prot · G409126 · 1980-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1980/81:126 1 § Minnesord över avliden ledamot av nåddes vi av budet att vår riksdagskamrat gått ur tiden. bevistade sitt femte . Hon var välrustad och förberedd för arbetet i och anförtroddes snabbt viktigauppdrag. Hon hade ett brinnande intresse för de sociala frågorna. Hon var verksam i i innan hennes hemkommunöverfördes till . Hon åtnjöt ett mycket stort förtroende ihembygden och beklädde många viktiga förtroendeuppdrag där. Hon stod i spetsenför de socialdemokratiska kvinnorna i henilänet. Vi som haft förmånen att känna henne väl såg med beundranhur hon in i det sista sin svåra sjukdom till trots fullgjorde de uppgifter hontagit på sig. Vi minns henne som en hjälpsam och god riksdagskamrat ochlyser frid över hennes minne. 2§ Justerades protokollet för den 21 innevarande månad. 3 S Föredrogs och hänvisades 1980/81:188till socialutskottet 1980/81:189till närinesutskottet 4 § Föredrogs och hänvisades 1980/81:2165och 2166 till trafikutskottet 1980/81:2167 yrkandena 1, 2, 8 och9 till trafikutskottet yrkande 3 till jordbruksutskottet yrkandena 4-7 tillcivilutskottet Internationellt utvecklingssamarbete m. m. 1980/81:2168till trafikutskottet 1980/81:2169 yrkandena 1 och 2 till trafikutskottet yrkande 3 till civilutskottet /81:2170-2174 tilltrafikutskottet /81:2175 till justitieutskottet 5 § Föredrogs men bordlades åter Konstitutionsutskottetsbetänkande /81:19 betänkande 1980/81:27 6 § Föredrogs och bifölls Interpellationsframställning1980/81:135 7 § Internationellt utvecklingssamarbete m. m. Föredrogs utrikesutskottetsbetänkande /81:20 om internationellt utvecklingssamarbete m.m. (prop.1980/81:100). 1 fråga om detta betänkande hålles gemensam överläggningför samtliga punkter. Under den gemensamma överläggningen får yrkandenframställas beträffande samtliga punkter i betänkandet. 3 (): Först några ord om dagens debatt. harhemställt till utskotten att planera sitt deltagande i debatterna så. att viskall kunna klara av den här sessionen till som är planerat. Jagvill säga att socialdemokraterna i utrikesutskottet inför dagens debatt hartagit denna vädjan ad notam. Att vi alltså bara har tre talare på dagenstalarlista med en taletid på sammanlagt tyder inte på ettointresse för de biståndspolitiska frågorna, utan det är därför att vi harvelat medverka till den här begränsningen av debatten. Ett kännetecken för svensk utrikespolitikunder efterkrigstiden har varit att vi i växande omfattning sökt bidra tillatt stärka de krafter och de nationer som strävar efter nationellt oberoende,demokrati och social rättvisa. Vi har ansett att en sådan politik är båderiktig och nödvändig i då allt fler folk och nationer rest sig motkolonialism, mot förtryckarregimer och mot multinationella företags rovdrift.Vi menar att en alliansfri och aktiv utrikespolitik till stöd för den tredjevärldens frigörelsekamp också ligger i vårt nationella intresse. Denna inriktning av vår utrikespolitik blev också tidigtvägledande för vårt internationella biståndssamarbete. propositionblev här rättesnöret. Biståndspolitiken har varitföremål för ett grundligt utredningsarbete, vilket resulterade i att vi här iriksdagen slog fast riktlinjer för den framtida biståndspolitiken,riktlinjer som i stort sett blev enbekräftelse på att den tidigare förda biståndspolitiken skulle fortsätta.Riksdagen slog fast de fyra målen för biståndspolitiken, nämligen attbiståndspolitiken skall syfta till att främja ökad resurstillväxt, ekonomiskoch social utjämning, ekonomisk och politisk självständighet samt demokratisksamhällsutveckling. I årets budgetproposition upprepas målen, och det sägsvidare att "gemensamt syftar dessa mål till att främja social rättvisa förde fattiga människorna". Vi tycker oss dock finna att de biståndspolitiskamålen har tonats ned en aning i årets budgetproposition, och vi beklagar det. Till det betänkande vi diskuterar finns 22socialdemokratiska reservationer fogade, till vilka jag med en gång ber att fåyrka bifall, herr talman. Antalet reservationer kan kanske ge ett intryck avatt vi är mycket oeniga, men så är inte fallet. Vi socialdemokrater hartidigare efter regeringsskiftet pekat på och protesterat mot den tendenstill ökad kommersialisering av biståndet som ägt rum - tillkomsten av ,blandade krediter m. m.