prot · G40919 · 1980-12-31 00:00:00 — Vad och antivåldskommitlén tycks ha svårt attförslå är att kännetecknande för denna industri är just att den knyter an tillde behov av gemenskap och av identifikalionsobjekt som barn och ungdomar har.Att vara stark och oövervinnelig som Stålmannen är en dröm som är särskilt levandebland alla dem som själva känner sig utsatta och beroende av andra. ,folklivsforskaren, har en gång sagt att Stålmannen blir barnens och ungdomenspolitiska teater. Det är alltså så vill ha det. Stålmannensskumgummiliv skall bli barnens identifikafionsobjekt. De skall uppfostras tillnågot slags cyniska surfare med en superman som fyller lärarnas tomrum. Men detsom krävs, , är ju resurser till skolorna, inte dekaler ochklistermärken som singlar ned i en strid ström uppifrån. Det krävs lokaler,lärare, mindre klasser och fler vuxna som kan la sig an barnen. Våld föder våld. Vänd på det, , som Shakespeareen gång gjorde: Kärlek lever av att kärlek se. Men kärlek kan inte existera i ett tomrum. Jag skulle kunnata upp många faktorer som orsakar våldet, men jag skall bara konstatera attotrygghet och sociala orättvisor alllid föder våld. Det har naturligtvis singrund i strukturomvandlingar, dåliga boendemiljöer, en ökande bilism osv. Jagskall inte uppehålla mig vid delta utan bara ta upp några få konkreta åtgärdersom borde kunna vidta för att minska våldet, om det nu är dettahon är ute efter. För det första måste vi förvandla skolan. Den upplevsfortfarande av många elever som en djungel, där den enes bröd är den andresdöd, där rädslan för arbetslöshet är ständigt närvarande och där man har svårtatt känna igen sin egen verklighet. Vi måste alltså förvandla konkurrensskolantill en kollekliv skola, byggd på arbetarnas erfarenheter. Det kräver bl. a.att betygen avskaffas. För det andra måste vi skapa en bättre arbetsmiljö föralla vid skolorna. Arbetsmiljön kommer ju nu att försämras mycket kraftigtgenom regeringens förslag till besparingar. För del tredje borde kunna la itu med denkommersiella kulturindustrin i stället för att gå dess ärenden. Här vill jagnämna några exempel: Jag blev uppringd av en orolig mamma,vars 12-åriga barn sprang på en relativt nyöppnad flipperhall, Fonzie's, somligger i den stadsdel jag bor i, på i . Del hör till saken attflipperhallen ligger precis i närheten av en stor grundskola. Man kommer in därgratis , den är öppen på förmiddagarna, och där har maninte satt upp några åldersgränser. Det är en stor lokal som är sänkt ihalvdunkel och fylld av olika flipperspel. På dem står det: Skjut först.Kvinnor är sex. Kvinnor kan köpas. I del här halvdunklet finns också en rad dataspel, och pådem kan man manövrera det stora kärnvapenkriget som förintar jorden. Här kanman också titta på videofilm och se Motorsågsmassakern, en fullständigt Om kampanjen mot våld i skolan Om kampanjen mot våld i skolan vedervärdigfilm där ungdomarna angriper varandra med motorsågar. Här har också förekommitdet nu så omdiskuterade pyramidspelet, som ju polisen påstår sig ha så svårtatt hitta. I den här miljön återfinns alltså de fjärdeklassare-ja, t. o. m.8-9-åringar-som vill vinna med sin kampanj. Här finns de,skolkande från skolan. har tagit itu med de här sakerna,fick jag veta . Och mycket rikligt visar det sig att är detenda parti i kommunen som inte vill se den här typen av verksamhet stoppad. Jag skulle också kunna rekommendera ett besöki någon av de radioaffärer som ligger i närheten av . Där kan hontitta i de videokataloger som finns och som framför allt ungdomarna går in ochhämtar. I dem handlar det om brudar, bärsa, bilar, nackar som knäcks,bloddrypande sexskildringar osv. skulle också kunna göra ett studiebesök på enungdomsgård eller en fritidsgård, där man kopierar Benknäckargänget smalfilm och visar den för dem som ännu inte har fyllt . Jag tycker, herr talman, attBritt Mogård borde stiga ned från Stålmannens sfärer, se till verkligheten ochlyssna på de oroliga föräldrar som tycker att del här är del som man