prot · G40928 · 1980-12-31 00:00:00 — Förhållandena i har fidigare debatterats i kammaren,och när utrikesutskottet har lagt fram sina betänkanden i frågan har det varitett enigt utskott bakom desamma. Förraåret när utrikesutskottet tog ställning till motionerna från vpk omförhållandena i fanns det anledning att se något ljusare på förhållandenadärstädes. Därmed är inte sagt att utskottet inte med eftertryck . reagerademol del påtagliga åtsidosätlande av de mänskliga rättigheterna i landet, omvilket åtskilliga vittnesbörd fanns. har utskottet - Hans Peterssonredovisade detta- i sin bakgrundsteckning av förhållandena i inte kunnatgöra liknande bedömningar. Tvärtom har vi konstaterat alt förhållandena i Chileunder kraftigt förvärrats. Godtyckliga frihetsberövanden ochbortförande av människor fill ibland okända och ofta avsides belägna platserfillämpas, och människor kan numera hållas i förvar i utanrättsligt beslut och utan att anklagelse preciseras. Det fackliga arbetet harytterligare försvårats, och undantagstillstånd råder. har iövrigt refererat utskottets uppräkning av missförhållanden. När vi nu i ett enhälligtutskottsbetänkande - jag understryker att alla partier i utskottet stårbakom det - föreslår att skall avslå motion 1979/80:358, innebär detinte att inte utskottet starkt tar avstånd från de övergrepp mot mänskligarättigheter som förekommer i landet och som 178 också redovisas i bakgrundsteckningen. I motionen yrkas emellertid alt först i världenskall ta initiativ till bojkott mot regimen i och Nr 28 framlägga förslag som stoppar svenska företags kapitalexport till landet samt den i övrigt verka för ett fördömande av Chileregimen i internationella sammanhang. Manmåste här peka på det motstånd som alltid gett uttryck för när Chiledet gällt bistånd och lån till från internationella organ för att därmedbl. a. minska resursflödet till landet i fråga. gavs helleringet lån till från , och det är beklagligt - det säger jaggärna -att vi inte lyckas i våra strävanden att motverka en sådan långivning.Men att vi själva skulle verkställa en bojkott mot ligger, som utskottettidigare påpekat i många olika sammanhang, inte i linje med den praxis som vårtland tillämpar när det gäller bojkottåtgärder, nämligen att sådana åtgärderinte skall vara ensidiga, utan att de, för att få verkan, måste vara beslutadeav och därmed internationellt accepterade. Då kan de göraverkan. Vi har också gjort den bedömningen - nu liksom tidigare - att det ärosannoHkf att skulle besluta om bindande sanktioner motChile. Utskottet har alltså inte härvidlag ändrat sin uppfattning. Såtill kravet i motionen om att i internationella sammanhang skall verkaför ett fördömande av Chilejuntan och motarbeta den . Jagrelaterade här vårt agerande när det gäller bistånd och lån, men därtill harregeringen åtskilliga gånger och i kraftiga ordalag givit uttryck åt sittfördömande - och det tycker jag att skulle erkänna. Alldelessärskilt har detta varit fallet efter den beryktade folkomröstningen om denchilenska konstitutionen. I utskottets betänkande refereras en del avutrikesministerns tal inför den chilenska landsorganisationens utlandskommitténu . I praktiskt taget alla internationella sammanhang där Chilefrågankommer upp spelar en konstruktiv och pådrivande roll för att åstadkommafördömande - alltså tvärtemot vad här sade. Låt mig erinra omatt lade i FN fram en resolution, vilkensedermera antogs av generalförsamlingen och i vilken uppmanades att påområde efter område ändra sin inställning till de mänskliga rättigheterna ochåstadkomma andra förhållanden i landet. Resolutionen harinte haft någon verkan,vilket tydligt kom till uttryck bl. a. i samband med folkomröstningen. Viddenna, som säkrat praktiskt taget enväldig makt under kanske hela hanslivstid, förekom de mest grava brott mot vad som kan karakteriseras somdemokratiska val. Kanskevisas vårt medlidande med det chilenska folket mest tydligt av de insatser somvårt land gör när det gäller att ta emot de chilenska flyktingarna