prot · G409146 · 1980-12-31 00:00:00 — Men brev från en direktör i Cogéma till endirektör i SKBF är inte liktydigt med avtal. Formuleringarna itilläggsbrevet är också särdeles flytande' och kan på intet sätt påståsgarantera någonting. har granskat det här ochfastslår att det inte finns något skäl till åtgärder. Det är mycket märkligt.Utskottet säger exempelvis på s. 69 i betänkandet; "Regeringen fann i sittbeslut att de i ansökningarna åberopade avtalen enligtregeringens bedömning stod i överensstämmelse med villkorslagens krav. "Utskottet säger på annat ställe att man haft tillgång till alla handlingar,också de aktuella Cogéma-avtalen. Vill då för det första utskottets ledamöterhär inför kammaren redovisa var i avtalet en förglasning av avfallet garanterasoch var en 9-procentig halt av klyvningsprodukter i detta glas omtalas? Finnsför det andra full täckning i avtalet för de påståenden som görmed hänvisning till tilläggsbrevet? Detta är de vikfiga och avgörande punkterna för att manskall kunna påstå att det presenterade avtalet uppfyller villkorslagens krav.Gör det inte det så har regeringarna i fråga beviljat laddning på felaktigaförutsättningar, dvs. medverkat fill lagbrott. Och bör det riktas anmärkningmot dem. Enligt vpk:s mening är det fullt klarlagt att laddning avde svenska reaktorerna, från nr 7 och framåt, har skett på osanna och falskauppgifter och att både tjänstemän i kraftbolagen och regeringarna brutit motbestämmelserna i villkorslagen. Man har vidare undanhållit allmänheten denfullständiga information i frågan som var helt avgörande för remissbehandlinghos olika myndigheter och organisationer och för enskilda människorsställningstagande i folkomröstningen. För detta förtjänar de ansvarigaregeringarna anmärkning. Jag vill med detta, herr talman, yrka bifall till följandesärskilda yttrande från vpk; att utskottets anmälan såvitt avser prövningen av vissafrågor rörande energipolitiken - angående avtal mellan Cogéma och , m. m. läggs till handlingarna med följandeuttalande: Tillstånd att ladda reaktorn har lämnats avregeringarna och folkpartiregeringen under , I båda fallenhar kraftföretagens organisation ()hänvisat till sitt avtal med det franska företaget om upparbetning avdet utbrända bränslet. Avtalet har i kraftföretagens rapport, KBS 1, påståttsuppfylla de krav som stipuleras i villkorslagen för laddning av svenskareaktorer. Dessa påståenden har godtagits av båda regeringarna. Avslaget påansökan av regeringen I motiverades inte med att upparbetningsavtaletvar dåligt, utan med att kraftföretagen inte visat att förvaringen i Sverigeefter upparbetningen kundeordnas på tillfredsställande sätt. Man ställde därför krav på nya borrningar iSverige. Folkpartiregeringen godkände därefter ansökan om laddning. Nåravtalen med Cogéma nu kommit fill allmän kännedom, inte genom några regeringarsförsorg utan genom insatser av svenska och internationellakärnkraftsmotståndare, visar det sig att de uppgjorda avtalen inte på någotsätt uppfyller de krav på laddning som villkorslagen ställer. De viktigaste ärföljande: Cogéma har inga absoluta skyldigheter att upparbeta avfallet. Omtekniska hinder uppstår kan avfallet sändas tillbaka i oupparbetat skick,Cogéma avgör själv vad som är tekniska hinder, får betalatransporterna. Cogéma har rätt att till sända radioaktivt avfall ellermaterial, t. ex. från byggnader som smittats, i proportion till hur stor delSverige har utnyttjat av upparbetningsanläggningen. skall betala allakostnader för detta. är skyldigt att ta tillbaka allt högaktivtavfall efter upparbetningen. Det finns i avtalet ingenting som garanterar ivilken form avfallet skall sändas tillbaka. Det finns inte heller i avtaletnågonting som garanterar någon viss procent av klyvningsprodukter i dettaavfall. Detta är av avgörande betydelse för bedömningen, eftersom helaprövningsproceduren gentemot villkorslagen bygger på att avtalet kommer tillbakai förglasaci form och med en relativt låg halt av klyvningsprodukter. Tillyttermera