prot · G409119 · 1980-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1980/81:119 Om planerad inskränkning i de kommunala bibliotekensverksamhet, m. m. 1 § Justerades protokollen för den 3,6, 7, 8, 9 och 10 innevarande månad. 2 § Talmannen meddelade att BengtKindbom (c), (), () och ()denna dag återtagit sina platser i , varigenom deras resp. ersättaresuppdrag upphört. 3 § Talmannen meddelade att OlleEriksson anhållit om ledighet från uppdraget som riksdagsledamot den23 april-den 23 maj. Kammarenbiföll denna ansökan. Talmannen anmälde att ÅkeAndreasson (c) skulle tjänstgöra som ersättare för . 4 § Svar på frågorna 1980/81:352, 353, 354, 355 och 357 omplanerad inskränkning i de kommunala bibliotekens verksamhet, m. m. 1 Utbildningsministern : Herrtalman! , i , och har var för sig i närapå likalydande ordalag frågat mig vilkaåtgärder jag avser att vidta för att förhindra att folkbibliotekens verksamhetförsämras. Frågeställarna hänvisar bl. a. till i vissa kommuner inträffadeeller planerade minskningar av de kommunala anslagen till biblioteksverksamhet.Vidare har - mot samma bakgrund -frågat mig om jagkommer att ge biblioteksutredningen direktiv att lägga fram förslag om enbibliotekslag. Ansvarsfördelningen på kulturområdet mellan stat,landsting och kommuner har legat fast sedan beslut år 1974.Folkbiblioteken har varit ett av de viktigaste områdena förkommunernas självständiga kulturella insatser. De kommunala anslagen är ochförblir helt avgörande för hur verksamheten kan utvecklas. Om planerad inskränkning i de kommunala bibliotekensverksamhet, m. m. Staten ger f. n. bidrag till lånecentraler, den regionalabiblioteksverksamheten samt specialinriktade bidrag till de lokala bibliotekenför bl. a. allmän upprustning, bokbussar, arbetsplatsutlåning samt verksamhetför barn och invandrare. Totalt uppgår det statliga biblioteksstödet till 28milj. I årets budgetproposition har regeringen föreslagit attinom denna medelsram inrätta depåfunktioner vid lånecentralerna. Detta beräknaspå sikt minska kostnaderna för de kommunala biblioteken med ca 4 milj. kr. Staten finansierar vidare den centralabiblioteksverksamheten med talböcker och punktskriftsböcker till en kostnad avca 18 milj. kr. I årets budgetproposition har föreslagits en höjning avanslaget med ytterligare 2 milj. kr. De statliga anslagen till litteratur och folkbibliotek hari år endast på några punkter kunnat räknas upp. Genom omprioriteringar påkulturområdet har ändå några ökade satsningar kunnat föreslås, t. ex. med 2milj. ökad biblioteksersättning till författare och ett nytt stöd fillbokdistribution med 1,1 milj. kr. i nya medel. Biblioteken har en central roll i den lokalakulturpolitiken. Vägledande för de statliga insatserna är att stödjabiblioteksverksamheten snarare än att reglera den. har under senareår gång på gång och i tider med bättre ekonomiska förutsättningar avvisattanken på en bibliotekslag. Jag ansluter mig till de synpunkter som därvid anförts.Kommunerna måste ha möjlighet att göra sina egna prioriteringar utifrån lokalaförutsättningar och behov. Det är således inte aktuellt att ge någratilläggsdirektiv till folkbiblioteksutredningen. 2 (vpk): Jag ber att få tacka för svaret på EvaHjelmströms fråga, vilket hon själv är förhindrad att ta emot. Den nedrustning av biblioteken som följer av uteblivenökning av budgetanslagen till biblioteken får återverkningar på helaverksamheten genom minskade bokinköp, inskränkningar när det gälleröppethållandetider, den öppna verksamheten, bokbussar, arbetsplatsutlåningarosv. Barn och ungdomar, pensionärer och invandrare kan kommaatt drabbas särskilt hårt i ett läge då det kanske är viktigare än någonsin attvi breddar och utökar det kulturutbud biblioteksverksamheten utgör.Otillräckliga resurser får också återverkningar på bokutgivningen ochminskar möjligheterna till en ökad utgivning av nya svenska författare tillfacklitteratur och invandrarlitteratur. Bland besparingsalternativen som man nu i många kommuner,bl. a. i , tvingas diskutera är sommarstängningar, begränsning av verksamhetenvid läsesalongen i , begränsningar av öppethållande vidhuvudbiblioteket, av författaraftnar och barnbibliotek. Några nyabiblioteksfilialer kommer knappast att kunna öppnas. Utlånings- ochmediaservice samt informationstjänst kommer inte att kunna utvecklas. Inteheller den viktiga uppsökande verksamheten vid arbetsplatser, barnstugor. kommer att kunna få tillräckliga resurser om inte anslagen ökas. Läget är i stort stt lika illa i de flesta kommuner, ävenom små och fattiga kommuner och deras invånare .som vanligt drabbas värst.Utbildningsministern säger i svaret: "De kommunala anslagen är ochförblir helt avgörande för hur verksamheten kan utvecklas." Till detskulle jag vilja säga att mot bakgrund av kommunernas ansträngda ekonomi ärjust de statliga anslagen helt avgörande för hur den kommunalabiblioteksverksamheten fortsättningsvis skall kunna utvecklas. Inser inteutbildningsministern, som är den ytterst ansvarige för kulturfrågorna, faran avatt inte ge biblioteken sådana anslag att biblioteksverksamheten åtminstone kanbibehålla nuvarande standard? Av svaret som lämnats framgår tyvärr inte om och hurutbildningsministern vill bryta den nuvarande trenden. Eller är det så attutbildningsministern menar att det i svåra tider är försvarligt att görakraftiga nedskärningar på kulturområdet och när det gäller bibliotekenscentrala roll i den lokala kulturpolitiken? Om planerad inskränkning i de kommunala bibliotekensverksamhet, m. m. 3 HANS i (vpk): Jag tackar utbildningsministern för svaret.Jag hade ställt frågan om biblioteksverksamheten och tagit exempel från mitthemlän . I den nedskärningskarusell som har satts i gång ute i kommunernadrabbas kulturen hårt. Den drabbas hårt därför att det inom kulturen oftastinte finns något fläsk att skära bort. På kulturområdet har man alltid haft detkämpigt att försvara sin andel av de kommunala medlen. Och om man nu skallskära bort från biblioteksverksamheten kommer det att märkasordentligt. Det blir ett kraftigt ingrepp i verksamheten. Detta kommer att märkas just på grund av att man undermånga år inte har kunnat kompensera sig för bokprisernas höjningar. Dehöjningar man har kunnat göra i kommunerna har inte räckt till för attkompensera dessa höjningar av priserna. har man inom bibHotekensträvat efter att utveckla verksamheten, att komma ut till och nå kontakt medmånga människor, dvs. en utåtriktad och uppsökande verksamhet. När man skall strama åt blir det tyvärr så att man drar inpå sådant som gäller de rörliga kostnaderna inom denna verksamhet. De fastakostnaderna, i form av lokaler m. m., kan man inte göra någonfing åt,åtminstone inte kortsiktigt. Det blir i stället just arbetsplatsutlåning,uppsökande verksamhet och annan öppen verksamhet och öppethållande som drabbas. Detta är rätt allvarligt, eftersom det just nu - i varjefall i vårt län - har kunnat skönjas ett ökat intresse för bibliotekens tjänster.Utlåningen har ökat, och kontakten med allmänheten har också ökat på ett högstavsevärt sätt. Det lär också vara så att människor i kristider söker sig tillkulturen, och av den anledningen kan man alltså förvänta ett större intresseför bibliotekens verksamhet. Och noghar vi kris så att det räcker i Bergslagen. Jag kan bara koppla den Om planerad inskränkning i de kommunala bibliotekensverksamhet, m. m. nedskärningsom nu sker inom kulturområdet till att det just nu startar en permitterings-och avskedskarusell som kommer att drabba många av Bergslagskommunerna. Just iden situationen tror jag att kulturen är oerhört viktig. För att gå över till det svar som utbildningsministern harlämnat, så säger han helt riktigt att ansvaret ligger på kommunerna. Men det ärjust det som är problemet. Jag får lov att ansluta mig till vad , nämligen att det är just här som staten måste träda in.Utbildningsministern har ett extra ansvar i den krissituation som uppstår, närman vet att kommunerna inte har något mer att bjuda, att