragningar inom den redan befintliga verkstadsindustrin. En annan del av min fråga gäller detta att företaget iolika sammanhang har fått olika former av samhällsstöd och i samband därmedlovat ökade insatser för att finna nya produkter för tillverkning vidKalixverken. Än så länge har insatserna i stort sett uteblivit. Maskinparkenbörjar nu bli gammal och nedsliten som signalerarytterligare personalinskränkningar vid Kalixverken. Industriministern har i olika sammanhang talat omföretagens sociala ansvar.Det finns därför anledning att fråga vilket ansvarsamhället bör ålägga när det gäller verksamheten vidKalixverken. Av svaret på min fråga framgår att industriministern t.v. avvaktarresultatet av den utredning som pågår. Jag noterar vidare att industriministernkommer att fortlöpande följa utvecklingen vid Kalixverken. Det är naturligtvispositivt. Jag tycker ändå att det är på sin plats med ett litetförtydligande vad gäller det svar jag har fått. Jag vill därför frågastatsrådet om han är beredd att ingripa om de pågående utredningarna resulterari drastiska nedskärningar av den nuvarande verksamheten. Detta skall ses motbakgrund av att Nr 18 redan har lovat att försöka finna nya produkter i samband den med att företaget har fått olika former av samhällsstöd. Företaget har fått lokaliseringsstöd. Detskedde i samband med en utbyggnad , och eftersom lokaliseringslånet löperpå innebär det att en del av lånet fortfarande inte är amorterat. Gångeni ett ärende som det här är att i första hand , som ärden ansvariga myndigheten, har att - i den händelse utvecklingen inte blir denförutsedda, om produktionen begränsas eller antalet sysselsatta går ned -prövaom lokaliseringslånet skall uppsägas., Det är det instrument som samhället harför att inskrida om inte utvecklingen har blivit den förutsedda. I det här fallet får vi avvakta de ansträngningarföretaget gör för att skaffa alternativ produktion och alternativ huvudman försvarvavdelningen innan i första hand närmare kan taställning till hur man skall hantera det utelöpande lokaliseringslånét. Om åtgärder för att rädda verksamheten vid industrieri FiUpstad 15 (): Jag fick inget direkt svar på min fråga omindustriministern är beredd att ingripa ifall de pågående utredningarnautfaller negativt för Kalixverkens del. I en del av de utredningar som pågårhandlar det om att skall försöka göra sig av medsvarvavdelningen genom att sälja den till något annat företag. Jag har svårtatt tänka mig att det stöd samhället har gett tidigare är avsett att vara enhjälp för att avyttra en del av verksamheten. Av mitt svar framgick vilka instrumentsamhället har för att inskrida om företaget inte utvecklas som planerats. Menjag tycker att man i det här fallet, liksom i andra likartade fall, först ochfrämst skall undersöka vad företaget kan göra inom ramen för sina resurserinnan man diskuterar vilka åtgärder som är möjliga från samhällets sida. 6§ Svar på fråga 1980/81:50 om åtgärder för att rädda verksamheten vid Kockumsindustrier i har frågat mig om regeringenär beredd att vidta åtgärder som kan rädda och helst utveckla verksamheten vidKockums Industri i . I propositionen 1979/80:79 förelade regeringen riksdagenförslag bl. a. i fråga om finansiering av Kockumsföretagen. Med anledning häravanvisade 265 milj. kr. såsom medelstillskott till StatsföretagAB för Om åtgärder för att rädda verksamheten vid industrieri Denna betydande insats kopplades till krav på att åtgärderskulle vidtas av Statsföretag och bl. a. för att snabbt uppnålönsamhet i bl. I detta sammanhang förutsattes attstrukturåtgärder, även avveckling av olönsamma verksamheter, skulle kunna bliaktuella. Den rekonstruktion som f. n. genomförs vid KockumsIndustri syftar till att få företaget självbärande. I de förslag företaget nuförhandlar med