och på olikasätt agera för att hjälpa dem som är förtryckta i . Utskottet har ocksåredovisat detta i sitt betänkande. Jag ber att få yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet nr 3. Anf.119 HANS i (vpk): Herr talman! Jag har fått en upprepning i princip av vad som står i utskottsbetänkandet. Jag sade ju också att detta var en förbättring gentemot 179 Nr 28 den förra behandlingen av vårt krav om bojkott. Onsdaeen den situationenhar förvärrats. De tongångarna har inte hörts under senare delen Detär många ord, och kan lyckas vara många handlingar, som Men var är det konkreta? som begärs av CUT och avSalvador , som ju är en socialdemokraternas broderpartinärstående organisation? Det konkreta finns inte alls. Det pratas om att manverkar för att förändra i olika internationella sammanhang. Men när vi fördebatter om IDB o. d. hörs inte alls de tongångarna. man fylla påvaluta och då skall man vara kvar i IDB. Vi får ju leva ett Herrans liv medhandelsministern för alt få honom att förstå att detta är en politisk fråga.Från högerns sida ser man det närmast som reklampengar för den svenskaindustrin, och det vill man inte röra. Det är verkligen fråga om endubbelbottnad inställning. Jagefterlyser fortfarande ett uttalande från socialdemokraterna. Det vore bra omnågon av dem kom fram här och talade om hur de ställer sig till dessa frågor. Anf,120 (): fattar sina beslut, och när besluten är eniga stårsamfliga partier bakom dem. Sverigemåste ha en fast utrikespolitik, och till en fast utrikespolitik hör att detfinns kontinuitet. Vi har regler, som delvis har tillkommit genom praxis mensom finns uttalade, inte minst från utrikesutskottets och därmed riksdagenssida. Som grund för svenska bojkoltåtgärder skall ligga beslut i FN:ssäkerhetsråd. Avsteg från den principen har gjorts en enda gång, o?h dåfastslog också att det var ett unikt tillfälle. Jagskall kanske säga till att krav på bojkottåtgärder kommer intebara kommunisterna i . De kommer från olikaorganisationer - och från vpk - också när det gäller andra länder och andramissförhållanden ute i världen. Vi har våra principer, och jag har redogjortför dem. I övrigt ber jag atl få hänvisa till de anföranden som har hållits iden här frågan tidigare, under andra sessioner. Anf.121 HANS i (vpk): Herr talman! Som jag inledningsvissade vet jag ungefär var och den borgerliga regeringen står i denhär frågan, och det har jag fått ytterligare bekräftat. Eftersom ingenytterligare har begärt ordet får alltså från varatalesman för socialdemokraterna. Det är anmärkningsvärt att de inte själva haren röst i den här frågan utan kryper bakom den borgerliga regeringens vanligapassivitet. Utskottets hemställan bifölls med 289 röster mot 17för motion 1979/80:358 av m.fl. 180 Föredrogs utrikesutskoftets betänkande 1980/81:4 ombiblar till . Anf.122 (): Jag skall inte hålla något längre begravningstal över motion nr 476,som avstyrkts av utrikesutskottet i det föreliggande betänkandet. Motionenbehandlar spridandet av litteratur i . Vihar framställt samma motionsyrkande som vi fört fram , nämligen att hos regeringen hemställer om åtgärder för attförmå FN att verka för att ge medborgare tillgång till biblaroch litteratur. Pågrund av att utskottet är enigt är det inte lönt att plädera mer ingående ifrågan. Jag har emellertid begärt ordet, herr talman, för att till protokolletläsa in några meningar i utskottets skrivning, som jag tycker på eft korrektsaft beskriver den situation som råder i . Utskottet anför följande: "Sovjetunionensförfattning garanterar medborgarna religionsfrihet. heter det iförfattningen att utövandet av denna rättighet inte får inkräkta på samhälletsintressen. Dennabestämmelse avspeglar ett fundamentalt drag i det sovjetiska statsskicket,nämligen att ingen kraft - politisk, religiös eller kulturell - tillåtskonkurrera med det , som har monopol på all väsentligåsiktsbildning. Detta är i själva verket en grundprincip för det sovjetiskasamhället. Qm systemet inte medger fri opinionsbildning