prot · G409149 · 1980-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1980/81:149 1 § Regeringsförklaring och anmälan av utsedda statsråd AnL 1 Statsministern : Herr talman, ledamöter av riksdag! Enligtregeringsformens föreskrift får jag för anmäla de statsråd som jaghar utsett att tillsammans med mig ingå i regeringen. Statsrådoch chef för är . Statsrådoch chef för är . Statsrådoch chef för försvarsdepartementet är . Statsrådoch chef för är . Statsråd och chef för är ClaesElmstedt. Statsråd och chef för ekonomi- och budgetdepartementen ärRolf . Statsrådoch chef för är . Statsrådoch chef för är . Statsrådoch chef för är . Statsråd och chef för ärIngemar . Statsrådoch chef för är . Statsrådoch chef för industridepartementet är . Åsling. Statsrådoch chef för kommundepartementet är . lanslutningtilldennaanmälan vill jaggeriksdagen till känna följande regeringsförklaring. är ett av världens rikaste länder. Vårt välståndhar folk skapat fillsammans. Stabiliteten på arbetsmarknaden och värdegemenska pen i politiken har på ett avgörande sätt bidragit till framväxten av ]27 Regeringsförklaringoch anmälan av utsedda statsråd Den regering som har bildats av ochfolkpartiet har en vilja att gå vidare på samförståndets väg. Regeringenssträvan är att finna lösningar, som kan samla bred politisk uppslutning.Regering och riksdag måste ta sitt gemensamma ansvar för landet genom ett näraoch förtroendefullt samarbete. Den nya regeringens politiska plattform är mittenpolitiken.Den fortsätter det arbete som inleddes av trepartiregeringen. De viktigastegrundvalarna för detta arbete är de regeringsförklaringar som avgavs 1979 och1980. En genomgripande skattereform genomförs i enlighet med den överenskommelsesom har träffats mellan , och socialdemokraterna.Proposition kommer att föreläggas . Sittande utredningarkommer att fortsätta och avsluta sitt arbete med oförändrade direktiv. De ekonomiska frågorna står i centrum för regeringensarbete. En stark ekonomi är den avgörande förutsättningen för att säkravälfärd, trygghet och arbete åt alla. Marknadsekonomi måste förenas med socialomsorg och rättvisa. Åtgärder måste sättas in som ökar konkurrensen och minskarmaktkoncentrationen. ekonomiska läge är allvarligt. Den kris som hardrabbat hela den västliga industrivärlden har nått också oss. Obalanserna i vårekonomi är svåra. Vi konsumerar för mycket och producerar för litet. Viimporterar för mycket och exporterar för litet. Investeringsutvecklingen harlänge varit ogynnsam. Inflationstakten är hög. har dock goda förutsättningar att med målmedvetnaoch rätt insatta åtgärder övervinna verkningarna av denna kris. Vi har duktigaarbetare, tjänstemän och företagsledare. Det teknologiska kunnandet är högtutvecklat. Det krävs emellertid en fortsatt mycket restriktiv statligoch utgiftsprövning för att nedbringa underskotten i statsbudget ochutrikesaffärer. Detta är också en förutsättning för att kunna hålla nereinflationstakten. En sådan politik måste kombineras med offensiva insatser föratt stimulera investeringar och främja nytänkande inom näringslivet. Deansvarsfulla löneavtalen utgör ett värdefullt inslag i kampenmot inflationen. Överföringen av resurser från stagnerande till expansivadelar av näringslivet måste underlättas genom en aktiv industri-,arbetsmarknads-och regionalpolitik. Omställningar i arbetsliv och samhällemåste ske med iakttagande av de grundläggande sociala, fördelningspolitiska ochdemokratiska värderingar som är så djupt rotade i det svenska samhället.Utvecklingen måste länkas i banor, som präglas av mänsklighet, gemenskap ochlivskvalitet. Uppgörelsen om skatterna utgör ett bra exempel på hurpolitiska partier med skilda ideologiska utgångspunkter i praktisk politik kanbidra till samförståndslösningar i vitala frågor. Skattereformen utgör ettcentralt inslag i en offensiv ekonomisk politik. Den grundar sig på principen om skatt efter bårkraft. Demedverkande partierna har förpliktigat sig till en ansvarsfull finansiering.Reformen kommer