komma med någotinitiativ som möjligen skulle kunna rädda situationen. Den blir nämligenallvarlig på lång sikt - det är jag helt säker på. 4 (vpk): Jag tackarutbildnings- och kulturministern för svaret. Tanken bakom bibliotekens arbetsplatsutlåning har ju varitatt man skulle dra nya människor till biblioteken genom att söka upp dem ideras vanligaste miljö. Bakgrunden var ju vetskapen om att det även med en ökadtillströmning av boklånare och en ökad utlåning är de bättre utbildade ochbättre ställda grupperna i samhället som dominerar bland biblioteksbesökarna.Behovet av en uppsökande verksamhet för att ge kultur åt de många och ökalitteraturens tillgänglighet hade alltså upptäckts. Verksamheten medarbetsplatsutlåning är ny, men den fick en lovande start. Intresset var på väguppåt. stryps den verksamheten - kvävs i sin linda, skulle manmed all rätt kunna säga. Intresset för arbetsplatsutlåningen sjunker redan,eftersom den sålunda har börjat hållas tillbaka. Det satsades för litet frånbörjan. Den personal som biblioteken kan avvara för uppgiften att söka upp de människor,som inte kommer självmant till , hinner inte med att också göra sinverksamhet känd i kommunen. säger ju inte statsrådet något om huruvida hanverkligen någonsin tänker göra något åt det här. Tjatet om det statsfinansiellaläget har vi hört till leda - det vore intressant att emellanåt fåhöra vad ett statsråd i den nuvarande regeringen har för planer för årenframöver. Har t. ex. läns kommuner fått sin sista bokbuss, eller kandet tänkas att statsrådet ämnar se till att det åtminstone under 1980-taletblir en vändning i åtstramningen och nedrustningen på kulturens område? Och ärdet stopp nu för aktuella nedskärningar? Räcker det , eller skall bibliotekeninom kort också tvingas minska öppethållandet? Skall kanske ävenbarnavdelningarna och filialerna behöva stängas. 5 (vpk); Jag tackar utbildningsministern för svaret. Som tidigare här har sagts har vi en s. k.svångremspolitik, som i mycket hög grad drabbar kommunerna, särskiltglesbygdskommunerna. har vissa samhällen i kommunernas utkanterdrabbats mycket hårt avavfolkning och ogynnsam ålderssammansättning. Denna politik, som har drivitsunder , har ansetts vara till nytta för en effektivisering av landetsnäringsliv, och man har sagt att strukturomvandlingen har varit bra. Men denhar också betytt att många bygder blivit praktiskt taget förslummade. sitter kommunstyrelserna också i de drabbade kommunernaoch arbetar med sparplaner - det gäller ju att försöka få debet och kredit attgå ihop, Alla som arbetar i verksamhet vet av egen erfarenhet attkultur- och fritidsverksamhet under sådana förhållanden bliraktuella för prutningar, I detta läge är det verkligen oroande att man nu frånansvarigt håll ger tips om att bokbussar kan dras in och biblioteksfilialerlåggas ner. Var i landet kommer, frågar man sig, dessa tips att i första handbli aktuella? Jo, just i glesbygdskommunerna - dvs, i de landsdelar där vi harlånga avstånd mellan byarna och där bokbussens ankomst verkligen år enhändelse. Jag vet inte om utbildningsministern har varit i en liten norrländskby när bokbussen anländer och sett hur barnen kommer springande och hur de gamlasluter upp - man ser det så att man har fått en kontakt med livet i den storaverkligheten utanför. Hur blir det i t. ex. Åre eller , som faktiskthar små biblioteksfilialer? Vi har många vidsträckta kommuner, t. ex, iNorrlands inland, där det skulle uppstå ett kulturellt vakuum, om man skulleskära ned när det gäller biblioteksfilialer och bokbussar - som nurekommenderas eller i varje fall tipsas om från sida. På mångahåll går man nu faktiskt och hoppas på ytterligare en bokbuss, men en sådan kanväl svårligen anskaffas med tanke på det sparklimat som man verkarför. Framför allt måste det vara angeläget att se till att de statliga bidragentill biblioteksverksamheten inte urholkas. Man får verkligen hoppas att biblioteksanslagetupphör att vara en sorts budgetregulator, någonting som kommunerna kan sysslamed, om det finns pengar. Därvid borde rimligen en ny bibliotekslag - som C.