verkligenborde ta itu med, i stället för alt skicka ut dekaler och klistermärken tillskolorna. Jag är av den uppfattningen alt kampanjen bör stoppas.Pengarna kan förvisso användas bättre, inte minst . Jag vill slutamed att fråga , om hon inte tagit något intryck av all den kritiksom framkommit mot kampanjen och är beredd att stoppa den. Det är alltid populärt, när man försökerkomma åt en motståndare, alt rekommendera besök i verkligheten. möjligen ha ringt upp mig före den här debatten och frågat mig om jagkände till verkligheten. Jag kunde då ha talat om för henne att det gör jagganska bra. Jag har lyssnat till föräldrar, och jag har lyssnat till elever.Inte minst har jag lyssnat till skolpersonal - också den existerar faktiskt. tycks av hennes anförande här ochinterpellationen att döma föreställa sig att det pågår en Stålmanskampanj ute iskolorna och att man försöker bekämpa våldet med hjälp av en seriefigur somförknippas med våld. Det är naturligtvis en missuppfattning. Vartenda barn somläst en serie med Stålmannen har sett att det inte är Stålmannenstuffa bröst, för att använda terminologi, som återfinns påkampanjtidningens första sida. Figuren liknar Stålmannen- det gör den- men denhar ett annat märke, med ett annat budskap på sin tröja. har uppenbarligen, av interpellationen attdöma, missuppfattat kampanjsymbolen på det sättet att kampanjen skulle förespråkaett individualistiskt övermänniskoideal. Vid närmare eftertanke - något somrekommenderas - måste man rimligen komma till rakt motsatt slutsats. Det ärbara den som besitter en sagofigurs övernaturliga egenskaper som kan klara sigensam. Skall vanliga dödliga klara sig i tillvaron måste de sluta sig gjorde en svepande karakteristik av den härtidningen, men hon har uppenbarligen inte läst tidningen särskilt väl. Honpåstår att det psykiska våldet inte nämns i tidningen. Får jag rekommendera denutomordentliga ledare som jag har skrivit på s. 2 längst till vänster. Där kanman läsa om den saken. Även i vissa artiklar står det att läsa om det psykiskavåldet. I sin interpellation förhånar delförhållandel alt vi skulle tro att det går att minska våldet genom alt pratamed varandra. Ja, det är just det som kampanjkommittén anser. Genom att riktastrålkastarljuset på våldet och dess mekanismer och genom att tillsammansdiskutera igenom konfliktsituationer - inte bara en ulan - är detmöjligt att starta en process som kan minska våldet både i och utanför skolan. När man utsätts för våld reagerar man ofta helt naturligtsom lärarinnan i den här serien. Det är därför man måste ha denna utgångspunktför att diskutera våldet och dess orsaker innan det uppkommer. Det är det denhär tidningen vill ge underlag för. Bakom den tilltro vi i kommittén har till att det går attåstadkomma någonting på del här området ligger den människosyn som kommer tilluttryck i den inledande målbeskrivningen i 1980-års läroplan för :"Människan är aktiv och skapande. Hon kan och vill ta ansvar." Delgäller också, , de människor som lever i socialt problematiskamiljöer. Även de har kvaliteter, och de har också en kapacitet som börutnyttjas. Alt förutsätta att de inte besitter någon kapacitet eller någon godvilja är att göra dem en allvarlig otjänst. Att underkänna människor är, somjag ser del, grymt. har anslutit sig till de många som ägnatstor energi åt att kritisera och misstänkliggöra kampanjen för en tryggare ochmänskligare skola. Jag kan inte upphöra att förvåna mig över att man aldriglåter den kritiken åtföljas av ett bättre recept än den här kampanjen. Inteheller har något sådant. Skall jag tolka det så att hon anseratt våldet i skolan är försumbart eller i varje fall all det inte är särskiltbrådskande att försöka göra någonting åt det - det finns ju så myckel annat manmåste göra först? Eller räcker del för henne att det finns förklaringar tillvåldshandlingar? Del innebär i så fall alt hon under vissa förutsättningaraccepterar våldet och inte bekymrar sig ett skvatt om våldets offer. Kampanjen mot våldet