prot · G40916 · 1980-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1980/81:16 Förhandlingarnaleddes av tredje vice talmannen. 1 § Svar på fråga1980/81:56 om ökad användning av inhemska bränslen har frågat mig på vilket sätt jag avser att medverka fillatt insatserna för att stimulera till ökad användning av inhemska bränslen samtatt spara energi inom näringsliv och kommuner kan fortsätta och ökas. Energisparbidragentill omställningsåtgärder inom näringslivets processer och byggnader har enligtmin uppfattning medfört stora energibesparingar, främst vad gäller användningenav olja. Den återstående besparingspoten-fialen inom detta område är sannoliktav betydande omfattning. ligger det i sakens natur att ett stöd avdenna karaktär minskar i betydelse i takt med att industrin ersätter befintligaanläggningar med nya. De oljeprishöjningar som har inträffat under senare årgör också att den företagsekonomiska avkastningen har ökat för investeringarsom vidtas i syfte att ersätta eller spara olja. Avsiktenhar också, som bl. a. anfördes i proposition 1978/79:115 om riktlinjer förenergipolitiken, varit att stödet fill denna typ av åtgärder skall trappas nedi takt med att oljebesparingspotentialen tas till vara. Enligtde riktlinjer för energipolitiken som antogs av (prop.1979/80:170, NU 1979/80:70, rskr 1979/80:410) skall de åtgärder som hittillshar vidtagits för att underlätta industrins anpassning till förändringar påenergiområdet successivt ändra inriktning. Stödet till omställningsåtgärderskall i ökad utsträckning föras över till åtgärder för att genom information,utbildning eller rådgivning få näringslivet självt att ta ett ökande ansvar föratt hushålla bättre med energi. Motden bakgrund som jag nu har skisserat har regeringen i propositionen ombesparingar i statsverksamheten, m. m. 1980/81:20, bil. 13, s. 11) Om ökad använd-nifig av inhemska bränslen föreslagitatt statsbidrag till energibesparande åtgärder i näringslivets byggnader ellerprocesser inte bör utgå efter utgången av . Bidrag tillträdgårdsnäringens byggnader föreslås dock kunna utgå även . Bidragen till energibesparande åtgärder har till följd avbl. a. sfigande oljepriser delvis spelat ut sin roll. Erfarenheter av statensindustriverks verksamhet med rådgivning i energifrågor visar att rådgivning ärett effektivt sätt att uppnå energibesparingar. Jag anser att detta område börha hög prioritet. Jag återkommer med förslag till kraftigt förstärkta åtgärderinom utbildnings- och rådgivningsområdet i den energipolitiska proposition somjag under detta kommer att föreslå regeringen att lägga fram. Jag delar . uppfattning att ett av destörsta problemen för den svenska ekonomin är vårt stora oljeberoende.Betydande resurser kommer, utöver vad jag har nämnt, att satsas inom dettaområde. En proposifion om stöd för åtgärder för att ersätta olja (prop.1980/81:49) lades också fram för i går. I propositionen sägs attsyftet med det föreslagna stödet bör vara att stimulera introduktion ochkommersialisering av åtgärder som snabbt kan minska oljeberoendet. I propositionen föreslås att stödet inriktas på teknik sombaseras på varaktiga, helst inhemska och förnybara, energikällor med minstamöjliga miljöpåverkan. Därmed avses teknik som baseras bl. a. på solenergi,torv, flis, biomassa eller kol samt teknik för framställning av syntetiskabränslen eller för energiförädling av tunga råoljor, m. m. Även vissamiljöskyddsåtgärder som är motiverade från energisynpunkt föreslås kunnastödjas. Vid stödgivningen föreslås de inhemska bränslena bli prioriterade. Den nya stödverksamheten kommer, vid bifalltill förslagen i propositionen, att påbörjas den 1 januari 1981.1 propositionenberäknas att 1 700 milj. kr. behövs för den första treårsperioden