prot · G40930 · 1980-12-31 00:00:00 — Redan i början av 1970-talel, före den förstaoljeprischocken, var del uppenbart atl dessa frågor skulle tilldra sig ellfortlöpande intresse under hela . Redan då såg man allandra angelägna önskemål, dvs. önskemål utöver dem som kommunerna företräder,skulle bli omöjliga alt tillgodose, om icke något skedde på den kommunala sektorn. Den första av de s. k. överenskommelserna mellan regeringoch kommunförbund träffades med den socialdemokratiska regeringen, och dåfästes det måhända vissa förhoppningar vid all dessa överenskommelser skulle fåen reell effekt. Entusiasmen svalnade möjligen successivt i takt med erfarenheterna.Med facil i hand måste man , fru talman, efter fyra sådana här uppgörelser,konstatera alt del här systemet måste betygsättas som ell misslyckande. Delkommunala skattetrycket har stigit under de senaste sex sju åren.30-kronorstaket håller just på alt genombrytas. Volymtillväxten har legalåtminstone högre än vad alla egentligen är ense om vore förenligt med ensund allmän samhällsekonomi. Dessutom har del - och det har spelat en viss rolli debatten - inneburit all den kommunala expansionen har varit så"framgångsrik" att det har föranlett bekymmer på arbetsmarknaden isådana skeden då den tillverkande industrin har efterfrågat personal och sådaninle stått att få. Detta allmänt kända faktum hade tydligen på något sättinle vunnit gillande. Han ställde i anslutning lill ell inlägg somtidigare gjordes av ledamoten i finansutskottet ell parfrågor och var tveksam om del verkligen förhåller sig på delta säll. Utan atlgå in på några detaljer kan man notera all vad talade om var inlebara den offentliga sektorns expansion och de negativa effekterna på industrinsrekryteringsläge utan också om vad som hade åstadkommits genom en vidsträckt statssubventioneradsektor. På den punkten är del ju lätt all rada upp exempel. I Landskronaexempelvis har man haft svårigheter all i en mekanisk verkstadsindustri fåfolk, därför all personal gick kvar på varven med subventionerade högre löner.Del fanns parallella företeelser i t. ex. . För den offentliga sektorns del går det inte att på sammaexakta sätt belägga sådant här med exempel. Men del framstår som ell faktum föralla som har sysslat med detta att när en person väl har sökt sig lill denoffentliga sektorn innebär det numera, med anställningstryggheten och delförhållandevis konkurrenskraftiga lönelägel, atl arbetsplatsen där är så passlockande alt industrin i realiteten knappast kan konkurrera. Del är kanske i och för sig inle så överraskande att dethär systemet med överenskommelser har misslyckats. En avgörande förklaring är isjälva verket all kommuner och landsting på i och för sig goda grunder integärna accepterar atl avtal träffas på deras vägnar med någon sorls bindandeverkan. Det är ju fråga om rekommendationer. Över hela fältet är man ense omatl Besparingar i statsverksamh eten, m. m. (omfattningen ochinriktningen av besparingarna) Besparingar i statsverksamheten, m. m. (omfattningen ochinriktningen av besparingarna) man aldrigkommer all acceptera all vare sig eller Kommunförbundetblir en överkommun. För egen del har jag deltagit i så gott som alla dessaöverläggningar under 1970-talel. Skepsisen fanns inom alla partigrupper. Vi somdå representerade kommun- och landstingssidan visste att del bara kunde blifråga om rekommendationer, och vi var övertygade om atl de skulle få en ganskasvag genomslagskraft. Eftersom del här systemet uppenbarligen inte fungerar ärfrågan hur man skall kunna komma till rätta med en för samhällsekonominutomordentligt bekymmersam alltför snabb expansion. Överpartigränserna är vi ense om all den kommunala sektorns betydelse nu äroomtvistligt stor. Den svarar för två tredjedelar av den offentliga sektorn.Under 1970-lalet barden svarat för av expansionen. Del är alltsåkommunerna som del gäller all fundera över. Staten har under relativt lång tidi stort sett legal på nolltillväxt, i varje fall under den senaste