att uppmuntra arbete, produktiva insatser och sparande. Denkommer att motverka inflation, spekulation och skattefusk. Den inriktning av den ekonomiska politiken som anges i denreviderade finansplanen ligger fast. Det innebär bl. a. att den inleddaneddragningen av ökningstakten i de offentliga utgifterna måste fortsätta. Sparmålet för /83 måste sättas till minst12 miljarder kronor. Den slutliga prövningen får ske inom ramen för den gängsebudgetprocessen och med beaktande av de bedömningar som då föreligger. Därvidmåste också en avstämning göras gentemot sådana åtgärder som kan bli aktuellapå budgetens inkomstsida. Sparmålet måste förverkligas i enlighetmed de fördelningspolitiska principer som angetts i regeringsförklaringarna1979 och 1980 och med vaktslående om sysselsättningen. Det krävs en fortsatt uppbromsning av den kommunala expansionen.Skulle aviserade åtgärder inte visa sig tillräckliga för att begränsaökningen av kommunernas konsumtion till 1982, avser regeringen att efteröverläggningar med de båda kommunförbunden återkomma till med förslagtill ytterligare åtgärder. och företag som arbetar i konkurrensmed importerade varor i måste få bättre möjligheter att hävda siginternationellt. Därför kommer inga höjningar av arbetsgivaravgifterna attföreslås utöver vad som krävs för att genomföra skattereformen och vad som ärförsäkringsmässigt betingat. Enskilt sparande måste stimuleras och näringslivetsförsörjning med riskkapital förbättras. Skattesparandet ochskattefondssparandet kommer att bibehållas med oförändrade villkor. Deutredningar som har tillsatts om en utvidgning av skattefondssparandet tillicke börsnoterade företag resp. generell lindring av dubbelbeskattningen föraktiebolag kommer att fortsätta sitt arbete enligt givna direktiv. En översyn pågår av anställningsskyddslagen. Regeringenkommer efter pågående remissbehandling att förelägga förslag rörandevidgade möjligheter till provanställning av ungdomar samt utökade möjlighetertill visstidsanställning under toppbelastning. Ändringarna bör kunna träda ikraft . Det lagstadgade skyddet mot obefogade uppsägningar skallbibehållas. Olika modeller har redan presenterats beträffandemöjligheterna att öka självrisken i sjukförsäkringssystemet. Regeringen avseratt så snart beredningsarbetet är klart ta ställning till hur frågan skalllösas. Regeringen kommer vid utformningen av näringspolitiken attägna stor uppmärksamhet åt de mindre och medelstora företagens speciellaproblem. Familjejordbruket måste förbli den dominerande företagsformen inom jordbruksnäringen.Människors vilja att enskilt eller i samverkan satsa på nyföretagande måsteuppmuntras. Decentraliseringoch en fördjupad närdemokrati måste eftersträvas på alla Regeringsförklaring och anmälan av utsedda statsråd 9 protokod 1980/81:147-149 Regeringsförklaring och anmälan av utsedda statsråd områden.Genom fortsatt decentralisering av statliga beslut kan också krångel och onödigbyråkrati undvikas. Människors vilja till arbete är ett lands främstatillgång. Kvinnor och män skall ha lika möjligheter och samma ansvar.Jämställdhet mellan kvinnor och män är en utgångspunkt för regeringens arbeteockså på andra områden. Regeringen ser som en huvuduppgift att bekämpaarbetslösheten. Att skapa regional balans och arbetstillfällen i alla delar avlandet är dessutom ett viktigt fördelningspolitiskt mål. Fortsatta insatser föratt främja sysselsättningen måste inriktas på att främja den industriellautvecklingen. Teknisk forskning och utveckling samt intensifieradmarknadsföring av svenska produkter inom och utom landet har stor betydelse förförnyelsen av det svenska näringslivet. Strävan att förbättra landets ekonomimåste stödjas med hjälp av fortsatta insatser på utbildningens och forskningensområde. Välfärd omfattar också en god miljö. Ansvaret för kommandegenerationer kräver sträng hushållning med naturresurserna. Ny teknik måsteutnyttjas på ett ekologiskt riktigt sätt. Energipolitiken skall präglas av kraftfulla insatser föratt minska