avverksamheten. beräknas att 500 milj. kr. Min bedömning är att det nya stödet snabbt bör kunna gebetydande effekter på oljeberoendet genom en snabbare introduktion av bl. a.inhemska bränslen inom näringsliv och kommuner. Det nya stödet bör alltså sessom en betydande förstärkning av samhällets åtgärder inom detta område. Anf.2 (): Jag ber att få tacka energiministern för det utförligasvaret på min fråga. Bakgrunden till frågan är att statens industriverk under höstenhar slagit larm om att de anslag för bidragsgivning som SIND administrerar hartagit slut. Hela innevarande budgetårs anslag var alltså intecknade redan islutet av augusti månad. Detta är ganska allvarligt, och därför ville jag gärnafå del av energiministerns syn på övergångsproblemen i samband med att man nuändrar riktlinjerna för stödet till energibesparande åtgärder. Satsningenpå energibesparande åtgärder och på att hitta alternativa energikällor har varitmycket framgångsrik. Beviljade bidrag 1975-1980 är ca 1 miljard, fördelat på 8700 projekt. Besparingen där beräknas uppgå till ungefär oljaper år. Det är ett gott resultat och får anses vara mycket lönsamt, och deförväntningar man har ställt på detta bidrag har faktiskt infriats. Det ärförmodligen ett av de områden där det har varit mest lönsamt att satsa. Somdet anges i svaret är det en oerhört stor ekonomisk fråga att hitta möjligheterför att göra oss mera oberoende av oljan. Men satsningen på energibesparandeåtgärder är väsentlig också ur andra synpunkter: Den innebär storainvesteringar och skapar sysselsättning, inte minst i mindre och medelstoraföretag. Med hänsyn till vårt läge på industrisidan och arbetsmarknaden finnsdet anledning att vara uppmärksam på detta område. Det är ju svenska företagsom i stor utsträckning får nytta av sådana här investeringar. Detsägs att investeringar för energibesparing numera ofta är lönsamma. Man kan gåöver till lån i stället för bidrag, och det är kanske inte så mycket attinvända mot det. Men jag tror att det är väldigt angeläget att man haruppmärksamheten riktad på denna fråga även i fortsättningen. Skulle det visasig att den omändring som pågår leder fill stagnation gäller det att gripain. Jagvill också säga att det ställs stora förväntningar på energiministern och påregeringen över huvud taget när det gäller energipolitiken. Om det nu inteutgår bidrag är det mycket viktigt att man vidtar andra åtgärder, att man satsarpå råd och information och verkligen uppnår det man syftar till, nämligen attindustrin själv tar tag i dessa frågor i större utsträckning än fidigare.Regeringen har ett stort ansvar för energipolitiken, och det är bra vad somsägs i svaret att ytterligare förslag bereds på detta område. Jagsaknade några uppgifter i svaret, och därför vill jag fråga: Kan manräkna med att övergångssvårigheterna är bemästrade, eller finns det risk föratt det blir en svacka innan denna fond kommer att kunna arbeta? Hur långt inpå det nya året kan det dröja innan fonden är i verksamhet? Kan man räkna medatt denna stimulansverksamhet inte kommer att lida brist på resurser undermellantiden? Omökad användning av inhemska bränslen Jag vill först säga att jag är helt införstådd med att man skall hållauppmärksamheten riktad på de förhållanden som nämnde. Vi hoppas attden nya inriktningen av stödet som föreslås i den proposifion vi lade fram skall bli mer ändamålsenlig än den fidigare. Stödet utökas ju ocksåbetydligt. frågade mig om vi kunde undvika den svacka som han befarade. Avsikten är att den nya fonden skall träda i kraft ,och vi förbereder nu den administration som skall kunna ta över från dentidpunkten. Jag tror alltså inte att det skall behöva bli någon svacka i frågaom detta stöd. Jag hoppas i stället att det i enlighet med