-, och vi vidhåller denna kritik. I övrigt innebär vårareservationer i stort sett en omfördelning av medlen inom biståndsbudgetensram, där vi i vissa fall gjort andra bedömningar om hur medlen bör fördelas än vadregering och utskottsmajoritet har gjort. Trots att vi lade fast inriktningen avden svenska biståndspolitiken så har- det kan jag väl avslöja här- diskussioneni utskottet mest uppehållit sig vid inriktningen av biståndet , ochdet är centermotionen 1201 som har varit anledning till det. Låt mig först sägaatt socialdemokraterna står bakom utskottets skrivning när det gäller deallmänna riktlinjerna för biståndspolitiken. Men vi känner en viss oro inför deattacker mot den politik som vi är eniga om som motion innebär. Pågrund av denna oro har vi utvecklat våra synpunkter i ett särskilt yttrande.Centern har också profilerat sig i ett särskilt yttrande, som jag hellre skullevilja beteckna som en reservation - men man nådde här inte ända fram. Kanskeman i slutskedet tvivlade på riktigheten i sina egna förslag. "Världsnöden är allas gemensamma ansvar", heterdet i centermotionen. Så långt är vi alla överens, och likaså när det gälleratt vi med svenskt bistånd skall försöka möta världens mest angelägna behov.Men sedan är det svårt att hänga med - både därför att det ibland är ganskaluddigt skrivet och för att det är omöjliga förslag man lägger fram. Man krävere,\empelvis att den skall förelägga förslag tillprogram för världens mest angelägna behov. Ja, det är sannerligen ingenblygsamhet som döljer sig bakom de orden. Jag tror inte ens någon avstormakterna i all sin imperialistiska politik någonsin har tänkt sig att deskulle kunna göra ett program för världens mest angelägna behov. Det måste, som utskottet också helt riktigt påpekar, varaen uppgift för FN och andra internationella organ. Nej, jag tror att en svenskregering- vilken sammansättning den än må ha - har nog med att göra program förSveriges mest angelägna behov. förmåga att lösa problem kanifrågasättas. Lokalsamhällets problem lämpar sig förmodligen bättre förcenterpolitik än världens problem. Internationellt utvecklingssamarbete m. m. Internationellt utvecklingssamarbete m. m. En annan egendomlighet i centermotionen - något som jagemellertid inte kan återfinna i det särskilda yttrandet - är diskussionen omatt de mottagande länderna inte skall få bestämma hur biståndet skall användasoch att vi därför bör ha en starkare betoning av globala och regionalainsatser. för en aktiv dialog med mottagarländerna i vilken vi angervilka de svenska biståndspolitiska målen är, och vi kan och skall självfalletsäga nej till begärda insatser som vi anser strida mot våra av riksdagenuppsatta mål. Men varken eller de internationella organen kanifrågasätta den nationella integriteten, den suveräna statens rätt att självbestämma sin politik. 1 centermotionen förfasar man sig över att vi"sätter resurserna i händerna på regeringarna i de länder vi samarbetarmed, så att de kan föra sin utvecklingspolitik". Nå, än sen då? Vi i känner ganska väl till vilka behov sommänniskorna här i landet har. Vi får utgå ifrån att detsamma gäller också iandra länder. Vi i har större möjligheter och större resurser atttillgodose våra medborgares behov än har när det gäller atttillgodose sina. Vår regering åker visserligen världen runt numera och försökerlåna pengar för att tillgodose våra behov. hör vi i debatten, att om viinte vänder utvecklingen, så blir det Internationella valutafondensom blir vår sista utpost, och då kan vi utgå ifrån att fonden kommer att hasynpunkter på hur våra svenska behov skall mötas och vilka prioriteringar somskall göras, synpunkter som förmodligen