i skolan har till syfte att väckatill insikt om vars och ens ansvar. Alla måste tillsammans bekämpa våld. Detfår inte bli den uppdelning i vuxna och barn som fruktar och därallt våld förutsätts emanera från eleverna. Men det får heller inte bli enuppdelning i snälla barn och elaka barn, där de senare stöts ut ur gemenskapen.De barn och ungdomar som tillgriper våld i någon form döljer oftast en storosäkerhet bakom en luff attityd. De gör del därför att de är så rädda alt fåsin osäkerhet avslöjad och att framstå som svaga. Dessa barn och dessa ungdomar- och för all del även en hel del vuxna - förväxlar ofta icke-våld med svaghet.De kan därför behöva ett identifikationsobjekt, som inte ger intryck av svaghetmen Om kampanjen mot våld i skolan Om kampanjen mot våld i skolan som trots det visar på att man både kan och bör lösakonflikter utan att använda våld. Det kampanjmärke med hjärtat som vi valt ochsom vi här diskuterar vill symbolisera del. Jag är van att få bära hundhuvudet för del mesta här ivärlden på mitt område. Men jag börjar bli en aning trött på att höra att delhär är kampanj! Det är visserligen sant att jag tagit initiativettill den, men det står en kommitté bakom kampanjen, en kommitté i vilkensamtliga personalorganisationer i skolan är representerade, liksom diversemyndigheter som har med barn och ungdom alt göra. Kommunalarbetareförbundels ordförande, som ju tillhört depersonalkategorier som arbetar i skolan, hoppade av kommittén. Jagtycker att detta är ytterligt originellt, och jag tycker faktiskt att del ärodemokratiskt. Han har suttit med i den kommitté som utarbetat kampanjen, ochhan har dessutom godkänt utformningen. När del började blåsa kring kampanjenoch allt fler började hacka på den, hoppade han av. Jag har faktiskt,uppriktigt sagt, aldrig varit med om någonting liknande. Jag hoppas att detinte är ytterligare någon som gör någonting sådant. Detta drabbar icke mig ochicke kommittén, utan del drabbar den som hoppar av på det här sättet. frågade slutligen om jag inte tyckte attden här kampanjen borde stoppas. Till skillnad från har jagkontakt med verkligheten. Jag reser runt i en rad skolor, och jag inhämtarrapporter via kampanjens kansli. tycks inte ha en aning om hurmycken aktivitet och hur mycket av diskussioner som har väckts till liv genomden här kampanjen - kanske just därför att kampanjens utformning hardiskuterats så mycket. Det finns inte en skola här i landet där man inte vetalt kampanjen pågår. Del är ingen dålig utgångspunkt för dem som är kritiskaatt säga: Fy sjutton, del var inte bra med Stålmannen - han är en oläck figur;vad skall vi göra i stället? Så resonerar man ute i skolorna. Får jag berätta att jag var i en skola där manhade ägnat mycken tid åt att hänga upp det här kampanjmärket överallt i skolan.Man hade en rebustävling, där jag fick glädjen alt dela ut första, andra ochtredje pris. Detta var en högstadieskola med tuffa tonåringar, men lösningen pårebusen blev: Älska din nästa såsom dig själv! Skulle jag stoppa en kampanj somfåll till stånd sådana saker? 41EVA HJELMSTROM (vpk): I anslutning till den sista repliken frånBritt Mogård och det hon tidigare sade i interpellationssvaret får jag välrekommendera att nästa gång använda sig av som symbol. Hanär inte mindre övernaturlig än Stålmannen - han återuppstod t. o. m. från detvåld han utsattes för. säger sig ha åkt runt i skolorna, ochöverallt pågår tydligen livliga aktiviteter när det gäller denna kampanj. Mittintryck är det motsatta - en rad skolor har vägrat att över huvud lagetbefatta sig med kampanjen. Och det är som jag sade tidigare: De bägge storaelevorganisa- tionerna bojkottar kampanjen helt, liksom en rad Hem ochskola-föreningar samt en kommun, kommun. Om inte annat tycker jagatt det borde skaka något, att denna kommun av omsorg om de eleversom alltså utpekas i kampanjtidningen vägrar alt dela ut materialet. Tyvärr hardet då delats ut på en rad andra håll. När jag diskuterar verkligheten, så diskuterar jag intebara