intenfionerna ipropositionen successivt skall kunna utökas. Om åtgärder för att hindra import från Anf.4 (): Jag tackar för den senaste deklarationen, och jag hoppasatt det skall gå ungefär som energiministern har tänkt sig. Jag kan ändå inteunderlåta att ha vissa farhågor för att starten av den här nya oljeersättningsfondenkan innebära en fördröjning, så att man kan få vänta på besked om de bidragtill projekten som det lämnats in ansökan om. Jag skulle också vilja trycka på att det är viktigt försöker få till stånd en administration som snabbt tar till vara deresurser som redan finns. I industriverket har vi ju personal som sysslat medde här frågorna. Oavsett om det blir industriverket självt som svarar för dennya verksamheten eller om det ordnas på något annat sätt är det väldigt viktigtatt man upprättar ett intimt samarbete med den personal som arbetat med dessafrågor och att man tar till vara de administrativa resurser som finns, så därmed skapar möjligheter att snabbt komma i gång. vill jag framhålla att utvecklingsfonderna härkan spela en betydande roll, inte minst när det gäller att engagera mindre ochmedelstora företag i arbetet. I en utredning som genomförts inom SIND, statensindustriverk, har konstaterats att den information och rådgivning som verketstått för när det gäller de mindre företagen har varit ett mycket lyckat grepp.Man har fått respons snabbt, och informationen har medfört att man inom denmindre företagsamheten självmant gjort betydande insatser på det här området.Det är viktigt att man tar tag i den här biten också. Jag hoppas att energiministern verkligen följer de härfrågorna med uppmärksamhet och rycker in när det går för sakta. Förväntningarnanär det gäller vad som skall ske på energiområdet är ju enormt stora efter denuppmärksamhet som energifrågorna rönte inför folkomröstningen. Man väntar signu att frågorna skall följas upp och att detta skall leda till resultat sominnebär en tryggad energiförsörjning och mindre beroende av importeradeenergiprodukter. 2§ Svar på fråga 1980/81:43 om åtgärder för att hindra import från har ställt frågan, om jag ärberedd verka för en rekommendation från FN:s säkerhetsråds sida i syfte atthindra handel med namibiska varor och andra åtgärder för att hindra import avpälsverk och andra varor från . har under en följd av år stött den resolution ivilken uppmanar staterna att avbryta ekonomiskaförbindelser med avseende . I resolutionen förklaras attNamibias naturtillgångar tillhör det namibiska folket. a. fördöms utländskexploatering av områdets mänskliga resurser och naturresurser. har vidare krävt att säkerhetsrådetskall fatta ett för alla medlemsstater bindande beslut om att avbryta handeln med Så länge somSydafrika illegalt ockuperar innebär vårt krav givetvis ocksåavbrytande av handeln med namibiska varor. Sedanett par år tillbaka förhandlar FN med om att genomföra förNamibias självständighet. som systematiskt förhalat dessaförhandlingar anser uppenbarligen särskilt de större västländerna attförhandlingarna inte bör störas av nya sanktionsåtgärder. Sverigehävdar motsatt uppfattning. Vi har med ökad styrka framhållitatt säkerhetsrådet bör vidta sankfionsåtgärder. Avdet sagda framgår att regeringen helt stöder syftet med FN:s Namibiaråds dekretfrån 1974, vilket avser att under rådande förhållanden bl. a. förhindra handelmed namibiska varor. Sverigehar följt principen att bojkott på handelns område förutsätterbindande beslut eller rekommendationer av säkerhetsrådet. harsäkerhetsrådet endast rekommenderat medlemsstaterna att inte bedriva statlighandel med . har heller inte någon sådan handel. Omåtgärder för att hindra import från 6 ANDERSLJUNGGREN (c): Jag är tacksamför det svar som utrikesministern gett beträffande handeln