är det beklagligtvisföljdriktigt att makthavarna anser sig behöva sätta gränser för tillförseln avlitteratur som kan användas för en sådan opinionsbildning." Delär klara verba, herr talman! Det är en talande beskrivning över detmänniskoförtryck som råder i en förkastlig diktaturstat. Jagtycker det är synd atl utskottet med en så utomordentligt stark skrivning ändåinte har kunnat tillstyrka denna motion. Jag framförde också dessa synpunktervid utskottsbehandhngen av motionen. Man jag är tacksam för den mycket starkaskrivning som jag nu har läst in till protokollet och återkommer, herr talman,till den här frågan , om jag är kvar i då. _ sahariska arabrepubliken m. m. 6 § Erkännande avDemokratiska sahariska arabrepubliken m. m. Föredrogs utrikesutskottets betänkande 1980/81:5 omerkännande av Demokratiska sahariska arabrepubliken m.m. Anf.123 (vpk): Den motion som är föremål för behandling gäller svenskt erkännandeav Demokratiska sahariska arabrepubliken samt atl i FN verkar förorganisationens erkännande av nämnda arabrepublik. Treeller har denna fråga varit uppe i , och vid varje tillfälleär det vpk som aktualiserat den. De argument för ett erkännande som viredovisat är fortfarande lika aktuella och har dessutom förstärkts sedanriksdagen diskuterade frågan . hadeDemokratiska sahariska arabrepubliken erkänts av 34 länder. är det 43länder som har erkänt republiken. Men fortfarande saknas bland dessaländer. Utskottetredovisar som tidigare de principer som skall gälla för alt erkänna ettland. Vi från vpk anser att dessa principer är tillämpliga i det nu aktuellafallet. POLISARIO behärskar nio tiondelar av territorium. Utskottetsäger att stridigheterna måste få ett slut och en fredlig lösning åstadkommas.Ett svenskt erkännande av Demokratiska sahariska arabre-pubhken kan påskyndadetta. Jagskall inte, herr talman, förlänga debatten och upprepa tidigare starka argumentför ett erkännande. De argumenten finns dokumenterade i protokollfrån 1979, 1978 och 1977. Jag yrkar bifall tillmotion 181. Anf.124 (): Som sade så förelåg de två nu aktuella yrkandena i vpk:smotion 181 också . De behandlades då av utskott och kammare. Utskottethar samma utgångspunkt nu som då för sitt svar, och det finns knappastanledning att upprepa förra årets ganska långa meningsutbyte i kammaren. Jagvill emellertid understryka, att enligt utskottets mening måste allaansträngningar göras för att nå en förhandlingslösning i frågan om VästraSahara. Landets framtidsfrågor kan bara lösas i överensstämmelse med dess.folks fritt uttalade önskemål. Vi har i FN röstat för enresolution, som betonar del västsahariska folkets rätt till självbestämmande.Resolutionen välkomnar också de ansträngningar som görs inom den afrikanskaenhetsorganisationens ram för att nå en förhandlingslösning. Den uppmanar ocksåMarocko att avbryta sin ockupation och delta i fredsprocessen. Närdel gäller vpk:s yrkande om att skall erkänna Demokratiska sahariskaarabrepubliken, hänvisar utskottet som tidigare i sådana här fall till deprinciper som tillämpas vid erkännande av stater. Jag behöver inle upprepa demhär. De finns preciserade i utskottsbetänkandet. alltså inte finna atlDemokratiska sahariska arabrepubliken uppfyller de kriterier som gäller förerkännande. Den behärskar inte hela det sahariska området. Såväl regering somfolkrepresentalion torde dessutom normalt sammanträda på algeriskt område. Föratl det inte skall bli något missförstånd vill jag emellertid än en gångunderstryka att vi erkänner - och i FN och i andra sammanhang hävdar - delvästsahariska folkets rätt att bestämma över sin egen framlid. Det har i daginle den möjligheten. Vimåste visa förtroende för och den afrikanskaenhetsorganisationens strävanden att nå en lösning med utgångspunkt i folkelssjälvbestämmanderätt. Den dag den fulla friheten kommer, då skall den regeringsom uppstår ur folkomröstning och fria val kunna räkna med vårt stöd. Det mestatalar för att den regeringen kommer atl utgå ur den rörelse vi mest kännerunder