den totala energianvändningen, pressa ner det stora oljeberoendet,öka användningen av uthålliga, helst förnybara och inhemska energikällor samtutveckla ny energiteknik. Den är av avgörande betydelse både för ekonomi ochmiljö. Den måste också inriktas på att underlätta avvecklingen av kärnkraften ienlighet med resultatet av folkomröstningen och uttalanden därefter. I då återhållsamhet med offentliga utgifter ärnödvändig ställs stora krav på en medveten fördelningspolitik. Solidaritetenkräver att resurserna i första hand satsas på att hjälpa de sämst ställda.Gamla och barnfamiljer har rätt till en god ekonomisk standard men ocksåservice, vård och personlig omsorg. Invandrargrupperna måste tillförsäkrasrimliga materiella villkor men också möjligheter att föra vidare sitt egetkulturarv. I med skarpa motsättningar mellan stormakterna blirsträvan för den svenska utrikespolitiken att främja fred, internationellavspänning, mellan-folkligt samarbete och nedrustning. måste som ett avvärldens rikaste länder liksom tidigare ta ett aktivt ansvar i kampen mot nödoch fattigdom i och för ökad respekt för mänskliga fri- ochrättigheter i alla länder. Den alliansfria svenska utrikespolitiken, som syftar tillneutralitet i krig, kräver ett för våra förhållanden starkt totalförsvar. Detär likaså ett svenskt intresse att den säkerhetspolitiska stabiliteten i vårdel av världen bevaras. gällande försvarsbeslut kommer att fullföljas.Planeringen inom totalförsvaret bör genomföras på en ekonomisk nivå, sommotsvarar vad som L n. anvisas för dessa ändamål. Detta torde förutsätta atttotalförsvaret tilldelas ungefär oförändrade reala resurser. Den restriktivitetsom måste tillämpas i fråga om de statliga utgifterna måste ävengälla utgifterna för försvarsändamål. Studiearbetet när det gäller anskaffningav ett nytt stridsflygplan kommer attbedrivas med oförändrad inriktning. har bättre förutsättningar än de flesta andra länder attövervinna dagens svårigheter. Näringslivet är i grunden starkt. De ideellakrafterna utgör en värdefull tillgång i samhället. Det finns en vilja att tatill vara kunnande och tradition från tidigare, men också att pröva nya idéeroch uppslag. Dettaär en god grund för samarbete och samförstånd och för en politik i hela folketsintresse. En sådan politik innebär ökat inflytande för den enskilda människan.Den skapar förutsättningar för jämlika och rättvisa levnadsvillkor i helalandet. Den bygger på att människor i samverkan förmår forma ett bättre samhälle. Statsministernsanmälan lades till handlingarna. 2 § Justerades protokollet för den 14 innevarande månad, 3 § Föredrogs och hänvisades Proposition 1980/81:204 till socialförsäkringsutskottet 4 §Föredrogs men bordlades åter betänkanden /81:37 och 38 betänkanden /81:57 och 58 betänkanden /81:35-38 betänkanden /81:26 och 28 betänkande 1980/81:27 betänkanden /81:29 och 33 Civilutskottels betänkanden /81:38 och 39 5§ Barnomsorg m. m. Föredrogs socialutskottets betänkande 1980/81:40 ombarnomsorg m, m, (prop, 1980/81:100), I fråga om detta betänkande hålles gemensamöverläggning för samtliga punkter. Under den gemensamma överläggningen fåryrkanden framställas beträffande samtliga punkter i betänkandet. AnL 3 (): har upprepade gånger skjufit upp behandlingen av ettantal motioner om barnomsorgen i avvaktan på regeringens proposition omförenklade regler för barnomsorgen. Propositionen har ännu inte avlämnats.Detta belyser på sitt sätt svårigheterna inom trepartirege- Barnomsorg m. m. ringen,svårigheter som. lett till en viss handlingsförlamning. Utskottet uttalar enhälligt sitt beklagande av attpropositionen inte lämnats så att en mer övergripande diskussion om dennaviktiga samhällsfråga kunnat bli av. Utskottets skrivning är kanske i formen mild, men i sak ärden en hård dom över trepartiregeringens handlande i en mycket vitalsamhällsfråga. I samband med medelsanvisningen har utskottetemellertid tagit ställning till de motioner som har med pengar att göra. Barnomsorgsfrågan har genom det kärva