inte alls stämmer överens med vår egenpolitik - inte ens med en borgerlig regerings politik. Är det så hartänkt sig att skall agera i sin biståndspolitik? Egentligen borde jag kanske inte ha ägnat såmånga ord åt den framkomna centersynen på biståndspolitiken. Låt mig också sägaatt jag är till freds med att och inte har gått på denflummiga syn som presenterat. Men jag tycker det är angeläget attpåvisa att är på väg att krypa ur enigheten om vår biståndspolitik, enpolitik som rönt uppskattning och tillskansat sig ett gott anseende ute ivärlden, en politik som även FN-organen i viss mån tillägnat sig. Därmed ärinte sagt att vi inte kan och skall vara flexibla inom det system vi är enseom. Att utvecklingen i inte gått i den riktning som vi tänkte ossunder är helt riktigt. Den ekonomiska tillväxten haravstannat, i-ländernas ekonomiska situation har försämrats och harställts inför oöverstigliga problem. Världsekonomin befinner sig i kris. Krigoch andra konflikter drabbar också i första hand . Det är angeläget att med sin biståndspolitik - somjag inte har svårt att få stöd för hos den svenska opinion som jag möter -söker bidra till att lindra nöden hos de fattiga folken, hjälper dem attutveckla sina länder enligt deras egna önskningar och i enlighet med de svenskabiståndspolitiska målen. Även om vi från socialdemokratiskt håll har vissainvändningar mot delar av biståndspolitikens utformning enligt de fastlagdamålen. finner vi det angeläget att vi håller fast vid våra så sent som 1978grundligt diskuterade och fastlagda riktlinjer och som vi ännu senare -nämligen 1980- bekräftade att de fortfarande gällde. Biståndspolitiken är en del av utrikespolitiken. Våraktiva utrikespolitik ligger fast . Vår biståndspolitikhar också varit konsekvent . Det är enligt vår mening angeläget attvi håller fast vid utformningen av biståndspolitiken, vars uppgift självfalletär att möta världens behov. Men vi skall göra det med ödmjukhet som inte skalltolkas som menlöshet, vi skall göra det med respekt för andra länders rätt attsjälva bestämma över sin politik och vi skall göra det med våra fastlagda målsom riktmärke. Jag vill sluta med att citera några rader ur till rapporten program för överlevnad. Han säger att världensutveckling inte bara är en ekonomisk process, och han fortsätter: "De nyagenerationerna behöver inte bara ekonomiska lösningar, de behöver idéer som kaninspirera dem, hopp som kan uppmuntra dem och initiativ för att få dem i gång.De har behov av tro på mänskligheten, på mänsklig värdighet, på grundläggandemänskliga rättigheter, tro på värdet av rättfärdighet, på frihet, fred,ömsesidig respekt, på kärlek och generositet, på förnuft i stället förmakt." har behov av att för enfast och konsekvent biståndspolitik. Internationellt utvecklingssamarbete m. m. 4 (): internationella utvecklingssamarbetehar varit föremål för en ganska intensiv debatt. Debattenhar gällt många ting. Effektiviteten av det nuvarande biståndet harifrågasatts, och orsakerna till vår relativt ringa andel bundet bistånd hardiskuterats. En av världens mest frejdade forskare inom u-landsproblematiken,vår egen landsman professor , har föreslagit att hela vårt biståndskulle fa karaktären av katastrofhjälp. Naturligt nog har också ländervaletkommit under debatt, och den diskussionen har fått näring av den s. k.landöversyn som SIDA på och regeringens uppdrag genomfört av biståndeti vart och ett av våra mottagarländer. Den ekonomiska kris som befinner sig i och som vii dagarna har fått nya och belysande siffror om har även föranlett funderingarom biståndets storlek för framtiden - det är rätt naturligt. Kan de fem miljardernabibehållas ? Den frågan blir brännande när utlandsupplåningen tarsådana proportioner som den gör. Den regeringsproposition som utskottet har haft attbehandla har i stort sett följt gamla tankebanor. SIDA:s landöversyn har ickeföranlett regeringen att föreslå någon mer omfattande förändring av biståndet.Vad gäller samarbetet med enskilda länder föreslås att biståndet till Pakistanoch skall övergå i andra samarbetsformer. I övrigt kvarstårländerkret-sen oförändrad, och biståndets totala omfattning följer detfastställda enprocentsmålet, beslutat sedan, låt vara med en vissförändring i beräkningsgrunden härför. 