liden. Knäckfrågan, som inle har berörts särskilt mycket i dagensdebatt, är i själva verket atl varje procentenhet för hög expansion på denkommunala sektorn, just på grund av denna sektors stora vikt, leder till alldet blir omedelbara effekter när det gäller det tillgängliga löneutrymmet altförhandla om. 1 själva verket kommer en expansion på nivån underdet närmaste decenniet sannolikt all innebära, alt del man får förhandla om istort sett är storleken på reallönesänkningarna - därför all man lar så myckellill den kommunala sektorn, om man vidmakthåller denna expansionslakl, all delinle blir något utrymme kvar. Vi skall ju dessutom bereda utrymme för deindustriella investeringarna, och del finns andra angelägna anspråk. I finansutskottets belänkande framhålls med skärpa vadutskottet har sagt, vilket då har gillats av , nämligenall del också åligger riksdag och regering alt hjälpa lill, så all den härfrågan kan få en positiv lösning och att regering och riksdag har ett betydandeansvar för alt en omprövning och senareläggning verkligen kan komma lill stånd.Del är ju den enda reella lösningen. Då är frågan: Är del tillräckligt? För egen del tror jaginle det. Ansvaret ligger på kommunerna i det här skedet, även om regering ochriksdag gör sill. Och i erfarenheterna från och från kommunalverksamhet finner jag underlag för en ganska pessimistisk bedömning av kommunalmännensmöjligheter all klara detta på egen hand. Vi kan se på erfarenheterna från desenaste tio åren. De visar på ell misslyckande - man har inle på långt näråstadkommit den uppbromsning som hade varit motiverad av samhällsekonomiskaskäl. Man kan uttrycka del på del här sättet: Del är faktisktmyckel lättare för en kommunalman alt fatta ef impopulärt beslut, nämligen omskattehöjning, än atl falla hundra impopulära beslut, nämligen atl säga nejtill i och för sig angelägna önskemål, som kräver insatser från kommunen.Dessutom har kommunalmännen i ökad utsträckning atl möta en planmässigöverbudspolitik från skilda grupper, och den blir allt svårare all slå emot -del visar också erfarenheten.Jämviktsläget i många kommuner bidrar inle till att förstärka den kommunalabeslulskapacilelen. Mol den här bakgrunden vill jag ånyo väcka den tanke somtidigare har diskuterats, nämligen all vi nu har nått den punkt då enbegränsning av den kommunala beskattningsrätten framstår som praktiskt tagetoundviklig. Del vore därför värdefullt om ett sådant beslut när det kommer -vilket det gör -kunde vara förberett på ett grundligt och systematiskt sätt.Det är en ganska invecklad lagstiftningsapparat som skall användas, vare sigman tillämpar kommunall skaltelak eller kommunalt skatleslopp - och i delsenare fallet är del odiskutabelt all man också funderar över dekonstitutionella aspekterna. Jag vill alltså begagna tillfället all i del härsammanhanget uttrycka önskemål om alt ett sådant förberedande utredningsarbeteverkligen kommer till stånd, så atl det är gjort, när man helt plötsligt finneratl del är oundvikligt atl fatta detta nödvändiga beslut. I propositionen finns många visa ord skrivna om detta, enskärpning generellt jämfört med tidigare. Budgelministern avslutar sill kapitelmed ett påpekande om alt det inte är osannolikt att andra åtgärder måstevidtas, för den händelse komrhunerna inte nu ser vad utvecklingen kräver förderas del. Det skall alltså understrykas all vi redan nu vet alllångtidsutredningen, som ännu inle är offentlig, kommer att landa på enkommunal expansionslakl som ligger väsentligt såsom en förutsättningför att det över huvud laget skall gå alt klara de övriga väsentliga uppställdaekonomiska målen . Jag vill sluta med all understryka vadfinansutskottet framhåller, nämligen att del naturligtvis får ankomma påregering och riksdag all genom ändrade normer på en rad olika områden göra delmöjligt för kommunerna och landslingen all verkligen klara av del som de underalla omständigheter måste ta itu med - nämligen de kostnadsökningar somföranleds av befolkningsförändringarna. Därefter