visso säger avtalet att om Cogéma vill förglasa avfallet skall degöra det på egen bekostnad. Dessafakta avslöjar klart att villkorslagens krav inte var uppfyllda när regeringarnaFälldin I och lämnade tillstånd till laddning av ,Regeringarna hade tillgång till avtalstexten och visste således att beslutenbyggde på oriktiga uppgifter. Trots detta beviljades laddning, och faktahemlighölls inför folkomröstningen om kärnkraft. Riksdagenuttalar sålunda anmärkning mot regeringarna och för beslutenom laddning av och mot regeringen för hemlighållande avfakta inför folkomröstningen om kärnkraft. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. AnL 139 PER (): Låt mig bara lämna några kommentarer till vad här haranfört. Fördet första: För att belysa bl. a. de frågor som här och vpk isin anmälan till utskottet har aktualiserat, hade vi i det här landet för baradrygt en folkomröstning, som föregicks av en upplysningsverksamhetsom torde sakna motstycke i svensk politisk historia. Jag tror personligen attden folkomröstningen var nyttig och att den gav svenska folket en möjlighet atttränga in i de frågor som folkomröstningen gällde. Jag tror också att samtligainblandade företrädare för de tre linjer som konkurrerade om väljarnas gunstvinnlade sig om att så noga som det över huvud taget stod i någons maktredogöra för de sakförhållanden som Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Vissa frågor rörande energipolitiken folkomröstningengällde, I dessa sakförhållanden ingår självfallet också frågor som rörprojektet och avtalet mellan SKBF och Cogéma. För det andra: Villkorslagen syftar till att skapa så godagarantier som möjligt för att vi skall kunna ta om hand och slutförvara detutbrända kärnbränslet, eller det vid upparbetningen erhållna avfallet. Detförslag som projektet i denna del har presenterat förregering och allmänhet har bedömts i den offentliga debatten, men det har ocksåbedömts av experter inom lika väl som utanför gränser - och det harbedömts väl svara mot de krav som rimligtvis kan anges innefattas ivillkorslagens formuleringar. I samband med att tillstånd för idrifttagande av de förstareaktorerna efter det att villkorslagen hade accepterats av lämnadesav regeringen, bedömdes också avtalet med det franska upparbetningsföretagetCogéma. Avtalet bedömdes av företrädare inom och regeringenmed förvisso helt skilda uppfattningar om huruvida kärnkraften var tjänlig somen del i den svenska energiförsörjningen eller inte. Båda dessa grupperingarkom till den slutsatsen att avtalet med också stod i överensstämmelsemed de krav som rimligtvis kunde ställas med villkorslagen som utgångspunkt. För det tredje: Avtalet mellan SKBF och Cogéma är inte ettavtal som är isolerat svensk-franskt. Motsvarande avtal har också slutits medföreträdare för andra regeringar eller dem närstående företag i , När vihar att bedöma hur kvalitativt gott avtalet är bör vi ha i minnet att femregeringar har gjort motsvarande bedömning, nämligen att avtalet är tillfyllest. Därmed är emellertid inte sagt att avtalet reglerar alladetaljer som har att göra med förhållandena mellan SKBF i vårt fall och Cogéma.Uttryckligen säger avtalet att det måste preciseras, vilket bl. a. har skett iett par av de brev som refererade till i sitt anförande.Dessa brev är preciseringar med utgångspunkt i avtalets text - preciseringarsom alltså har karaktären av avtalskompletteringar. För det fjärde: Avtalet mellan SKBF och Cogéma är hemligtav kommersiella skäl. Det är orsaken till att utskottsmajoriteten inte ärberedd att diskutera detaljer i detta avtal, eftersom avtalet trots vissakärnkraftsmotståndares arbete ännu icke är offentligt. AnL 140OSWALD (vpk) replik; Vi befinner oss nu i samma situation som närjag hade min interpellationsdebatt med energiminister -regeringarna ochutskottets representant vägrar att gå in i debatt om sakfrågan medhänvisning till att avtalet är hemligstämplat. Frågorna kvarstår alltså, och det är då viktigt att vi fårfastslå, att den