skolorna - jag diskuterar också skolans omkringliggande verklighet. Jagkan konstatera att över huvud taget inte tog upp det jag nämnde omolämpliga ungdomsmiljöer. parti är alltså det enda som inte villstoppa den våldsutövning som jag menar förekommer i sådana här lokaler. Jag har, , inte förutsatt att elever i socialtproblematiska miljöer på något sätt skulle ta mindre ansvar - tvärtom. a. den serie som jag visade på här tidigare - förstärker de fördomar somsäger att dessa elever inte kan ta något ansvar, utan att de helst börbestraffas. Läs serien, läs er egen tidning! Del slår så. säger att genom alt rikta strålkastarna påvåldet och dess mekanismer skall man kunna avskaffa våldet. Men det är justdetta som den här tidningen och den här kampanjen inte gör. På vilket sättminskar man våldet genom klistermärken, dekaler och affischer? Visst skallvåldet diskuteras, men man måste också ta itu med det som ligger till grund förvåldet, och del vägrar att göra. Barnens och ungdomens situation är förvisso inte rolig i , och det finns en rad undersökningar som visar hur barns ochungdomars vardag ser ut, hur de blir retade, hur de blir mobbade, hur de blirplågade i en utsträckning som vi har svårt att föreställa oss, hur de gång pågång sviks av oss vuxna. Del finns en undersökning som visar att många barntillbringar mellan sju och med sin pappa, medan detillbringar bortåt framför TV:n. Vad som då krävs är naturligtvisatt barnen får mer kontakt med andra vuxna, mer kontakt med lärare och annanpersonal på skolorna. Och återkommer jag till själva huvudproblemet:samtidigt som man skär ner antalet lärare på mellanstadiet med omkring 1 000,vilket kommer att innebära att elevgrupperna på lågstadiet i störreutsträckning splittras vid övergången till mellanstadiet, som manskär ned resurstillskottet med 600 lärartjänster, som man skär ner påanslaget till lärarlönerna, något som kommer att leda till att kommunernatvingas göra kraftiga besparingar på andra områden inom skolan runt om i landetoch således allvarligt försämrar skolans arbetsmiljö, så går man ut med enkampanj mot våldet. Är inte detta cyniskt, om något? Inte minst kommer juKommunalarbetareförbundets medlemmar alt drabbas, och del är också därför somman har upplevt det som meningslöst att delta i en antivåldskam-panj som bara medStålmannen som ideal berör en liten, liten del och inte på något sätt tar itumed de grundläggande problemen utan tvärtom förvärrar dem. Jag är litet förvånad över alt inte har någonkritik alt rikta mot denna kampanj, dess torftiga uppläggning, dess brist påanalys och dess Om kampanjen mot våld i skolan Om kampanjen mot våld i skolan förmåga att bortse från det väsentliga som faktiskt pågårute i verkligheten. fråga gällde alldelesuppenbarligen enligt rubriken kampanjen mot våld i skolan. Jag vill gärna följaden ordning som tillämpas här i kammaren alt vi diskuterar den fråga som harställts. Vill diskutera olämpliga ungdomsmiljöer med mig är honvälkommen att ställa en fråga i det ärendet. Här är väl inte heller tillfället att diskuterasparplanen. Jag skulle väl kanske ändå vilja rekommendera attläsa på de riksdagsbeslut som faktiskt gäller innan hon tar sådana härsvepande generaliseringar i sin mun. Jag vill sedan lämna ett par sakupplysningar, vilketuppenbarligen behövs. För del första vill jag säga att intebojkottat kampanjen. Man har där reagerat mot att det i den tidning det härgäller återgavs två artiklar som har stått i och som berörde enskola i , Man kommer att få en ny tidning där dessa artiklar hartagits bort. För det andra vill jag säga alt visserligen hoppat avkommittén centralt men att medverkar lokalt. För det tredje vill jag nämna att ochskola är med i kommittén. Jag tycker att det är mycket originellt att sig att jag som är ordförande i denna kommitté och som har varit medom att utforma denna kampanj skulle ta avstånd från den och kritisera den. Dåskulle jag bära mig åt som , och det kan jag ju inte göra. Jag är nyfiken på vad egentligen