heter det i utskottets skrivning: "Utskottetifrågasätter om de steg i denna riktning som las i besparingsproposilionen ärtillräckliga. Det bör ankomma på utskotten vid deras beredning av förevarandeärende all närmare pröva möjligheterna lill ytterligare steg." När tar ställning till riktlinjerna fördel fortsatta arbetet förefaller detta mig vara ett av de mest väsentligabudskapen. Jag yrkar bifall till finansutskottets hemställan. Besparingar i statsverksamheten, m. m. (omfattningen och inriktningenav besparingarna) 80HANS (): För varje gång den borgerliga regeringen lillriksdagen redovisar sin syn på vår ekonomiska situation markerar den alltklarare som sin uppfattning alt del är den kommunala sektorn som är denviktigaste orsaken lill våra ekonomiska problem. begagnade i stortsett varje tänkbart tillfälle att visa all man inom det partiet hade enspeciell förståelse för kommunernas problem. Även om en del var lill förgallerierna, fanns där Besparingar i statsverksamheten, m. m. (omfattningen ochinriktningen av besparingarna) ändå enkärna av verklig insikt om behovet av utveckling av den kommunala verksamheten,till gagn för de breda folkgrupperna. Del vill jag, som varkommunminisler, gärna vitsorda. har vi nu fåll uppleva successivaavveckling av sin politiska linje beträffande den kommunala sektorn. För varjegång vi får ett nytt dokument från regeringen om ekonomin kan vi notera allmoderaternas i grunden negativa inställning lill den offentliga verksamhetenhar vunnit ännu en framgång. I ell anförande i den allmänpolitiska debatten i oktoberutvecklade jag en del synpunkter på den offentliga sektorns roll i vår ekonomi.Jag försökte då bl. a. påvisa atl - sett från samhällsekonomiska synpunkter -gränsdragningen mellan offentlig och privat konsumtion inle är så knivskarpoch dramatisk som den ofta framställs. Om man ser lill vad slags tjänster somefterfrågas och produceras finner man atl skillnaderna inle är så stora mellanå ena sidan länder där en stor del av tjänsterna lillhandahålles i privatsektor och å andra sidan länder med stor offentlig sektor. Den verkliga skillnaden är fördelningspolitisk. Och det ärnaturligtvis därför som är så fientligt inställda lill denoffentliga sektorn. Grundtanken för den offentliga tjänsteproduktionen är allbehoven skall styra utvecklingen. Eftersom vi inte ha råd med allt krävs delprioriteringar under kollektivt ansvar. Enligt den moderata ideologin skall densom har god råd att betala för sig inte behöva drabbas av sådanaprioriteringars konsekvenser. Privatisering av tjänsteproduktionen ochavgiftsbeläggning av offentliga tjänster är naturliga led i en moderatfördelningspolitik. En av de mest skrämmande effekterna av det borgerligaregeringssamar-belel är all varit så påtagligt framgångsrika vadgäller inställningen lill den offentliga sektorns utveckling. Det skapar isvensk politik klyftor som svårligen kan överbryggas. Hela förfarandet med denna sparplan lill höstriksdagen ärett bevis på vad jag sagt. redovisade regeringen enbudgetproposition som behandlades i och våren. Ijanuari 1981 skall det komma en ny budgetproposition, som skall behandlas underde därpå följande månaderna. Budgetpropositionens behandling ger del naturligafillfällel atl på ett samlat sätt pröva den offentliga sektorns utvecklingsbetingelser.Genom alt från den sedvanliga budgetbehandlingen bryta ul ett antalbesparingsförslag, av vilka många ännu inte är färdigberedda inomregeringskansliet, vill man uppnå effekten all alla skall förslå all det är denoffentliga sektorns utveckling som är del allt överskuggande problemet i vår ekonomi. Intrycket förstärks av handläggningsordningen. Under helahösten skall nu ägna sig ål att-utbrutet ur den ordinariebudgetbehandlingen-pröva de mer eller mindre ofullgångna besparingsförslagen.Hela hösten skall ägnas åt atl markera den offentliga sektorns roll som bov idel ekonomiska dramat. Vi borde.i stället ha fått ägna denna höst ål att prövakonstruktiva förslag lill förnyelse och