fråga som jag ställde förra gången förs in i kammarensprotokoll; Var någonstans / avtalet iir\r\s dessa detaljerade sakuppgifter somJonas bl. a. refererat fill och som anförts i KBS 1 som avtalstext? KanPer inför kammaren bara säga så mycket som att dessa detaljeradesakuppgifter om att bortfallet skallförglasas och om att det är en relativt låg volymprocent radioaktivt avfall i dettaglas verkligen finns / avtalstextenl Brev mellan tjänstemän i olika företag - vare sig dekommer från till eller tvärtom - är, som jag sade tidigare,icke detsamma som avtal. Och som jag också sade fidigare är skrivningarna i dethär brevet, som finns med i utskottsbetänkandet, verkligen svävande. Är detbara detta man bygger på, då är den rättsliga grunden mycket dålig. Och finnsdet inga sådana här bestämda uppgifter i avtalstexten, då anser vi från vpk:ssida att man har brutit mot villkorslagens bestämmelser. Det kunde ju vara intressant att än en gång få höra om PerUnckel kan garantera att dessa detaljuppgifter verkligen finns i avtalstextenoch inte i skrivelser som inte förpliktigat till någonting i sammanhanget. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Vissa frågor rörande energipolitiken AnL 141 PER () replik: Den granskning som haratt utföra gäller ju huruvida vi från konstitutionella utgångspunkter haranledning att rikta kritik gentemot regeringens göranden och låtanden. Detta är ingalunda platsen för att med det exakta innehållet i ett hemligstämplat avtal. Det voreanmärkningsvärt om en sådan debatt skulle förekomma i riksdag. Däremothar regeringen enligt villkorslagens anda och bokstav att göra en bedömning avhuruvida det avtal som slutits mellan SKBF å ena sidan och Cogéma å andra sidanstår i överensstämmelse med villkorslagens krav och huruvida en tillräckligtsäker slutförvaringsmetod dessutom har förebragts. I dessa båda hänseenden harregeringen, efter hörande av expertis som haft tillgång fill avtalet ochkännedom om de förvaringsmetoder som redovisats, kommit till slutsatsen attvillkorslagens krav faktiskt har uppfyllts. må ha en annanuppfattning i sakfrågan - den rätten tänker jag inte ta ifrån honom. Men atthävda att regeringens handläggning i konstitufionellt hänseende varitbristfällig, när regeringen utifrån sina utgångspunkter kommit till slutsatsenatt villkorslagens krav har uppfyllts, är fakfiskt att föra dennakonstitufionella debatt rätt långt. AnL 142OSWALD (vpk) replik: Vi skall kontrollera och nagelfara detkonstitutionella förfarandet här - det är alldeles riktigt. För att kunna göradet har vi att ta ställning fill det sakmaterial som finns. Och eftersom vihaft tillgång till avtalstexten - den är i och för sig, fast den är hemligstämplad,vida spridd -och kunnat göra direkta jämförelser mellan vad som står i avtalet,vad som sades i KBS 1-rapporten och vad säger i det brev som finnsmed i utskottets bilagedel, så kan vi mycket lätt konstatera att det inte ärnågra överensstämmande handlingar. Bristerna i överensstämmelse är så allvarliga - specielltnär det gäller kravet på garantier för förglasning, som hela KBS 1-projektetbyggde på och på grundval av vilket regeringarna gav tillstånd till laddning -att vi måste säga att här har begåtts ett fel. Det som står i avtalstexten -icke med Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Vissa frågor rörande energipolitiken hänvisningfill vissa skrivelser, som jag har sagt förut - uppfyller nämligen ickevillkorslagens krav. Det går inte att åstadkomma en säker slutförvaring enligtvillkorslagens krav om icke avfallet, när det sänds tillbaka till , äröverfört i hårdgjord och förglasad form - eller i någon annan hårdgörningsform,men det har talats om förglasning. Detta garanteras icke i avtalet med har ändå gett tillstånd till laddning. Därför frågar jag om igen;Om vi får tillbaka detta högaktiva avfall i flytande form - i ståltankar elleri någonfing annat - hur löser vi då slutförvaringsproblemet enligt villkorslagenskrav? Detta har regeringarna känt till. De har