vill göraåt det våld som förekommer i skolan. Vad vill göra åt delärare som mobbar varandra och åt de lärare som mobbas mycket grymt av eleveroch ibland misshandlas? Vad vill göra ål den ganska brutalafysiska mobbning och åt den mera psykiska mobbning som elever ägnar sig åt iskolorna - en mobbning som innebär att eleverna fryser ut varandra och låter enkamrat få känna att "du existerar över huvud taget inte". Menar EvaHjelmström verkligen alt vi då först skall ordna upp diverse förhållandenutanför skolan och låta dessa ungdomar och vuxna fara illa,eftersom vi tyvärr inte kan göra något åt det? Det är detta vi har gett oss på. Det är inte här fråga omnågot alternativ till annan verksamhet. Man kan mycket väl ägna sig åt attarbeta för ett bättre samhälle men se till att det blir stopp fördetta våld. Men jag förslår att har en annan uppfattning än jagi dessa viktiga normfrågor och moraliska frågor, ty när jag läser hennesinterpellation finner jag alt hon förslås talar om "borgerligideologi" och om hur gräsligt det är att eleverna skall lära sig hut ochhyfs. Det är klart att det måste vara ohyggligt -det förstår jag. Så står det:"Skolan skall fostra och lag och ordning råda", vilket alltså är ettuttryck för borgerlig ideologi. I varje fall vet jag att socialdemokraterna delar den uppfattningen att skolanskall fostra. Men då har jag alltså fått klart för mig att taravstånd från denna tes, som finns med i den kommande läroplanen, ochdetta gör mig uppriktigt sagt mycket orolig. 43 (vpk): Även jag anser visst att skolan skall fostra,. Men jag ställer frågan: Till vad? gör del nämligenlitet väl enkelt för sig, om hon tror alt skolan skall fostra fill vad somhelst. Uppenbarligen är uppfattning den som jag har dragit fram imin interpellation, nämligen all skolan skall fostra till individualistiskaideal - ensam är stark, sköt dig själv och strunta i andra. Del är inte minuppfattning. Jag anser alt skolan skall fostra till kollekliviiel. förstår inte varför jag i denna debatt drarin besparingspro-posifionen. Det borde inte vara så svårt alt förslå. Nog hardel med våldet i skolorna att göra, om man drar in de vuxna som så väl behövspå skolorna, ytterligare försämrar arbetsmiljön, sänker standarden påskolmåltider och lokaler osv. Och nog har det ett samband med del faktum altockså antivåldskampanjen kostar pengar, om än inte särskilt myckel i jämförelsemed de enorma besparingar som regeringen har tänkt sig på skolans område. sade att Hem och skola fortfarande deltar ikampanjen. Jag har inte påstått någonting annat. Jag sade all en rad lokala Hemoch skola-föreningar har hoppat av kampanjen, liksom f. ö. elevorganisationer- Om kampanjen mot våld i skolan lyssnade uppenbarligen inte på vad jag tyckeralt man skall göra för alt minska våldet i skolorna. Jag tror fortfarande inte uppnår något större resultat genom klistermärken och dekaler. Jag troratt man uppnår resultat, om man lar itu dels med innehållet i skolan, dels medkonkreta problem som lokalbrist och, på många håll, personalbrist. Man börockså försöka minska klasserna och, som jag sade, i skolan få in fler vuxna somkan la sig an barnen och ungdomarna. Detta har jag framhållit i två inlägg..Jag hoppas alt nu har hört vad jag har sagt. Min uppfattning går stick i stäv med regeringens politik.Och del är att beklaga att inte kan se något samband mellan å enasidan falliga kommuner, dåligt utrustade skolor, en stor personalomsättning påskolorna - en fråga som senare kommer all la upp i debatten - ochfrånvaron av identifikalionsobjekt för barnen och å andra sidan det våld somförekommer vid skolorna. Det är också beklagligt all över huvud tagetinte vill se de problem som de facto finns. Hur skall jag lugna den oroligamamma som ringde och vars barn skolkar från skolan och vistas idessa dåliga ungdomsmiljöer? Skall jag lugna henne med all och enkampanjkommitté har spritt affischer ute i skolorna och alt problemet förhennes barn därigenom säkert skall lösas? Jag tror inte att hon skulle