utveckling av landelsprodukiionka-pacitet. Jagvill tro att och folkpartiels regeringsledamöter inle kännertillfredsställelse över den inslagna vägen. I varje fall är det uppenbart allderas partier far illa. Men på grund av sin oförmåga atl i det sällskap debefinner sig i initiera en offensiv politik som verkligen försöker lösa landetsproblem har de inte annat val än att hänga med. Och så får vi då uppleva hurdet fordom så kommunvänliga nu sluter upp bakom förklaringarnaall det är kommunerna som håller på att rasera våra förutsättningar att ha detbra här i landet. Detpåslås av regeringen att den kommunala verksamhetens utveckling leder till altden totala konsumtionen blir för stor, lill men för investeringarna. är detdock så att kommunallagen tvingar kommunerna alt täcka varje års utgifter medlika stora inkomster. Det betyder - uttryckt i samhällsekonomiska termer - attkommunerna tvingas atl genom sina skatteuttag begränsa den privata efterfrågani samma omfattning som de ökar sin egen. Beskrivningen må vara något förenklad,men i princip förhåller det sig ändå så. Om den totala konsumfionen blir förstor i landet, beror det på regeringens väldiga budgetunderskott i dessverksamhet. Regeringenpåstår också att kommunerna stjäl den arbetskraft som näringslivet behöver försin utveckling. Även i det hänseendet kan vi notera atl formuleringarna blirallt skarpare från regeringens sida. Det börjar nu låta som om varje enskildmänniska som går till verksamhet skulle ha ett alternativt jobbväntande på sig i exportindustrin. Jaghörde från den här talarstolen beskriva huranställningstryggheten i den offentliga sektorn gjorde alt industrin hadesvårigheter att få sitt behov av personal tillgodosett i goda tider. Det finnsinle särskilt myckel sanning i den redovisningen. Det finns utomordentligtliten konkurrens mellan den offentliga sektorns behov av arbetskraft ochnäringslivets behov av arbetskraft. De grupper av yrkesarbetare somnäringslivet behöver för alt kunna expandera las i utomordentligt litenutsträckning i anspråk av den offentliga sektorn. Vissthar del funnits fall där industrin har haft tillfälliga svårigheter att fåarbetskraft, men det är inte någon generellt giltig beskrivning. Kommunerna harinle stulit arbetskraften för näringslivet. I stället har kommunerna vidupprepade tillfällen fått rycka in och ordnaberedskapsarbeten för att ge sysselsättning åt arbetslösa - inte minst ungdom. Delfinns också anledning alt ifrågasätta den redovisning som ges av den privatakonsumtionen i förhållande lill den offentliga. Det erkänns numera allmänt altdel är mycket betydande belopp som undandras beskattning. Det uppmärksammasmindre alt sådana transaktioner också måste påverka redovisningen av denprivata konsumtionens utveckling. Sannolikt är den verkliga fördelningen mellanoffentlig och privat konsumtion rätt mycket avvikande från den bild som vårofficiella statistik ger. Närman ser regeringens starka betonande av kommunernas skuld lill våra nuvarandeproblem är det förvånande alt inle mera av besparings-programmetsinnehåll är direkt riktat mot dem. Del är naturligtvis å andra Besparingari statsverksamheten, m. m. (omfattningen och inriktningen av besparingarna) Besparingar i statsverksamheten, m. m. (omfattningen ochinriktningen av besparingarna) sidan illanog som det är, särskilt om man tänker på regeringens upprepade försäkringarall det nu framlagda programmet skall följas av flera. Såvitt jag förstår skallväl det uppfattas så, alt även inriktningen av åtgärderna skall bli likartad ifortsättningen. Det kommunala verksamhetsområde man främst skjuter in sigpå är skolan. Ett tusental mellanstadielärare skall bort från höstterminen1981. år senare hoppas man kunna avveckla ett ännu större antalgymnasielärare. Utöver detta vill regeringen minska del allmänna driflbidragetlill kommunerna för skolan med i genomsnitt . Från regeringen harkommunerna fåll den anvisningen atl man bör sikta lill all kompensera delbortfallet av inkomster genom alt de vuxna