-H.Hermansson omnämner i sin fråga - innebära människornas rätt till biblioteksservice,oavsett var de bor i landet. Nedlagda bibliotek, kortare öppethållandetider ochsänkta anslag-som nu talar om i sina spartips - skulleförebåda kulturskymning i många norrländska bygder, och det vill väl ändå inteutbildningsministern skall inträffa. Om planerad inskränkning i de kommunala bibliotekensverksamhet, m. m. 6 (vpk): Jagskall inte upprepa eller försökasammanfatta vad som har sagts i de föregående anförandena om det allvarligaläget på biblioteksfronten. Anförandena har varit talande nog. De harillustrerat hur biblioteken år i kris. Den uppsökande verksamheten måste påmånga häll starkt begränsas. Öppethållandetiderna blir kortare, antalettjänster skärs ned, mediaanslagen sjunker. Detta får, som alla förstår,allvarliga kulturpolitiska följder. Jag förstår inte hur kulturministern kanacceptera detta utan att föreslå beslutsamma motåtgärder. Om planerad inskränkning i de kommunala bibliotekensverksamhet, m. m. För vår del anser vi att en bibliotekslag verksamt skullekunna bidra till att häva krisen vid biblioteken. Lagen skulle ha formen av enramlag, som gör det möjligt att nå en hög och jämn standard på bibliotekensservice över hela landet i vad gäller deras basfunktioner, litteraturtillgångoch tillhandahållande av information. har lagt framett i detalj utformat förslag om hur en sådan bibliotekslag bör utformas, ochdet kan användas, om kulturministern envisas med ståndpunkten att biblioteksutredningeninte skall få utreda den här frågan. Enbibliotekslag år viktig av följande två huvudorsaker. För det första: den skulle utjämna den nuvarande storaklyftan mellan olika kommuner när det gäller biblioteksstandard. För det andra: den skulle medföra en stark höjning avgenomsnittet för vad folkbiblioteken ställer till förfogande för allmänheten. Folkbiblioteken bedöms ju allmänt vara av grundläggandebetydelse i kulturpolitiken. I många kommuner är det den endakulturinstitutionen. En bibliotekslag skulle öka medborgarnas tillgång till godlitteratur etc. Den skulle förbättra läget för bokförlagen av vilka många nuhar stora svårigheter. Den skulle också skapa bättre arbetsersättningar förförfattare, konstnärer och tondiktare. Om kulturarbetarnas situation sade vid denstora demonstrationen och uppvaktningen för ; "Vi har gjort en nyinkomstundersökning beträffande kulturarbetarna. Och har vi funnit att deflesta grupper i fast penningvärde står sämre än de gjorde förereformerna. De ersättningsnivåer som fastställde soni skäliga1975-76 har sjunkit -biblioteksersättningen har t. ex. bara ökat med 1/3 avarbetskostnadsindex, vilket betyder att den de facto är lägre än1975 - är vi på väg tillbaka till gropen?" Varför vill kulturministern inte ens gebiblioteksutredningen i uppdrag att utreda frågan om en bibliotekslag? en gång har tagit ställning emot en sådan lag är ju ingetsakskäl. Den bild som flera av frågeställarna ger avläget på biblioteksfronten är säkert riktig- i varje fall är det väl så i mångakommuner - och jag är den förste att beklaga det. Men det aktualiserar fråganom anvarsfördelningen mellan stat och kommun. Man skall i tider som dessa intetro att man löser frågan bara genom att föra över kostnadsansvaret frånkommunerna till staten. Det är ju bara en skenlösning. tar upp frågan om bibliotekslag.Att varken jag eller riksdagsmajoriteten har kunnat acceptera ett sådantförslag beror på att vi menar att det kräver betydande statliga insatser. Ensådan bibliotekslag blir ju meningslös om den inte kompletteras med statsbidragav en helt annan storlek än vi har . Att jag inte har bedömt det meningsfullt att låta utredadetta spörsmål beror på att jag inte bedömer att vi har ekonomiskaförutsättningar att förverkligaen sådan lag. Då är vi alltså hänvisade till opinionsbildning och bevakning utei kommunerna. På den punkten delar jag den syn som väl alla frågeställarna har,nämligen att man i de kommunala besparingarna inte nödvändigtvis alltid iförsta hand skall kasta sig över kulturen eller folkbiblioteken. Där har vi ettgemensamt ansvar att hävda bibliotekens intressen och se fill att det blandmedborgarna skapas ett underlag för bevakning av detta viktiga område. 