1 utskottet föreligger också enighet om grundvalen för detsvenska biståndet, sådant det presenterats av regeringen i budgetproposition.Fru Internationellt utvecklingssamarbete m. m. Sigurdsenhar alldeles rätt i detta konstaterande. De 22 socialdemokratiskareservationerna gäller, såsom fallet varit under en följd av år, i flertaletfall landramarnas storlek i enskilda mottagarländer. Det bör här noteras attsocialdemokraterna föreslår en höjning av biståndet till och icke nöjersig med den miljon svenska kronor som vi nu lämnar och somutskottsmajoriteten föreslår skall fortsätta. Inte heller i fråga om harsocialdemokraterna helt velat acceptera att riksdagsmajoriteten beslötom biståndets upphörande utan i stället velat att man på en annan väg skulletillgodose kubanska önskemål genom bredare samarbete och för detta syfteföreslagit 20 milj. kr. Vpk är förstås mer rundhänt mot sina vänner ochföreslår 70 milj. kr. för samma ändamål. På en punkt har socialdemokratiska reservationer en merprincipiell innebörd, som också framhöll. Reservanterna talar ombiståndets s. k. kommersialisering och vänder sig mot att regeringen under degångna två tre åren infört några nya instrument för samarbete med ,nämligen industrifonden och systemet med förmånliga krediter. Deförändringar av biståndet som dessa nya instrument medfört har, enligtreservationen, försämrat möjligheterna för det direkta biståndet att spela denroll i strävan till ekonomisk och social rättvisa och oberoende,varom det tidigare rått bred politisk enighet. Utskottsmajoriteten har svårt att förståsocialdemokraternas känslighet på denna punkt. För det första rör det sig om beloppsmässigtmycket blygsamma förändringar. För det andra är det fråga om förändringar somu-länderna själva inte alls har något emot utan t. o. m. har uttryckt önskemålom. Det tror jag socialdemokraterna numera måste gå med på. Vi noterar ocksåmed viss tillfredsställelse att socialdemokraterna inte yrkar på attSwedfund skall upphöra med sin verksamhet eller att själva systemet medförmånliga krediter skall slopas. I själva verket är de mycket begränsade förändringar somvidtagits i biståndets inriktning sedan socialdemokraterna lämnaderegeringsmakten en naturlig följd av att våra förbindelser medbiståndsmottagarländerna efter hand blivit alltmer intensiva och mångskiftande,alltmer lika de relationer som gäller mellan jämbördiga länder över huvud taget.Och det var väl det som var meningen med biståndet! Icke heller kan vi riktigt förstå vad socialdemokraternamenar med att industrisamarbete och kreditmöjligheter är till men föru-ländernas oberoende och den ekonomiska rättvisan i världen. Som utskottetframhåller i detta avsnitt av betänkandet är det inte nödvändigtvis så att detlandinrik-tade, landprogrammerade biståndet alltid har de bästaförutsättningarna att uppfylla de biståndspolitiska målen. Biståndsmålen gällerhela biståndet, alltså även den del som socialdemokraterna kallar kommersiell. Låt mig här tillägga några ord om landprogrammeringen, somsocialdemokraterna ju anser vara särskilt väsentlig. Utskottet uppehåller sigrelativt utförligt vid denna fråga. Principen att mottagarländerna måste ha ett avgörandeinflytande över biståndets utformning står fast. ger utskottet klartuttryck för att dennaprincip icke kan tillämpas utan någon inskränkning. Vårt biståndssamarbete hargivit oss - och våra motparter - många erfarenheter , ibland mycketdyrköpta erfarenheter. Vi vet nu att det inte räcker med att regimerna i vissamottagarländer anses ha s. k. progressiva partiprogram och goda föresatser föratt biståndet skall bli lyckosamt och få de effekter båda parter tänkt sig.Därför är utskottet inte främmande för att även givarparten, i SIDA:s kappa,gör