i skolan minskar sin service. Om mandärigenom skall spara pengar, betyder del naturligtvis i klartext alt man skallavskeda personal, närmare bestämt personal för lokalvård, skolmåltider o. d.Skall man på del sättet spara in vad man förlorar i statsbidrag, då måste manavskeda åtminstone ett par tusen helårsarbelande. Innan kom i regeringsställning var ett tungtinslag i skolpolitik kraven på färre elever i varje klass, dvs. Ingående i regeringen accepterar man nu en politik som går ul på atlminska antalet vuxna i skolan. Det är naturligtvis de svaga som drabbas. De somhar goda förutsättningar klarar sig även om "de vuxna i skolan minskar sinservice", som det heter i propositionen. En punkt i besparingsprogrammet som retat mångakommunalpolitiker är förslaget om slopande av statsbidraget lillavloppsreningsverk. Jag förstår kommunalpolitikerna. Det årliga anslaget istatsbudgeten har varit för litet. Därigenom har kön av kommuner som väntar påbidrag ökat från-år . Det uppdämda bidragsbehovel uppgår nu lill ungefären halv miljard. Då säger man plötsligt atl nu slutar vi upp med all betala ulsådana här bidrag. Till bilden hör också all staten via lagstiftning ochmyndigheter mycket aktivt fungerat som påtryckare för all få lill ståndutbyggnad av avloppsreningsverk. Med del sist sagda tangerar jag ell generellt problem,nämligen frågan om statlig styrning av verksamhet och betydelsen däravför ekonomin. Sedan kommunindelningsreformen var genomförd påbörjade densocialdemokratiska regeringen avveckling av statlig detaljkonlroll överkommunal verksamhet och ett allmänt bekämpande av onödig byråkrati. Det arbetethar fortsatts av senare regeringar. Men resultaten förefaller väldigt magra.Man kan undra varför. Jag undrar om inle det främsta hindret för borgerligaregeringar atl hantera dessa problem är själva grundsynen på statens ochkommunernas uppgifter. Om man har den grundsynen alt stal och kommun ikonstruktiv samverkan skall bygga och förvalta ell för människorna brasamhälle, då bör man kunna finna fungerande lösningar. förefaller arbetetbedrivas utan förankring i en genomtänkt syn på samhällets uppgifter. Delar av regeringen har gång efter annan hotat med elllagfäst skattelak för kommuner och landsting, om dessa inle anpassar sig lillkanslihusels anvisningar.Vi hörde samma tongångar alldeles . Har man kanske också tänkt atl ändrakommunallagen så alt även kommunerna skall börja finansiera sin verksamhet medbudgetunderskott? Det skulle vara ett verksamt bidrag till sedanlänge uflovade skattesänkningar. När det gäller frågan om lagfäst skaltelak litar jagfortfarande på atl och vi skall hålla stånd mot anloppen. Vi har klartför oss vad den kommunala självstyrelsen betyder i det svenska samhället. i vart fall - hur det är med vetjag inle - har antingen inle upptäckt all del finns ett samband mellansjälvstyrelsen och beskattningsrällen eller också tycker de att del kan göradelsamma. Det förhåller sig naturligtvis på så sätt att om beskattningsrättenskulle bringas alt upphöra genom ett skaltelak, så skulle balanspunkten i heladen samhälleliga verksamheten förskjutas. Medborgarna skulle inle längre medmening kunna rikta sina krav och önskningar lill kommunalmännen, för de skullesäga: Javisst behöver vi bygga ut barnomsorgen, men vi får inle för regeringen.Så åk ni upp lill kanslihuset, och vi skall gärna följa med, och begäraantingen pengar eller att vi får la en ljugofemöring till på skallen. Del voreförödande för det så viktiga sambandet mellan betalningsansvar ochbeslutsfattande och skulle utarma den lokala politiska aktiviteten kringgemensamma frågor, som är ett så betydelsefullt element i svenskt samhällsliv. Alt ett skaltelak fordrar en total skatteutjämning om inleskillnaderna i kommunernas förutsättningar skall befästas och all del faktisktkan vara så atl medborgarna föredrar en god sjukvård och äldreomsorg föreprivat konsumtion lämnar jag i delta sammanhang därhän. Det vore bra om den som sköter statens affärer ordnadedessa