med . Bakgrundenfill frågan är självfallet vägran att ge självständighet ochdet förtryck som man i stället i strid med internationell rätt utövar. Undersenare fid har också från svenska affärsmäns sida förekommit en mycketomfattande annonsering av varor med ursprung i . Det gäller främst s.k.swakarapälsar, där råvaran i direkt strid med utrikespolifiska principer somSverige hävdar hämtats från . De åtgärder som vidtogs 1974 av dendåvarande regeringen, när olika privata organisationer uppmärksammades på FN:sNamibiaråds dekret angående förhindrande av handel med namibiska varor, haralltså inte alls fått avsedd effekt. Pälsfabrikanterna fortsätter - det framgårtydligt - sin import av swakaraskinn. Pälshandeln har intensifieratansträngningarna att sälja swakarapälsar till kunder som troligen aningslöst,till följd av brist på informafion, handlar med vad som från internationellrättslig synpunkt måste betecknas som stöldgods. Mot den bakgrunden vill jagfråga utrikesministern: ni ta initiafiv till nya underhandlingar medföretag som importerar och säljer namibiska varor i syfte att få ett definitivtstopp för verksamheten så länge den sydafrikanska ockupationen består? Slufiigenvill jag ställa en följdfråga beträffande ifrågasatt svensk uranimport frånNamibia. Misstankar om sådan import har framförts såväl i svenska massmediersom av dem som kämpar för befrielse av . Såvitt jag förstår är detklarlagt att uran som importeras till från och konverterasi samma anläggning i utanför Narbonne i där också uran frånRössinggruvan i konverteras. Enligt uppgift blandas uranet från de treolika länderna vid konverteringen, varför namibiskt uran mycket väl kan tänkasbli använt i svenska kärnkraftverk. Mot den bakgrunden vill jag frågautrikesministern, som jag tackar Om åtgärder för att hindra import från för svaret,om han otvetydigt kan försäkra att uran från inte importeras tillSverige. Här handlar det ju om i vilken utsträckningsvenskt näringsliv är berett att stödja den svenska utrikespolitiken genom attavstå från handel och andra relationer med och i stället välja attintensifiera kontakterna med resten av , som ju också erbjuder en stormarknad. Jag tror att man från näringslivets sida kännerregeringens ståndpunkt. är det alldeles klart att vi inte har någramedel till vårt förfogande, och vill egentligen inte heller ha det, som innebäratt vi kan förbjuda svenska företag att bedriva handel med länder vilkaspolitiska regim vi inte gillar. Vi håller på principen att handelsbojkotterskall beslutas av . Detta gäller självfallet alla typer avvaror. Beträffande den speciella frågan om uranimporten förhållerdet sig, som vet, så att det i det avtal som vi har med detfranska företag som upparbetar uran som bryts i två andra afrikanska staterstår att inte vill att något namibiskt uran skall ingå i leveranserna.Vi har inga möjligheter att gå längre än så. Inte heller har vi någon anledningatt tro att det franska företaget försöker lura på uran från . Anf.8 (): Jag noterar att utrikesministern har samma uppfattning somjag i grundfrågan, nämligen att handel inte bör förekomma, men att det ankommerpå det svenska näringslivet självt att bestämma om det skall importera varorfrån eller ej. Jag kan inte vara helt nöjd med svaret. Jag tycker attsvenska myndigheter, på regeringens initiativ, på nytt borde ta uppunderhandlingar med importörer och försäljare, exempelvis när det gällerswakarapälsar, för att försöka förmå dem att frivilligt avstå från handel. När det gäller uranimporten bestred inte utrikesministernuppgifterna att vi importerar från och , varefter uranet konverterasi samma anläggning i som också konverterar uran från . Jag kaninte anse att en svensk deklaration där det sägs att man inte vill ha