sin mening hörd i dialogen med mottagarländerna och vid behov ställer kravpå dem. I denna dialog skulle parterna kunna utarbeta metoder fören effektiv granskning av biståndet, heter det bl. a. i betänkandet. Utskottetföreslår också, bl. a. som en följd av olika motioner - och det är ett önskemåltill regeringen - att regeringen i nästa års budgetprogram skall lämnariksdagen redovisning av den pågående utvärderingen av biståndet. Bland årets biståndsmotioner har en centermotion ominriktningen av biståndet tilldragit sig en viss uppmärksamhet, och det är inteutan skäl. Jag skall inte gå närmare in på den, men jag vill konstatera attutskottet kunnat uppnå en enhällig skrivning även om denna motion, eftersomcenterpartiet endast har ett särskilt yttrande. De åsiktsskillnader somkvarstår finns redovisade i detta särskilda yttrande. Att märka är också att synpunkterna i motion ivissa avseenden tillgodosetts av utrikesutskottet - jag hänvisar där till s. 37och följande i betänkandet. Där enas vi t. ex. om att en fortsättning avbiståndet kan aktualiseras på grund av krig eller systematiska brott mot grundläggandemänskliga rättigheter. Även av andra skäl bör en avveckling av det långsiktigabiståndet kunna äga rum och en övergång till biståndssamarbete i andra formerske. Därmed finns också utrymme för en bortre tidsgräns - som motionärernapåyrkar - i särskilda fall, eftersom dessa länder bör påminnas om atten avveckling av biståndet kan ske . Det bredare samarbetet gersärskila möjligheter därför liksom och systemet med förmånligakrediter. Med andra ord: Vid utskottets behandling av propositionenhar icke uppstått strid om grundvalen för det svenska biståndssamarbetet. Dettainnebär dock icke, herr talman, att det icke skulle finnas åsiktsskillnader-och även markerade sådana - på särskilda punkter. Och om jag nu upphör attvara talesman för utskottet och i stället talar för moderata samlingspartietsräkning, må det tillåtas mig att än en gång understryka behovet av effektivitetoch resultatvärdering av biståndet, vilket successivt fått ökatgehör . Detta ökade gehör återspeglas i betänkandet. I två särskilda yttranden har vi emellertid funnitanledning att ytterligare markera våra synpunkter. Det ena gäller bundetbistånd, och därom kommer att tala. Det andra gäller biståndettill - ett gammalt ämne i dessa debatter. Enligt det avtal som senast ingått rörandeskogsindustriprojektet i , vilket avtal gäller till den 30 juni1983, skall stå för , varav 1 600 miljoner i investeringsbidragoch 400 miljoner i driftbidrag. Bidragen till de båda sjukhusbyggena liggerutanför Internationellt utvecklingssamarbete m. m. Internationellt utvecklingssamarbete m. m. dettabelopp och har ej heller i på något håll någonsin föranlett någonerinran. Men mot Bai har kritiken varit desto starkare. Jag behöver härinte ingå på förhistorien; den torde vara tillräckligt känd i kammaren efteralla debatter och efter all pressdiskussion. Låt mig bara än en gång erinra om att när förstinformerades om planerna kostnadsberäknades projektet till högst 600 milj. kr.för vidkommande. Det olyckliga avtal som den socialdemokratiskaregeringen tecknade utan hörande - ett avtal somflertalet erkänner som olyckligt - lade på alla kostnader utantidsbegränsning och utan beslutanderätt. kritiserade videtta avtal, och när det hade slutits och kostnaderna då beräknades till 770milj. påyrkade vi för vidkommande omförhandlingar. Dessa har nusent omsider konmiit till stånd, och suinman är icke mindre än 2miljarder kronor för del, dvs. för varje svensk, gammal ellerung, pensionär eller yrkesarbetande, man eller kvinna. Detta betalar vi alltsåför Bai . Efter den föreligger icke några nya svenskaåtaganden, men enligt bestämda uppgifter är sådana under förberedelse, ochprojektering lär ha påbörjats. Vi vill icke motsätta oss regeringsförslaget,eftersom detta huvudsakligen är avtalsbundet. Vi vill emellertid samtidigtpåpeka att enligt vår mening några nya driftbidrag till Bai icke börifrågakomma efter