namnet PQLISARIO. Det västsahariska folkets frihetskamp är värd vårbeundran. Detta folk förtjänar att dess framtid bestäms av folket självt inomegna gränser, inte av andra i främmande huvudsläder. Därmed,herr talman, ber jag att få yrka bifall till utskoiiels hemställan. Erkärinandeav Demokratiska sahariska arabrepubliken m. m. Anf, 125 (vpk): Det västsahariska folkets långa kamp förtjänar faktiskt också ettsvenskt erkännande, . Jag sade tidigare att ett sådant erkännandeskulle påskynda det som vi alla önskar, nämligen att få ett slut påstridigheterna. Jag tror att ett svenskt erkännande skulle bidra till attförkorta det lidande som det västsahariska folket nu utsätts för. StureKorpås säger att har vissa principer när det gäller erkännande av enstat. får man inte driva de principerna in absurdum. Ett faktum är - det kaninte ens utrikesutskottet förneka - att POLISARIO, som företräder detvästsahariska folket, behärskar nio tiondelar av Västsaha-ra. Påtal om principerna måste jag påminna om hur det var med BelgiskaKongo, det nuvarande , . I del fallet kom detsvenska erkännandet ganska snabbt, trots att den regim man erkände faktisktinte hade kontroll över hela . Men snabbheten i erkännandet dengången kanske berodde på atl det gällde en konservaliv regim som fanns i landetmen som inte hade kontroll över hela territoriet. IVästsahara är det fråga om en progressiv regim, och då går det trögt - det targenast att erkänna en sådan regim. Ulskoftels hemställan bifölls med 292 röster mot 17för motion 1979/80:181 av m. fl. i motsvarande del. 7 § Baltiskainvandrares dubbla medborgarskap Föredrogs ulrikesutskoltets betänkande 1980/81:6 ombaltiska invandrares dubbla medborgarskap. Anf.126 (): Jag kan glädja kammarens ledamöter med atl jag inte tänker begäravotering, så ni kan stanna på era rum, om del är trevligare där. . Annars ärärendet rätt allvarligt, måste jag nog säga - i synnerhet för mina borgerligasystrar och bröder. Det dubbla medborgarskapet för balterna är en fråga som vihar kämpat med på den borgerliga sidan, och man känner igen en ochannan motionär bland de namn som finns under utskottets betänkande. Därförär det litet förbluffande att när de borgerliga nu äntligen har majoriteten ochdärmed makten, sviker modet att fullfölja de goda ambitionerna då del gällerdenna utomordentligt förnämliga folkgrupp, balterna, som betytt så mycket föross sedan kriget. Balterna är verkligen värda en gärd av tacksamhet, och denkunde ta sig synbarligt uttryck i att man t. ex. biföll den motion somföreligger. Vihar 40 000 balter i , men det gäller inte bara dem utan också de 600 000som finns på andra håll i världen, som har precis samma problem som de våra,att de får dras med ett medborgarskap som de aldrig haft och aldrig accepterat. Måsteman verkhgen vara balt själv för att kunna begripa hur det känns, med oro ochförnedring, att behöva begära frihet från ett medborgarskap som man aldrig haftoch aldrig velat acceptera? Utskottetskriver atl del går bra all begära befrielse från det sovjetiskamedborgarskapet osv. Men om man sätter sig litet in i situationen visar det sigatt det inle är så enkelt. Jag tycker att man borde ha mötttillräckligt många politiska flyktingar och upplevt deras längtan fill ochfruklan för det gamla hemlandet. Utskottetmenar att problemet med del dubbla medborgarskapet är en bilateral fråga.Regeringen har haft samtal med i den härfrågan, och man har föreslagit förhandlingar. I betänkandet står atl det i mars1980 meddelats alt man från sida inle längre var intresserad avatl föra sådana förhandlingar. Utskottet skriver emellerfid att förhandlingsmöjligheternainte kan anses uttömda. Men del är just jämnt vad de är, herr talman, för den 1juli 1979 trädde de nya sovjetiska medborgarskapslagarna i kraft. De angerklart och tydligt atl man inte accepterar något dubbelt medborgarskap. Är manSovjetmedborgare så förblir man det, var man än hamnar i världen sedan. Iartikel 8 i medborgarskapslagen står det nämligen: "Person som ärsovjetisk