namibiskturan till är till fyllest. Vi måste ha garantier som gör att viotvetydigt kan slå fast att ingen uranimport från förekommer. Som jag har sagt åtskilliga gånger - jagtänker då inte bara på den här debatten utan på andra sammanhang - känner näringslivettill den hållning. Vi har ju f. ö. inte bara rekommenderatsvenska företag att avstå från att utvidga sin verksamhet i utan vihar också en lag som förbjuder nyinvesteringar. Därutöver verkar vi aktivt förinförande av globala sanktioner genom beslut i . Vad sedangäller uranfrågan är det rikfigt att upparbetning sker i en anläggning som ävenupparbetar uran som kan komma från . Men det avgörande är att vi avpolitiska skäl har deklarerat från svensk sida och skrivit in i avtal att viinte vill ha något uran från . Och liksom när det gäller andra avtal medandra företag eller andra nationer utgår vi från att vad som står i detta avtalrespekteras. Jagtror att det vore till fördel för den här saken om man inte från svensk sidaspädde på de ogrundade misstankar som kan finnas om att vi fakfiskt skulleimportera uran från . Omersättningen för viltskadad gröda 3§ Svar på fråga 1980/81:45 om ersättningen för viltskadad gröda har frågat mig om jag uppmärksammat effekternaav de nya reglerna om ersättning vid vissa viltskador och vilka åtgärder somregeringen i så fall ämnar vidtaga. Genomden förordning om ersättning vid viltskador som trädde i kraft den 1 juli 1980skapades ett nytt ersättningssystem för viltskador. a. attjordbruk med större areal än 60 ha odlad jord i allmänhet inte fick någonersättning. Denna gräns borttogs i den nya förordningen. Den tidigare gällandesjälvrisken, som varit , slopades. Med hänsyn till den nuallmänt accepterade principen - att var och en får anses vara skyldig att tålaett visst mått av intrång och olägenheter till följd av förekomsten av vilt -skapades ett system där självrisken i stället var proportionell mot storlekenoch bärkraften på jordbruket i fråga. Ett större jordbruk skall få bära en, ikronor räknat, större självrisk än ett mindre jordbruk. Självrisken är f. n. av ett för hela jordbruksföretaget beräknat normskördevärde. Denya reglerna medför att många lantbrukare har en större självrisk änfidigare. Detta bör dock ses mot bakgrund av den tidigare låga självrisken ochatt arealgränsen nu är slopad. Jaghar självfallet uppmärksammat de problem som sammanhänger med införandet av detnya systemet och jag följer noga utvecklingen. Skördesituationen i landet harju denna höst varit särskilt besvärlig, vilket bidragit till att ökaviltskadorna. Innan några förändringar vidtas bör en utvärderingav årets viltskador och av ersättningsbestämmelsernas tillämpning göras. Inom förbereds ett uppdragfill i denna fråga. Skulle det vid denna utvärdering visa sigatt det nya systemet inte fungerar på ett tillfredsställande sätt är jag bereddatt föreslå förändringar i systemet . 11 (): Jag får tackajordbruksministern för svaret, som ju låter positivt. Från gällernya regler för viltskadeersättning till lantbrukarna. 5 protokoll 1980/81:15-17 Om ersättningen för viltskadad gröda Närbeslutet fattades var alla parter överens om att grundsjälvrisken skulle höjas,men bestämmelsen att fill denna skall läggas en självrisk motsvarande påhela skördevärdet har visat sig drabba många lantbrukare mycket hårt. Jag villge några exempel. Arrendator nr 1 i län med 61 ha åker säger: Årets havreskörd ser lovande ut och beräknas fill /ha. Vid en beräknadskada på åtgår ca 3,6 ha för att täcka självrisken. Alla år är ju interekordår, och vid en skörd på går det åt en areal på 5 ha. Han får alltså bjuda älgarna havre innan han får någon ersättning alls. Arrendator nr 2, , 50 ha, beräknade skador , beräknad självrisk . - en höjning frånföregående