icke opponeratsig mot de skiljakfigheter som finns i själva avtalstexten och de formuleringarsom SKBF har gått ut med i KBS 1. Därför har det begåtts ett konstitutionelltfel. Vad man gör här är att man kryper bakom hemligstämpeln.Det gör Per på samma sätt som energiminister gjorde iinterpellationsde-batten . Jag konstaterar att Per inte har kunnat,eller inte vågat, stiga upp och garantera att man i avtalstexten kan finna dedetaljerade uppgifter som finns i skrivelsen och som finns i KBS 1. Detta ärvärt att notera i sammanhanget. AnL 143PER () replik; och jag har kanske litetskilda uppfattningar om vilken respekt man har att iaktta i förhållande tillinternationella avtal, som de avtalsslutande parterna har kommit överens om atthålla hemliga. Jag kryper inte bakom en hemligstämpel, , utanjag försöker bara i all enkelhet respektera de spelregler som är fastslagna fördet internationella umgänget. Om föredrar att föra debattenpå andra villkor, får detta stå för hans räkning. Jag grips, så här i elfte timmen av diskussionen, avmisstanken att faktiskt har missuppfattat vad villkorslagengår ut på. På hans sätt att argumentera förefaller det som om han tror attvillkorslagen kräver av dem som skall ta en reaktor i drift att det faktisktkonkret skall kunna anges hur man skall hantera det utbrända kärnbränslet elleravfallet. Men detta är inte vad villkorslagen kräver. Villkorslagen kräver skall visa hur det kan gå till. Ingenting säger att det är just denna metodsom skall komma att användas den dag då de här problemen aktualiseras. Poängen med villkorslagen är ju att svenska folket haderätt att ställa krav på kraftproducenterna att de skulle kunna visa att, omforskningen skulle stanna i denna dag, skulle det ändå finnas en metod genomvilken man kunde ta till vara de restprodukter som kärnkraftshanteringen gerupphov till. , herr talman! Jag sade i mitt första inlägg attSverige förvisso inte var ensamt om att sluta avtal med det franskaupparbetningsföretaget. Det är förvisso sant att man i varje avtal, nationelltlika väl som internationellt, löper risken att någonting inträffar irelationerna mellan parterna. är av denkaraktären att vare sig eller någon annan kan till 100 %garantera att vad som ån händer på jorden, så kommer avtalet ändå attfullföljas. Jag konstaterar att förutom har fyra andraregeringar gjort bedömningen att avtalet, såsom det är utformat mellan SKBF ochCogéma, fillgodoser alla de rimhga krav på garantier i uppfyllandet som man kanställa i internationellt umgänge. Sedan kan naturligtvis ställa ännustarkare krav. Det må vara honom obetaget att göra det. Och kanske ställer hanstarkare krav därför att detta är hans sätt att försöka göra kärnkraftenomöjlig. Men om kärnkraftens vara eller inte vara har vi haft en folkomröstning,och den folkomröstningen har sagt att vi faktiskt skall använda vårakärnkraftsreaktorer i åtminstone fill. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Vissa frågor rörande energipolitiken vice talmannen anmälde attOswald anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägderätt till ytterligare replik, AnL 144 (): Utöver det som Per har sagt om avtaletvill jag beröra en del av det som vpk har tagit upp, nämligen detta attfolkomröstningen genomfördes på basis av otillräcklig eller direkt falskinformation. Utskottet har inte kunnat utröna,om det från regeringens sida gjorts några utfästelser beträffandeupparbetningens och slutförvaringens detaljer. Däremot har det förekommitolika bedömningar. Det torde vara h'elt klart att , linje 3 - i varje fall gäller det det län där jag hade ansvaret förkampanjorganisationen - inte hängde upp frågan om upparbetning ochslutförvaring på något regeringsutlåtande, snarare tvärtom. Vi underströk deoklarheter som vi ansåg föreligga. Vi diskuterade också om upparbetningen överhuvud taget är rätt metod, men det är ju två regeringar som gjort bedömningarnamed villkorslagen som basis. Utgångspunkten för dem som vann den störstaanslutningen vid folkomröstningen