medborgare erkännes icke inneha medborgarskap i främmandestat." Punkt och slut. Så är det alltså. Vivet också att delta inte bara gäller dem som en gång har utvandrat frånBaltikum, utan det gäller även deras barn. Och det gäller för evigt, om de exempelvis har estniskaföräldrar som ursprungligen kommit från och där fått sittmedborgarskap. Utskottetanser vidare atl detta inte är något ärende för . Men vartskall vi då vända oss, när det nu inte går alt komma fram bilateralt? Skall viverkligen lämna frågan? Skall vi resignera? Frågan har FN-dignitel i högstagrad. Det som gäller för andra liknande frågor -frågan om atl återsamlafamiljen, rätlen att lämna sitt hemland för ett annat land osv. - måste välHgga i linje också med den här frågan, som handlar om rätten att avsäga sig ettpåtvunget medborgarskap i det land där man fått del, så alt man slipper la delmedborgarskapet med sig till sill nya hemland. Det borde vara svårt atlbestrida att dessa rättigheter är näraliggande och atl den här frågan harFN-dignitet. Jag hoppas verkligen, herr talman, all utrikesutskottet skallbeakta detta när en liknande motion kommer upp till behandling nästa gång. Jag ber att få yrka bifalltill motion 1979/80:182. 127 (): Utan att på något sätt skilja mig.från min partibroder när det gälleratl beklaga de förhållanden som råder beträffande del dubbla sovjetiskamedborgarskapet tycker jag ändå att det finns skäl att redovisa de delar avutskottets skrivning som inte tog upp här. Jag vill då först pekapå det faktum att det inte erbjuder några större svårigheter för den enskildepersonen alt bli befriad från sitt sovjetiska medborgarskap, men det är kanskeän viktigare att bemöta påståendet att det från regeringens sida inte hargjorts någonting. Regeringenlog 1974 kontakt med den sovjetiska regeringen och lade fram ett förslag tillavtal. har emellertid inte velat fortsätta förhandlingarna om dettaavtal. och de övriga motionärerna föreslår alt frågan skall lasupp i FN, och utskottet har då sagt att man inle är helt säker på atl deltaskulle underlätta lösningen av frågan. Min uppfattning är atl del skulleförsvåra den, och det är av den orsaken all vissa regler är fastställda iFörenta nationernas charla. Dit hör bl. a. varje lands suveräna rätt atlbestämma över sin egen lagstiftning. Här är det ryssarna själva som bestämmeröver sitt agerande och sitt förhandlande. Del är alltså en bilateral fråga, ochjag kan inte se alt ett försök atl få upp frågan på FN:s dagordning på någotsätt skulle kunna underlätta ett lösande av den. Jagvill gärna säga att vi inte skall ge upp förhoppningen om att frågan skallkunna lösas. Jag tror trots allt atl tiden kan bidra till atl vi så småningomkommer att se en ljusning. Dethär är emellertid i stort en principiell fråga. Det är inte fråga om att denenskilde balten, bosatt i , skulle ha svårt att bli befriad från sittsovjetiska medborgarskap. Del gäller balternas högst vällovliga önskan - ochden förstår jag mycket väl - att det sovjetiska medborgarskapet automatisktskall upphöra i och med atl de blir svenska medborgare, är svenska medborgareeller föds till svenska medborgare i vårt land. För många kan det vara pinsamtatt begära att det sovjetiska medborgarskapet skall upphöra. Däri ligger ju, somutskottet också skriver, ett erkännande av alt man då så att säga har varitsovjetisk medborgare, vilket man inte velat vara. Jag tyckte att lovvärda anförande ändå fordrade en litenredogörelse för vad utskottet har gjort för bedömningar i denna fråga. Sedantror jag att vi kan vara eniga om det beklagansvärda i att situationen är somden är. Anf.128 (): Jag vill instämma i den senare delen av anförande, somjag tyckte var en god argumentering för motionen. Del måste vara mycketbesvärligt för balterna, och vi kan naturligtvis inle sätta oss in i detta. 