8 (vpk): Jag vill till det som utbildningsministernnyss yttrade först säga att så är inte läget nu i kommunerna att man i förstahand skall kasta sig över kulturområdet - biblioteksverksamhet och liknande.Den nu sittande regeringen och den borgerliga riksdagsmajoriteten har nogsamtsett till att man på en rad områden i kommunerna fått försämrade statsbidragoch försämrade möjligheter att klara en god service till kommuninnevånarna.Även om man har de allra bästa ambitioner i kommunerna - och det har man - gårdet också ut över den här verksamheten. Vad som är allvarligt är att man för kommunernas del intefår och inte kan påräkna några ökade medel för de kostnadsfördyringar som harskett. Det innebär att man tvingas skära ned verksamheten på olika områden. Mendet innebär också att de långsiktiga planer som man i kommunerna haft att tafatt den stora eftersläpningen på detta område - planer för vilka man medutgångspunkt i tidigare beslut och ställningstaganden ansett sig hagoda skäl att räkna med mer pengar från statens sida - nu har kommit på skam. Sedan kan man beklaga läget i kommunerna, men det hjälperinte. Vad som behövs är alltså ökade insatser från statens sida, vilkaåtminstone garanterar en fortsatt verksamhet på detta område av ungefär sammaomfattning som den man nu har. Om planerad inskränkning i de kommunala bibliotekensverksamhet, m. m. 9HANS i (vpk): Kulturministern säger att det inte skall tasnågra initiativ från statens sida - det vore en skenlösning att tänka sigstatliga ingrepp på ett område där kommunerna nu har ansvaret. Ett sådant svarkan jag bara tolka som en total kollaps för den statliga kulturpolitiken ochdess fina målsättningar att motverka kommersialismens negativa verkningar osv.Det finns en rad fina mål därvidlag som en enig riksdag har fastställt. Ute i kommunerna, där man inte har några kulturhus, ärbesök på söndagsöppna varuhus egentligen de enda aktiviteter som erbjudsmänniskor som är lediga. För oss som har ett ökat tryck från invandrarevilka kommer från bokbålens och vill efterfråga litteratur på spanska, avpolifisk och ekonomisk karaktär m. m., framstår aviserade nedskärningar för1982,1983, 1984-jag vet inte hur det gäller, men i varje fall för treår framåt är det klart för - som katastrofala. Vi vet ju attkulturen har kämpat i motvind och alltid haft det jobbigt att klara sin del.Det finns inget fläsk att skära av på kultursidan. Om planerad inskränkning i de kommunala bibliotekensverksamhet, m. m. Det vore på sin plats att kulturministern åtminstoneuttalade något slags vilja att rätta till det här förhållandet . Denpassivitet som visas kan inte accepteras - inte av alla de människor som nudrabbas av de kulturella nedskärningarna. 10 (vpk): Utbildningsministern säger att det i tider som dessa inteär någon mening med att föra över kostnader från kommunerna till staten. Mensom vi påpekar i andra sammanhang når det gäller den ekonomiska politiken ärdet inte bara fråga om de pengar som finns och som stat och kommun har fått ingenom nuvarande skatteinkomster o. d., utan vi har också pekat på möjligheternaatt göra en omfördelning. Och det är just en omfördelningspolitik i stort somregeringen sysslar med. När statsrådet anser att det inte nu skulle varanödvändigt för kommunerna att kasta sig över just kulturen bortser han ju, meddet ansvar som kulturministern ändå härför kulturen idet här landet, från detfaktum att det finns stora skillnader mellan kommunerna, icke minstjust när det gäller biblioteken. Tidskriften och Rön gjorde vid enundersökningen jämförelse mellan två kommuner i och fann därvid attdet i i den ena kommunen fanns sex böcker per invånare men igrannkommunen bara en halv bok per invånare. Så hanterar kommunerna detta, ochen av orsakerna är frånvaron av en bibliotekslag. Det är självklart att ocksåkulturen är ett åtråvärt område när så gott som hela landet huvudsakligensysslar med nedskärningar och inte med att tillfredsställa behov. Då ger de signaturligtvis på de områden där de inte har lagliga skyldigheter att sörja förmedborgarnas bästa. 