kännasig särskilt lugnad av ett sådant svar. Hon skulle nog helst se all denna typav 7 protokoll 1980/81:18-19 Om ökad tillgång på titbildade klass-och ämneslärare ungdomsmiljöer över huvud tagel inte fick förekomma ochalt lokalerna stängdes. Förhoppningsvis kommer så också att bli fallet. Under delta anförande hadeledningen av kammarens förhandlingar för en sludn övertagits av tredje vicetalmannen. Del vore myckel märkligt om lugna en orolig mamma som talar om någonting helt annat med all vi harsatt i gång en kampanj mot våldet i skolorna. Däremot har barns vistelse iolämpliga ungdomsmiljöer ganska mycket med fostran alt göra. Och del lär intebli myckel bättre på detta område av de åsikter som i sinsenaste replik framförde om fostran. anser tydligen att skolanskall fostra, men inte till den fruktansvärda människosyn som jag har, som juär egoistisk och jag vet inte allt. Jag tror att det kunde vara roligt för attfå reda på vad del är för fostran som jag avser. Det enklaste jag då kanrekommendera är att läsa Mål och riktlinjer. Där finns ettavsnitt om hur skolan skall fostra och till vad. Dessa riktlinjer är utfärdadeav den nuvarande regeringen på mitt förslag. 45 (vpk): Så länge vägrar alt förstå attvåldet i skolan faktiskt sammanhänger med det våld som förekommer ute isamhället i övrigt och så länge hon enbart ser till våldet i skolan som enisolerad företeelse är del tämligen meningslöst att diskutera denna sak. Våldetmåste ses i ett samhälleligt sammanhang - del säger t. o. m. Men hon vägrar dra konsekvenserna av detta konstaterande.Hon försöker i stället begränsa debatten om våldet i skolan just till enbegränsad del av del våld som förekommer i samhället. 7§ Svar på interpellation 1980/81:3 och fråga 27 om ökad tillgång på utbildadeklass- och ämneslärare har frågat mig vilkaytterligare åtgärder jag avser vidta för att bryta den negativa utvecklingenavseende tillgången på utbildade klass- och ämneslärare. Vidare har frågat mig vilka åtgärder regeringenämnar vidta för alt trygga tillgången på behöriga lärare för alla elever. Jagbesvarar interpellationen och frågan i ett sammanhang. Först vill jag säga att jag delar ochInga Lantz oro för den rådande bristen på behöriga lärare i många skolor. Universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) har tidigarelämnat förslag till särskilda utbildningsåtgärder för obehöriga ämneslärare ochlärare i teknik. Som svarpå ett nytt uppdrag från regeringen har UHÄ kommit in med förslag tillytterligare utbildningsåtgärder för andra obehöriga lärargrupper. Förslaget,som bl. a. omfattar klasslärare, bereds f. n. i . Vidare har bett statistiskacentralbyrån kartlägga hur stor del av undervisningen vid varje rektorsområdei landet som fullgörs av obehöriga lärare. Resultatet av kartläggningen har fören tid sedan kommit departementet till banda. Jag avser att behandla frågan om tillgången på behörigalärare i budgetpropositionen 1981. Om ökad tillgång på utbildade klass-och ämneslärare 47LENNART (): Jag får tacka skolministern för svaret på mininterpellation. Jag noterar att skolministern delar min oro för denrådande bristen på behöriga lärare i många skolor. Det är gott och väl. Men allsvaret på min interpellation skulle bli så oerhört kort hade jag inte väntatmig. Del knapphändiga svaret får troligen endast till följd att många nu kommeratt känna sig osäkra på regeringens och skolministerns vilja all exempelvis geej behöriga lärare möjligheter till kompletterande utbildning så all de kanförvärva den formella kompetensen. Det kan inte vara så att departementet saknar material somvisar hur situationen är i en rad kommuner. Som exempel kan nämnas att kommunernaHaninge, , och uppvaktadedåvarande skolministern och överlämnade en omfattande dokumentation över hurstor brislen på behöriga lärare var i dessa fyra kommuner. I dessa kommuner hardet sedan vid varje lidpunkt funnits aktuellt material att tillgå som redovisarantalet både behöriga och ej behöriga lärare inom varje lärarkategori.