ekonomiska lägetkommit i kläm. Den enkät som gjort talar sitt tydliga språk. Utskottetär enigt då man skriver; "Utskottet vill för sin del konstatera att det inteföreligger någon omständighet som ger anledning ompröva tidigare beslut ombarnomsorgsutbyggnaden i vad avser målet för utbyggnaden. Som framgått av detföregående ställer befolkningsutvecklingen sådana krav på kommunernas resurseratt endast ett begränsat utrymme för utbyggnad av barnomsorgen och för insatserpå övriga prioriterade områden kan uppnås inom ramen för en acceptabelvolymökning. Huruvida det angivna målet kan nås inom den fastställdatioårsperioden är för dagen omöjligt att ange. I det ekonomiskt ansträngdaläget för kommunerna blir omdisponeringar troligen nödvändiga för att skapautrymme för en fortsatt utbyggnad av barnomsorgen." I den motion som vi socialdemokrater avgivit med anledningav kompletteringspropositionen har vi anvisat ökning för kommunerna underåret. Därigenom får kommunerna ökade möjligheter till utbyggnad avbarnomsorgen. Det finns skäl att påpeka detta. Men inte heller med en ökningstakt av är det säkertatt de uppgjorda planerna kan hållas. Obestridligen blir dock möjligheternabättre att förverkliga den målsättning varom överenskommelse mellan stat ochkommun träffades för . I den reservafion fill betänkandet som socialdemokraternahar lämnat anges följande synpunkter. Det nuvarande statsbidragssystemet inom barnomsorgenmedger i sig en frihet för kommunerna att själva variera insatserna med hänsyntill skiftande behov i olika förskolor. I många fall har emellertid kommunernasvårigheter att tillgodose sådana behov. Utskottet delar motionärernas - dvs. reservanternas -uppfattning att det därför behövs en komplettering av de generellastatsbidragen med bidrag till behovsorienterade insatser i förskolan, i förstahand i daghemmen. Detta är ett viktigt led i arbetet på att förstärkabarnomsorgens kvalitet. Därigenom kan man få faktiska möjligheter att särskiltbeakta behoven hos de barn och deras familjer som tillfälligt eller kräver speciellt stöd och stimulans. Till dessa hör ofta även barnsom är handikappade eller är från invandrarfamiljer. Socialdemokraterna vill anvisa 100 miljoner till dettaändamål. Vi har tidigare haft liknande motioner som blivit avslagna avriksdagen. nöjer sig därför med att hänvisa till de tidigare avslagenoch till att de nuvarande bestämmelserna ger möjlighet till variationer. Detskulle vara anledning till avslaget och dessutom - hör och häpna! - till attfördelningen av de 100 miljonerna skulle kräva betydande insatser. Det är medandra ord de obotfärdigas förhinder; Det man inte vill bifalla söker man argument för attavslå. Det hade varit betydligt bättre om man i utskottet klart hade sagt ifrånatt det är av statsfinansiella skäl man avstyrker. Då hade man i varje falltalat sanning. Nyss hörde vi statsministern här i talarstolen vädja omsamförstånd. Men utskottets majoritet har inte varit beredd att räcka ut enhand till samförstånd. Det visar väl hur det egentligen står till i landet. Jag yrkar bifall till reservationen. Barnomsorg m. m. AnL 4 INGALANTZ (vpk); beskriver i det härbetänkandet på ett riktigt sätt den katastrofala situation som råder inombarnomsorgen; dels hur femårsplanen går om intet, dels hur mycket som fattasför att den skulle kunna uppfyllas. Jag tycker att det är märkligt att regeringenändå tror att målet att kunna bereda alla barn plats inombarnomsorgen skall kunna nås av sjabbel, av både kommunerna,regeringen och . Jag kan tillägga att utskottet litet längre fram ibetänkandet tar tillbaka litet av tvärsäkerheten och säger att"möjligheterna att uppnå full behovstäckning framstårsom mycket ovissa". Vad "full behovstäckning" står för har vidiskuterat i kammaren. Det finns olika åsikter om vad som menasmed det. Vpk anser att full behovstäckning är att alla barn skall ha rätt tillplats inom barnomsorgen, medan andra partier menar att det inte är denvärderingen som skall gälla, utan att det enbart är barn