var ju det senaste regeringsbeslutet förefolkomröstningen. AnL 145OSWALD (vpk); Får jag bara slå fast ett par enkla saker.KBS 1-rapporten om slutförvaring av upparbetat bränsle från de svenskareaktorerna var den information som stod det svenska folket till buds införfolkomröstningen om kärnkraft. Hela argumentationen från dem som ville hakärnkraft byggde på att detta KBS 1-uttalande var korrekt, att det bakom fannsett avtal. Det var visserligen hemligt, men det täckte de uppgifter och depåståenden som redovisades i KBS 1. När vi nu har avtalstexten och KBS 1-rapporten, läggerdessa två handlingar bredvid varandra och läser dem mot varandra, visar det sigklart och tydligt att de icke överensstämmer och att det som framförs i KBS 1icke har någon täckning i avtalstexten. Det var alltså lögnaktiga uppgifter som framfördes i , trots att den användes vid folkomröstningen om kärnkraft.Regeringarna Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. som hadegodkänt laddningen enligt KBS 1 hade också haft tillgång till den fullständigaavtalstexten, men de underlät att tala om för svenska folket att skrivningarnainte överensstämde. Då kan inte jag konstatera någonting annat än att det varen bristfällig information som gick ut till svenska folket införfolkomröstningen. Och regeringarna visste om det, men de gjorde ingenting åtsaken. Sedan de under avsnittet Vissa frågor rörandeenergipolitiken anmälda talarna nu haft ordet övergår kammaren till attdebattera Handläggningen av vissa utvisningsärenden med stöd av den s. k.terroristlagstiftningen. Handläggningenav vissa utvisningsärenden med stöd av den s. k. terroristlagstiftningen AnL 147OSWALD (vpk): Jag skall inte någon längre stund uppehållamig vid det här ärendet, som ju är välbekant efter åtskilliga fråge- ochinterpellationsdebatter här i kammaren tidigare under , vilka gälldeutvisningen eller -får vi kanske säga - försöken till utvisning av ett stortantal palestinier bosatta i , Det rörde sig om 14 stycken till att börjamed. Utvisningsförfarandet fillämpades beträffande fyra av dessa personer. Hela handläggningen av affären var mycket mystisk, och denjuridiska personal som var inkopplad - bl. a. försvarsadvokaten - till förmånför dessa palestinier ifrågasatte tydligt och klart i pressuttalanden, i brevoch på annat sätt om det hela hade skett på riktiga grunder. Man använde sig av terroristparagraferna iutlänningslagen, och man klassade dessa personer på synnerligen lösa grundersom terrorister - några bevis fanns över huvud taget inte. Dessutom förvägradesde utvisningshotade och deras advokater tillgång till sådana handlingar som varav avgörande betydelse i målet. har tidigare i ett betänkande som vihelt behandlade tagit upp den här frågan. Där har man halvt om halvtgått med på att det finns vissa händelser i den här affären som kan behöva ses över.Man hänvisar till att den utlänningslagskommitté som arbetar med ärenden avdetta slag förmodligen kommer att se över de bestämmelser, de ordvändningarsom har kommit till användning i det här målet. Så långt är ju allting gott. Faktum kvarstår emellertid, som vi från vpk;s sidaåtskilliga gånger har påpekat, att säkerhetspolisen i sådana härsammanhang använder sig av metoder och bevismaterial man mycket väl kanifrågasätta. Det här är ju en allvarlig historia i det i nu rådande klimatetmed ett ökande utlänningshat. Vi som kommer i kontakt med frågor av detta slagkan mycket lätt konstatera att ett sådant finns. Det är mycket tydligt att denhär affären gjort att stora grupper av invandrare och flyktingar i äroroliga för att sådana här godtyckliga - det är det ord vi här måste använda-ingripanden mot dem under deras vistelse här skall upprepas. Vi har från vpk;s sida inte framställt något särskiltyrkande i frågan. Vi har bara berört den. har inte funnitanledning att göra någonting åt affären. Den här gången går vi inte vidare ifrågan, men Nr 146 självfallet kommer vi fortsättningsvis att följa upp motsvarande händelser Onsdaeen