personalorganisationerna om ingår att avveckla den produktionsom f. n. drivs i och flytta delar av den till . Enligt vadjag erfarit försöker Statsföretag att åstadkomma viss annan långsiktigsysselsättning i . Med hänsyn till att det är angeläget attrekonstruktionsprogrammet inom genomförs är jag inte bereddatt föreslå regeringen några åtgärder som syftar till att behålla KockumsIndustris verksamhet i . Vid eventuell start av en ny verksamhet, somkan ersätta den nedlagda, står sedvanliga regionalpolitiska stödmöjlighetertill buds. Anf.18 (): När jag formulerade min fråga till industriministernangående i , anförde jag att de anställda kände oro förföretagets framtid. Oron förbyttes dagen därefter i konkret visshet, därför attdet då i pressen meddelades konkreta planer från Statsföretags sida på attlägga ned företagsenhet i . När staten övertog Kockumskoncernen, anförde jag vidriksdagens behandling av ärendet att det faktum att Statsföretag gick in intebetydde någon säkerhet för framtid i . Vi hade nämligentidigare erfarenheter av Statsföretags etableringar inom . Det har sagts mig att industriministern väl känner tillsituationen i och dess allt trängre arbetsmarknad. Men tillåt migändå erinra om att har förlorat 704 industrijobb,att det aviseras slopande av ytterligare 82 industrijobb och att det inom dennärmaste framtiden kommer att försvinna 338 arbetstillfällen, om läggerned den verksamhet som sysselsätter 108 anställda. De nedläggningsplaner som hänger överFilipstadsfabriken väcker givetvis förstämning i en redan mycket hårt drabbadregion. Men de väcker också förvåning därför att det lär vara så attFilipstadsfabriken går bäst av de tre aktuella enheterna inomskogsbruksmaskindivisionen inom . Företagsledningen har undan för undan flyttat borttillverkning från till de andra enheterna. Och det är detta som skallske ytterligare en gång, innan man har något att sätta i stället iFilipstadsfabriken. Av industriministerns svar kan jag utläsa att han - somvanligt när man ställer sådana här frågor - inte har några speciella recept attge annat än att man skall lita till det speciella företaget. Jag skulle därförvilja ställa en följdfråga till industriministern: Menar industriministern att han inte alls skall göra någotför att se till att en ny produktion kommer till . innan man tar bortden nuvarande Om nu industriministern tror att det är ett specielltönskemål från min sida att åtgärder skall vidtas, kan jag trösta honom med attcenterpartiets avdelning i lär ha gjort en liknande framställan tillindustriministern. Avdelningen har alltså detta önskemål, och jag skulle gärnavilja höra industriministerns besked i denna frågeställning, Ja, jag känner väl förhållandena i Filipstadoch har också på ort och ställe haft tillfälle att närmare studera dem. efterlyser speciella insatser. Det är ettönskemål som jag ofta möter här i kammaren. Det är också både förklarligt ochförståeligt om representanter för en bygd gärna vill att staten skall inskridaoch ordna sysselsättning när företagen inte kan upprätthålla verksamheten. Men i den samhällsorganisation vi har- om vi nu ettögonblick dröjer vid det principiella - är det ju företagen som är samhälletsoch det allmännas redskap, instrument för att upprätthålla produktionen ochskapa sysselsättning. Om samhället och otid inskrider med administrativaåtgärder, förstör man ju effektiviteten i den organisation vi har i vårt land.Det är därför som jag gång efter annan nödgas påminna ärade ledamöter av dennakammare om det självklara faktum att näringsverksamheten skall bedrivas avföretagen på de villkor som marknaden erbjuder. Även om nu staten har gått inmed exceptionellt stort stöd till rekonstruktionen av , får detta inteinnebära att vi eftersätter kravet på effektivitet i Industri AB.Skulle vi börja se mellan