till förvärvsarbetandeoch studerande föräldrar som skall räknas in i det begreppet. Man beräknar att av förskolebarnen harplats i daghem eller familjedaghem. Trots att vi har tjatat om den här fråganår har av alla barn mellan sju och plats påfritidshem eller i familjedaghemsform. Den ekonomiska situationen har lett tillatt främst barnomsorgen har drabbats. Att det har gått som det har gått skyller man på detstatsfinansiella läget. Vad skall göras åt barnomsorgen nu? Det kommer att blien kraftig social nedrustning, men redan nu är barnomsorgen på många håll sådålig att det tvärtom skulle behövas en kraftig kvalitativ upprustning av den. På s. 3 i betänkandet säger budgetministern bl. a.:"Nya platser i barnomsorgen måste i stor utsträckning tillskapas genom etteffektivare utnyttjande av redan befintliga resurser." Det innebär att manskall rationalisera och omprioritera. Det innebär nedskärningar när det gällerpersonal. Det innebär större barngrupper och effektivare utnyttjande inombarnomsorgen på så sätt att man minskar ytor, osv. Det är alltså en kraftigförsämring man utsätter en redan nu haltande barnomsorg för. Barnomsorg m. m. som planernainte hålls redovisas ett allt större behov av platser inom barnomsorgen.Framför allt är det då en stor efterfrågan på daghemsplatser. Statistiskacentralbyrån genomförde en ganska bred undersökning. Denna visadeatt nära hälften av alla barn i förskoleåldern enplats inom den kommunala barnomsorgen. Det var då i första hand daghemsplatsersom efterfrågades, men efterfrågan var också mycket stor när det gälldefritidshem. Vad man i stället satsat på ute i kommunerna - och det ärnågot som jag tycker är väldigt oroande - är en privatiserad barnomsorg i olikaformer. Detta märks också i utskottets betänkande, där en kraftig ökning avfamiljedaghemmen redovisas. Det är faktiskt så att familjedaghemmen börjar bliett alternativ i barnomsorgen i stället för att vara ett komplement under enutbyggnadsperiod. Har man denna inställning, som redovisas bl, a, i minkommun, där man bygger ut barnomsorgen till nästan hälften med familjedaghem,äventyras hela tanken bakom en kollektiv och socialpedagogisk barnomsorg. På den fråga som kommunen har fått från olika instanser omvarför man bygger ut så litet, svarar man att det är resurser som fattas - detfattas pengar för att man skall kunna finansiera en utbyggnad efter ett stortbehov. Vpk har krävt att kommunerna skall få enkostnadsersättning för att kunna bygga ut och driva barnomsorgen. Vi har ocksåkrävt att man skall reservera mark vid stadsplaneläggning för att kunnagarantera en utbyggnad med hänsyn till just den här aspekten. Det här hartyvärr de övriga partierna inte gått med på, och bl, a, därför står vi där vistår med en dåligt utbyggd barnomsorg, en massa barn som far illa och en massaföräldrar som mår dåligt av detta. Så gott som tycker jag att man genomtidningsartiklar, genom telefonpåringningar och genom kontakter med familjeroch personal inom barnomsorgen kan uppleva hur det ekonomiskt försämrade lägeti vårt land leder till allt hårdare angrepp på förskolan, både när det gällerkvantiteten och när det gäller kvaliteten. Nedskärningar,personalinskränkningar, dubbeUnskrivningar och 20-barnsgrupper är sådant somman nu för fiden hör talas om. De pedagogiska frågorna kommer helt iskymundan. De får också vika för en debatt som gäller om det över huvud tagetskall bli någon förskola som är värd namnet eller inte, I vpk-motionen 1893 säger vi att hundratusentals barnbehöver plats inom barnomsorgen, medan bara ett fåtal barn får plats . Detbehövs med andra ord en mycket kraffig utbyggnad för att man skall kunnatillgodose i första hand förstås barnens rätt men också familjernas rätt bra barnomsorg. Vpk föreslår att utbyggnaden skall uppgå till 50 000platser. Det skulle innebära 20 000 platser mer än vad regeringen räknat med ibudgetpropositionen. För att detta över huvud taget skall bli möjhgt förkommunerna i det ekonomiska läge som de flesta befinner sig