avtalets utgång. Är i behov av fortsatt konsulthjälp,bör denna kunna anskaffas på vanlig kommersiell väg. Det finns, herr talman, många skäl härtill. Ett av deviktigaste är att Vietnamn ockuperat två stater, och . och därhåller betydande truppstyrkor. , som har sin del av ansvaret för detsvenska miljonflödet till , uttalade, när de vietnamesiska triipperii;igick in i , att invasionen icke kunde ursäktas: den vai ell broll motinternationell rätt, och den skulle fördiimas, "men långt värie är omVietnam nu stannar kvar i . ja, det är viirre än den dumhet man nubegått". - Så långt . har etablerat en Quislingregim i landet underledning av , och har icke visat det minsta tecken på att dratillbaka eller itiinska sina trupper. Ändå har i fråga omriktlinjerna för bistånd framhållit att hiindelser och åtgärder imottagarlandet, vilka på mer eller mindre genomgripande sätt rubbarförutsättningarna för utvecklingssamarbete, kan ge anledning till ettavbrytande eller avvecklande av biståndet. "En prövning måste sist ochsluligen göras i de enskilda fallen." Detta citat är hämtat ur utrikesutskottets betänkande1978/79:1 s. 69. Uttalandet citeras nu på s. 37 i dagens betänkande. Dock kränks dessutom de mänskliga rättigheterna även innei . har rapporterats att båtflyktingarnas antal växer.Hundratusentals människor har funnit förhållandena så olidliga att de lämnatlandet . Tusentals har omkoinmit i havet, och tiotusentals harfunnits i provisoriska läger under extremt svåra förhållanden. erfarenhetav - trots att borde vara mest gynnade nation i ~ svårigheternaför familjeåterförening och vägran att mottaga svenska journalister. Vi vetockså att fångar och diskriminerade finns i ett stort antal i . HelaVietnamhjälpen bör enligt vår mening för framtiden bli föremål för enomprövning. Varför skall år ut och år in bistå just ? talade med värme om våra biståndsmål. Det ärkanske ett av dessa biståndsmål som man borde erinra om i detta sammanhang,nämligen det mål som innebär att vår biståndspolitik skall främja endemokratisk samhällsutveckling. Vad menas då med det? Är det dunkelt sagt? Ja,på sätt och vis! Men det finns dock en förklaring i utrikesutskottets nyssnämnda betänkande, 1978/79:1. Där står det att "även om det är svårt attförverkliga en i västerländsk mening fungerande demokrati och att det därför ärnödvändigtattge demokratibegreppet en fri tolkning anser utskottet dock attkravet på ett folkligt deltagande i beslutsprocessen måste gälla alla politiskasystem. Kravet är väsentligt även om deltagandet kan försiggå i andra former änvåra. Kritik och avvikande meningar skall kunna framföras utan risk förrepressalier och övergrepp." I hur många av våra mottagarländer kan kritik och avvikandemeningar framföras utan risk för repressalier och övergrepp? Att vpk grips avmållös tystnad i sådana diskussioner är icke förvånande. Men socialdemokraternamåste också ta ställning till frågan. Hur är det med den fria kritiken utanrepressalier i många av våra mottagarländer, i förutom . Detborde i varje fall påverka biståndet. Bakom detta krav stod dock ettenigt utskott och en enig riksdag. Jag vrkar bifall till utskottets hemställan. Internationellt utvecklingssamarbete m. m. 5GERTRUD () replik: började med att säga att hanhar litet svårt att förstå den socialdemokratiska inställningen när vi talar omden ökade kommersialiseringen. Ja, herr talman, i dessa "politiska"dagar märker vi hur svårt det är att förstå varandra och att tolka vad somsägs. Vi påpekar i vår första reservation att vi successivt harfått en minskning när det gäller det länderinriktade biståndet. Detta harsjunkit från till . Det är alltså en konsekvens av den ökadekommersialiseringen. Sedan tar upp , beträffande vilketland vi har en reservation. Vi anser fortfarande att är ett land sombör få ett svenskt bistånd. 1 sitt särskilda yttrande säger :"Det försvar för Vietnambiständet som ibland hörs. nämligen att biståndeticke skall begagnas som utrikespolitiskt påtryckningsmedel, är orimligt."