40000 människor i det här landet skulle alltså vara tvungna all be om att blibefriade från ett medborgarskap som de aldrig har haft och aldrig haraccepterat. Denna kränkning tycker jag inte atl man skall låta dennaförträffliga folkgrupp uppleva. Jagsade, , visst inte atl ingenting har gjorts. Jag vände mig emot attni fortfarande har förhoppningar när det gäller förhandlingarna med . skrev in i medborgarskapslagarna vad jag läste upp - att maninte erkänner något annat medborgarskap än det sovjetiska - är ju orsaken tillatt förhandlingarna har avstannat. Då får man, enligt min mening, försöka finnaen annan väg, för det är absolut inte möjligt att åstadkomma någonting på detbilaterala planet. Kan man föra upp frågorna om familjernas återförening,rätten att lämna ett land osv., på så hög nivå, borde man väl också kunna föraupp medborgarskapsfrågan till denna nivå. Detta finner jag inte alls otroligt,och är man villig att lösa problemet måste man väl pröva alla möjligheter. Anf.129 (): Bara en kort upplysning. Familjeåterföreningsfrågor t. ex. kan gå inunder de mänskliga rättigheterna, men del kan inle den här typen avmedborgarskapslagstiftning. Anf,130 (); Jag protesterar verkligen. Frågorna är nästan identiskt lika. Det hörverkligen ihop med de mänskliga fri- och rättigheterna alt själv få välja sittmedborgarskap. Utskottets hemställan, som ställdes mot motion1979/80:182 av m. fl., bifölls med acklamation. 1980/81:2 om ett frågor 1980/81:3 omförsörjningsberedskapen på textilfiber- och bomullsgarnsom- rådena (prop. 1979/80:138) Nr 28 1980/81:4om ekonomisk ersättning till musikkårer vid högvaktsuppdrag Onsdaeen den Vad utskottet hemställt bifölls. Befrielsefrån militärtjänstgöring 9 § Befrielse från militärtjänstgöring för fiskare fj. betänkande 1980/81:5 om befrielse från militärtjänstgöringför fiskare. 131 (): I utskottets svar på min motion talas om svårigheter som olika grupperi vårt samhälle möter vid inkallelse fill värnpliktstjänstgöring ochrepetitionsutbildning. Skrivningen berör mest lantbrukarna, och jagifrågasätter inte deras bekymmer, inte heller deras betydelse. Dock tar minmotion upp de svårigheter som unga människor möter om de funderar på altbli yrkesfiskare. Har man kontakt med representanter för denna hårt arbetandegrupp av människor känns det angeläget att söka undanröja sådana hinder vi kanpåverka. Utskottetanser, att när det gäller värnpliktstjänstgöring skall uppskov och socialaförmåner lösa problemen, och prövning skall ske från fall till fall. Då har manmissat poängen med mofionen. Osäkerheten när det gäller möjligheterna tilluppskov bhr ett hinder den dag den unge pojken står inför ett beslut om attbörja som yrkesfiskare. Det betyder stora ekonomiska åtaganden att bli medlem iett fiskelag och inköpa båt. Finessenmed den bestämmelse som gäller sjömän i kustfart som jag åberopar är dengenerella regeln om uppskov till och därefter .befrielse. Utskottetbehandlar sedan frågan om vår fiskerinärings betydelse i händelse avavspärrning och krig. säger i sitt yttrande att fisketär av andrahandsbetydelse ur försörjningssynpunkt och talar om de svårigheterfisket skulle få i en krissituation. Naturligtvis är Svårigheterna stora, menjag tror att man måste skilja på avspärrning och krig. Målet för vårsäkerhetspolitik är att söka hålla oss utanför krig, och om man ser delta sommöjligt är både vårt jordbruk och vårt fiske av stor betydelse för vårlivsmedelsförsörjning. Alltnog:Som utskottet uttalar kommer hela frågan om personalbehoven inom totalförsvaretatt prövas ay försvarskommittén. Debatten i de här frågornakommer troligen i hög grad att röra sig om vår s. k. allmänna värnplikt - detallmänna gäller ju bara den manliga ungdomen -och vårt personalutnyttjande inomtotalförsvaret. Det måste finnas vägar där vi på ett bättre sätt än vad vi göri dag tar fill vara svenska män och kvinnor Och ger dem utbildning föruppgifter inom totalförsvaret. Kanske ligger där en lösning på de problem jagtar upp. Om inte alla våra fiskarebehövs inom fisket ur beredskapssynpunkt måste Befrielsefrån militärtjänstgöring för fiskare de exempelvis kunnakrigsplaceras på befattningar inom flottan efter mycket kortare utbildning änsom är regel .