först, innan vederbörande försöker att sköta kommunernas ekonomi.Kommunerna har verkligen ännu riktigt sunda finanser, och det vore bra om defick behålla dem även fortsättningsvis. Jag hörde i debatten tidigare beskriva hurutomordentligt generös staten hade varit mol kommunerna sedan vi fick lillstånd en borgerlig regering. Han beskrev med en uppsjö av siffror den positivautveckling som hade redovisats. Skatteutjämningsbidraget hade ökat mednågonting på 2,6 miljarder lill uppåt 6 miljarder menade . Och denreala takten i ökningen av statsbidraget till hela den kommunala sektorn angavsav till . Låt oss först titta på skatteutjämningsbidraget! Ökningenav skatteutjämningsbidraget är en följd av en totalt enig kommunalekonomiskutredning, som tillsattes av den socialdemokratiska regeringen. Del mestposifiva man kan säga om och den borgerliga regeringen i detfallet är atl de inle hindrade genomförandet av det enhälliga förslaget. Qm vi sedan ser på den årliga ökningen av statsbidraget på2 %, så finner vi atl den är en följd av den överenskommelse som träffadesmellan regeringen, löntagarorganisationerna och kommunerna om en kraftigutbyggnad av barnomsorgen, som finansierades med sociala avgifter på lönerna.Det är ingenting som man kan la äran för - alt man för över resurser från statlill Besparingar i statsverksamheten, m. m. (omfattningen ochinriktningen av besparingarna) Besparingari statsverksamheten, m. m. (omfattningen och inriktningen av besparingarna) kommun i den takt som härbeskrevs. Det är en direkt följd av en överenskommelse som träffades under vårlid och som i varje fall de flesta av partierna ställde sig bakom. LennartBlom passade på lillfällel atl tala om vilken skepsis som alla partiersföreträdare hade inför överenskommelserna mellan regeringen och kommunförbunden.Nu är det nog så, all när det gäller de överenskommelser som träffades underden socialdemokratiska regeringens tid är underlaget för en sådan skepsisganska litet. Den första överenskommelsen innebar all man skulle fåöka skatten med . Det verkliga resultatet blev . Nästaöverenskommelse innebar all man skulle få öka med , och del verkligaresultatet blev ungefär 1:45. Orsaken till ökningen utöver den träffadeöverenskommelsen var i huvudsak att hänföra fill inflationens ökning iförhållande lill de beräkningar man hade gjort. Kommunerna får nämligenskattekraften på inflationen först efter det alt den har inträffat. LennartBlom talade också om den väldiga ökningen av den offentliga konsumtionen och avkommunernas konsumtion. Han sade atl kommunerna svarade för två tredjedelar avden offentliga sektorn. Jag tror del vore bra om vi i diskussionerna här gjordeklart för oss vad vi verkligen talar om. Det är sant atl den offentliga sektorntar i anspråk av brutlonalionalprodukten. Men hälften av delta ärtransfereringar, som direkt återförs till medborgarna och som blir privatkonsumtion. Den privata konsumtionen är därmed två tredjedelar avbruttonationalprodukten. Av den tredjedel som går till offentlig konsumtion larkommunerna i anspråk två tredjedelar, dvs. 21 eller avbruttonationalprodukten. Detvore alltså bra, när vi talar om dessa ting, om vi åtminstone vande oss vid alltala om samma sak - och tala om de verkliga förhållandena. Delvore också bra om vi via finansutskottet kunde få ett bättre statislisklunderlag för de diskussioner om den offenfliga sektorn som kommer atl bli alltvanligare här. a. i sitt betänkande all iförhållande till bruttonationalprodukten har världens högsta andel offentligautgifter. Jag vill bara redovisa atl del i varje fall inte stämmer med desiffror som professor redovisat i samband med studier av denoffentliga sektorn i hela OECD-området. Där kan man utläsa atl när det gällertransfereringar ligger t. ex. betydligt över . När delgäller den offentliga konsumtionen ligger vi i takt med de länder som har denhögsta andelen. Jaghoppas alt vi här i kammaren skall kunna få ell bättre statislisklunderlag för diskussionen om den offentliga sektorn.