fingrarna med företagets uppbyggnad ochaffärsmässighet, skulle vi ju hamna i en helt ohållbar situation. Jag ber SuneJohansson betänka detta. Då får vi också ta konsekvenserna härav och låtaKockums inom sitt område göra det bästa möjliga av situationen. Om åtgärder för att rädda verksamheten vid industrieri Anf.20 (): ser vi hur krisföretag och krisbranscher i vårt landundan för undan radats upp efter varandra. Det sker väldigt snabbt, och oftastyrs de aktuella företagsnedläggningarna av resp. företagsledningarsinriktning. Och de inriktar verksamheten i den kompassriktning som gör enföretagsnedläggning oundgänglig, oavsett de anställdas medinflytande och oavsettatt det finns en medbestämmandelag. I ett samhälle som vårt får det givetvis inte vara så somindustriministern säger, att regeringen, som är ansvarig för sysselsättningenoch som har anslagit pengar tift bedrivande av sådan industriell verksamhet somStatsföretag, helt och hållet måste överlåta skötseln till företagen själva.När vi har varit med om att fatta beslut om stöd till sådana företag har vigivetvis förväntat oss att regeringei5'skulje vara beredd att övervaka attdetta inte kunde få negativa konsekvenser för sysselsättningen på vissa orter,såsom fallet nu är i . Jagkonstaterar att industriministern visar passivitet när det gäller de här Om åtgärder för att rädda verksamheten vid industrieri frågorna.Det innebär att han försätter sig i en svår situation, eftersom även han måsteha kommit till insikt om att det är mycket svårare att skapa 100 nyaarbetstillfällen än att lägga ner dem. Och även om han nu pekar på detraditionella regionalpolitiska stöd som kan komma att utgå, måste han väl ändåi första hand slå vakt om de befintliga företagen och försöka stötta dem, omhan vill bevara sysselsättningen. Jag tycker inte att industriministern ger några besked omatt han har den inriktningen, och det är tråkigt för del. Jag vet egentligen inte vad ärute efter. Vet möjligen inte att det reella förhållandet är attKockums sparar 2 milj. kr. med den härproduktionsomläggningen? Om sysselsättningen ökas med 30 man i ochminskas med 100 man i , räknar Statsföretagsgruppen med att genomdessa åtgärder kunna nyttiggöra den frigjorda arbetskraften i annan verksamhetpå orten. Statsföretag är f. n. inne i förhandlingar med både företag på ortenoch företag på annan ort för att försöka lösa de här problemen. Det måste ju finnas rim och reson i samhällets insatserinom näringspolitiken. Skulle samhället, som alltså har satsat 268 miljonertill rekonstruktion av detta företag, lika fullt acceptera att år för år pumpain nya miljoner i produktionen? Vilken kontroll på effektiviteten skulle man dåha? Vad är det för slags näringsliv som ser med denpolitiken? Jag tycker faktiskt att den här diskussionen - som vialltför ofta för här i kammaren - i realiteten har överlevt sig själv. Anf.22 (): Men det är just industriministerns synsätt här som ledertill statens behov av att pumpa in mer och mer pengar i företagen för att klarasysselsättningen. Det behovet ökar undan för undan, beroende på att regeringeninte är beredd att gå in ens i företag inom medan det ännufinns litet liv i dem. Det är ju inte så att läkaren inte skall komma förräntill begravningen, utan han skall helst komma till sjukbädden. När det gäller industridel kan jag konstatera har flyttat bort tillverkning till andra enheter. Man har också från dessaenheter lagt ut legotillverkning, som i stället hade kunnat läggas i Filipstad.De anställda i har fått en muntlig redogörelse för att 20 milj. kr.av de pengar som av anslogs till Kockumsdelen skulle ha gåtttill investeringar i . Var finns de pengarna? Vilka är de åtgärder somhar vidtagits? Det vet ingen . Man har börjat en projektverksamhet, somhar avbrutits sedan den bara har kommit halvvägs.