i, framför allt dekommuner som verkligen behöver satsa på en kraftigt utbyggd barnomsorg,föreslår vi att staten tar på sig hela kapitalkostnaden för detta tillskott på20 000 platser och att i övrigt vanligt statsbidrag utgår till driften av dessaplatser. Detär vad vi föreslår. Det här har inte utskottet ansett vara möjligt, utan manavstyrker yrkandena. Man säger att ett genomförande av förslagen skulle ställabetydande krav på statsbudgeten. Det är helt riktigt. Vpk har en helt annan synpå hur resurserna i vårt land skall fördelas. Vihörde här säga att är ett av de rikaste ländernai världen. Jag tycker att det är märkligt att just ett av de rikaste länderna ivärlden inte har råd att satsa på barnen mer än så ynka litet som man gör idagens , Jag yrkar bifall tillvpk-motionen. AnL 5 (): Den socialdemokratiska reservationen kräver en komplettering av degenerella statsbidragen med bidrag till behovsorienterade insatser i förskolan,i första hand i daghemmen, säger att utskottet har avfärdat socialdemokraternas motion med attdet skulle bli administrativa besvärligheter och stora kostnader. Ja, det ärinte riktigt så enkelt. Vi har redovisat vad utskottet vid fidigare behandlingav liknande motioner anfört, Därfill har vi nu sagt att utskottet har avstyrktyrkandena i av godkända betänkanden. Utskottet har då hänvisat bl, a,till att gällande statsbidragsbestämmelser är så utformade att kommunerna harmöjlighet att med bibehållande av statsbidrag, som utgår för viss daghemsgrupp,minska antalet barn i gruppen samt att bestämmelserna utformas med beaktandebl, a, av de omständigheter som åberopas av motionärerna. Vi har också klartuttalat att det härigenom blir administrativa svårigheter. Tidigarehar man i mycket stor utsträckning satsat på dyrbara daghemsbyggnader, dyrbarutrustning osv. Men det räcker inte med detta. Jag vill uttrycka saken så, attdet inte enbart är den yttre fasaden som är väsentlig, utan också detkvalitativa innehållet är väsentligt, I detta avseende spelar naturligtvispersonalen en oerhört stor roll. Det är också en fråga om vilken pedagogik vi haroch kommer att ha i fortsättningen, Isamband med diskussionen om antalet daghemsplatser och om hur vi har lyckatsuppfylla den målsättning och genomföra det program som antog förungefär vill jag fråga: Hur utnyttjar vi daghemsplatserna? Det är inte bara en fråga om att bygga daghemsplatser. Vi vet ju ändockatt i många kommuner utnyttjas kanske av daghemsplatserna. Här vågarjag säga att en orsak - inte den enda - är de nuvarande alltför detaljeradestatsbidragsbestämmelserna. Jagbeklagar att den proposifion som har aviserats ännu icke har lagts fram. Menjag vet att den nu är på väg till utskottet. Jag har nämligen den uppfattningenatt om vi får mindre detaljerade bestämmelser, så får också kommunerna betydligtstörre möjligheter när det gäller att finna lämpliga lokaler och att utnyttjaäven daghemsplatser i bostadsområdena på ett helt annat sätt än som hittillsvarit fallet. har det ju varit så att det funnits Barnomsorg m. m. en mängd olika bestämmelser och att det därigenom varitsvårt att få fram flexibla lösningar. har det också blivit väldigt dyrtatt anordna daghemsplatser - något som kan tyckas vara enkelt - i lägenheter,och det försvårar det hela. En hel del av dessa frågeställningar måste vi redaut, och jag hoppas att vi skall kunna ta ställning till den propositionsom kommer. Det blir sedan enklare för kommunerna. Avslutningsvis vill jag säga till att jag serfamiljedaghem som ett alternativ i barnomsorgen. Vpk har där en annanuppfattning än de övriga partierna. Jag tycker att det är bra att man har gettutbyggnaden av familjedaghemmen en viktig plats i diskussionen ute ikommunerna. Jag ber att få yrka bifall till utskottets hemställan. AnL 6 () replik; Det är riktigt att de nuvarandebestämmelserna ger möjlighet till variationer inom barnomsorgen. Men detväsentliga är ju, , att kommunernas ekonomi inte tillåter någravariationer. Man måste nöja sig med vad som redan är på gång.