den med den uppmärksamhet som de förtjänar. AnL 148BERTIL FISKESJÖ (c); Man kan naturligtvis beklaga att terrorismförekommer och att terrordåd planeras på svenskt område. Men är det från ochtill så. Det har tvingat oss att skaffa oss en terroristlagstiftning som gördet möjligt för oss att i görligaste mån ingripa mot och föregripaterroristdåd. Ett led i den förebyggande verksamheten är att de som planerarterroristaktioner kan utvisas. Vid enstaka tillfällen har vi varit tvungna atttillgripa sådana åtgärder. Det råder, tror jag, en bred politisk enighet om att vimåste ha en lagstiftning av det här slaget. Den möjliggör handlande i dekonkreta fallen innan den stora olyckan har hänt. Vidare har lagstiftningensäkerligen en preventiv effekt. De som kommer hit, varifrån de än kommer, skallha klart för sig att vi helt enkelt inte tolererar terrorism. Vår metod iSverige år att diskutera och rösta - inte att skjuta och kasta bomber. De somhar sådana vanor och planer är inte välkomna att praktisera dem hos oss. Det utvisningsfall som vpk aktualiserat ikonstitutionsutskottet har granskats av utskottet. Vi har i det sammanhangetockså tagit del av hemhgstämplat material utöver det som är öppet. Utskottethar inga erinringar att göra mot regeringens handläggning av ärendet. Detgäller således beslutet i sak men också den omdebatterade frågan om sekretessbeläggningav utredningsmaterial. Regeringen har således även i det fallet handlat ienlighet med gällande lagstiftning. Utskottet är i det här fallet enigt. OmOswald suttit med i utskottet och haft tillgång till de upplysningarsom vi har haft, tror jag att han också hade varit enig med oss. Jag ber,herr talman, att få yrka bifall till utskottets skrivning. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Handläggningen av vissa utvisningsärenden med stöd av dens. Under detta anförande övertog talmannen ledningen avkammarens förhandlingar. AnL 149OSWALD (vpk); Ja, det är beklagligt att vpk inte har någonrepresentant i , men det kan ju inte läggas oss tilllast. Vi skall ha lagar mot terrorism. Jag kan visst hålla medBertil Fiskesjö om att det behövs preventiva lagar på det här området. Men närvi har en sådan lag ligger stor vikt uppå att den används mycket restriktivtoch att de fall som skall prövas enligt denna lag också prövas mer noggrant ochmer omsorgsfullt än alla andra fall, därför att här gäller det fakfiskt liveller död för dem som kan fällas enligt den här lagen. Det anmärkningsvärda med fallet i är att denorganisation som dessa människor sades tillhöra, dvs. PFLP-GC, icke finnsupptagen i den förteckning över terrororganisationer som vi har sedan tidigareoch som man Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. så attsäga har stiftat lagen för. Det har inte heller kunnat visas att de personer -åtminstone inte många av dem - som anklagades i det här fallet över huvud tagethade haft något samröre med . Det blev ju också en reträtt, eftersom denursprungliga utvisningen av 14 personer bantades ned till attgälla ett betydligt mindre antal. Detta visar att säkerhetspolisen var ute iogjort väder. Det kan också ifrågasättas om utvisningen av de fyra personernavar ett korrekt beslut. Frågetecknen kvarstår i det här ärendet på samma sätt somde gjort tidigare. Det här fallet och kanske andra liknande har alltså funnits,och det kommer alldeles säkert nya sådana här fall. Det finns såledesfortfarande all anledning att säkerhetspolisens verksamhet i sådana här fallgranskas och kontrolleras med omsorg. AnL 150 (): säger attterroristlagstiftningen skall användas restriktivt. Så är ocksåfallet. säger att sådana här fall skall prövas ytterstnoggrant och att man skall lägga ned t. o. m. större omsorg på sådana här fallän på andra. Jag håller med honom även på den punkten. Det har också skett idet här fallet. Det har alltså varit en ytterst noggrann prövning. Den vikt somvi fäster vid sådana här beslut visas ju bl. a. av att det är regeringen självsom får ta besluten. AnL 151 TALMANNEN;