11 (vpk): I utbildningsministerns svar talas det om attstimulera och inte att reglera. Det låter ju liberalt och fint. Men om manstimulerar en viss verksamhet på biblioteksområdet, t. ex. genom att ge ettganska stort anslag till allmän upprustning, men sedan inte kan se till attdetta följs upp och att vederbörande kommun har resurser för att kunnafullfölja investeringen, då blir det ju en nedgång i verksamheten. Då förstörman vad man har satsat, därför att man inte kan se till att denplanerade uppbyggnaden fullföljs. Här menar jag att det måste finnas skäl att tänka på vadbl. a. C.-H. har sagt och lägga på minnet att tillkomsten av enbibliotekslag är en synnerligen angelägen sak för att få en styrning och enkontroll av hur statliga medel används och att det inte bara gäller att geblockanslag. Detta är också väldigt angeläget. Jag vill även nämna bokbussarna. Det är ju så att enbokbuss numera har väldigt höga driftkostnader, och även om det finns ettanslag varifrån man kan få statsbidrag till bokbussar, så finns det faktisktmånga kommunersom, när de ser på totalkostnaden, inte vågar söka pengar fråndet anslaget. 12CARL-HENRIK (vpk): Vi har inte tillräckliga ekonomiska resurserför att med en bibliotekslag kunna utjämna standardskillnaderna mellanfolkbiblioteken, säger kulturministern. Men ju högre siffror man anför fördessa kostnader, desto tydligare illustrerar man hur oefterrättligt detnuvarande tillståndet är. Varför skall invånarna i vissa kommuner tvingas attacceptera den utomordentligt låga standard som biblioteken i en del fall nuhar? Varför skall sparsamheten drabba just försörjningen med goda böcker? Är t,ex, flyttningen av för många hundratals miljoner viktigare somkulturinsats än att att göra folkbiblioteken bättre? har i en tidningsartikel sagtatt de som vill värna om folkbiblioteken i första hand bör vädja till depolitiskt ansvariga i kommunerna. Men den borgerliga regeringen försöker helatiden påverka kommunerna att hålla tillbaka sina utgifter. Som medlem avregeringen talar här med två tungor. Sanningen är ju den att både den nuvarande kulturministernoch tidigare kulturministrar har talat emot en bibliotekslag, oavsett om dethar varit goda eller dåliga tider. Ett av de argument man anfört har varit att enlagstiftning skulle inkräkta på det kommunala självstyret. På grund av att destatliga insatserna genom en lag skulle trygga bibliotekens basfunktioner ökaremellertid i realiteten kommunernas självbestämmanderätt. Under nuvarandeförhållanden innebär detta, som påpekat, i många kommunerbara en rätt att välja mellan en större eller mindre grad av otillräcklighet. , och bokförlagen talar fören bibliotekslag. Jag upprepar min fråga: Vilka sakskäl har kulturministernför sin ståndpunkt att inte ge biblioteksutredningen i uppdrag att utredafrågan om en bibliotekslag? Om planerad inskränkning i de kommunala bibliotekensverksamhet, m. m. Till i vill jagsäga att jag inte sade att några initiativ inte skulle tas från statens sida.Vad jag sade var att man inte bara kan stjälpa över kostnaderna från kommunernapå staten. Självfallet hoppas jag att vi skall få förslag frånfolkbiblioteksutredningen, som bl, a, syftar till att genom omprioriteringarbättre utnyttja de resurser som vi ger till kommunerna. Mot en bibliotekslag talar för det första att vi inte harekonomiska resurser och för det andra att detta traditionellt har varit ettområde där kommunerna tagit större kulturellt ansvar än på något annat. Man kanmed samma rätt fråga sig varför vi inte skulle ha en allmän kulturlag, där detnoga reglerades vad kommunerna skall göra,