år med . nr 3, , 22 ha, varav vall 10 ha. Hans självrisk blev , motsvarande över havre. Det kan inte vara rimligt att lantbrukarna själva skallstå för kostnader av denna storlek. Det kan inte vara rimligt att den allmänna självriskenskall beräknas på företagets hela areal, och det är särskilt orimligt att valloch träda skall tas med i beräkningen. Det är inte rimligt att tala om att jordbruket skall ellerkan anpassa sin produktion efter älgförekomsten. Det är ju tvärtom så att iälgrika trakter är havren ofta den bästa grödan, ja den är direkt nödvändig förgårdar med djur, och det har de flesta gårdarna i skogsområdena. Många arrendatorer som arrenderar av domänverket ellerskogsbolag har mycket älg på och kring gården, har marker som bäst passar förhavre, har ingen jakträtt och mycket små möjligheter att få arrendet sänkt. Dedrabbas särskilt hårt av de nya bestämmelserna. Jag anser att fattade ett felaktigt beslut ivåras, att det beslutet måste ändras och att vi bör knyta självrisken antingentill den skadade arealen eller enbart till de skadekänsliga grödorna. Men det finns fler saker än självrisken som inte är bra iden nya lagen. a. krävs att enskilda lantbrukare skall ha vidtagit"rimliga åtgärder" för att få skadeersättning. Men tolkningen av vadsom menas med rimliga åtgärder är oklar. Hårdraget kan det innebära att manskall hägna skadedrabbade områden eller t. o. m. använda gasolkanoner, somnågon har förslagit. Därför skulle jag vilja ställa en följdfråga tilljordbruksministern i detta sammanhang: Hur serjordbruksministern på tolkningen av orden rimliga åtgärder? 12Jordbruksministern : Herr talman! I förordningens tredjeparagraf sägs att ersättning inte lämnas om den skadelidande har underlåfit attvidta rimliga åtgärder för att förebygga sådan här skada. Det har varit endebatt om detta. Man har tolkat det på olika sätt. I en jakttidskrift har dett. o. m. påståtts att om man inte vidtar en hel mängd viltskrämmande åtgärder,blir man utan ersättning oavsett skadans omfattning. Tilldet skulle jag först vilja säga att nuvarande anvisningar förtillämpningen endast är preliminära. Enligt vad jag har erfarit kommernaturvårdsverket snart att utfärda definitiva kompletta föreskrifter i ämnet. PåAnna Wohlin-Anderssons fråga hur jag tolkar uttrycket rimliga åtgärder skullejag vilja svara att bestämmelsen, som jag har citerat, om att den skadelidandeinte får ha underlåtit att vidta rimliga förebyggande åtgärder, inte är någonny paragraf. Den fanns redan i den före den 1 juh 1980 gällande kungörelsen omälgavgift. Bestämmelsen har Hksom fidigare syftet att sfimulera den somriskerar att drabbas av skador att vidta de. åtgärder som kan anses rimhga föratt begränsa skadans omfattning. Men jag vill säga att jag ställer migytterligt tveksam till de s. k. skrämselmetoderna, eftersom de ofta har enbegränsad eller liten förebyggande effekt. Att ställa orimliga krav på denenskilde lantbrukaren har självfallet aldrig varit avsikten med den härbestämmelsen. Omdelningen av telefonkatalogen för 13 (): Jag får tacka jordbruksministern för det här beskedet, som jag tyckerär klarläggande. Närman ser över den nya viltskadelagen, bör man i stort sett mönstra ut orden"rimliga åtgärder" och i stället gå in för att låta gode männen viduppenbara missbruksfall avstyrka ersättningsansökan. Närdet gäller skadeersättningen så håller LRF just nu på med att samla in materialom hur systemet verkat ute på fältet . Man räknar med att det arbetetskall vara klart . Om vi sedan beräknar några månaders fidför utvärdering av materialet, finns det ändå gott om tid att vidta ändringar iskadeersättningssystemet till nästa skördesäsong. Detallra mest positiva i jordbruksministerns svar tycker jag är att han också ärinne på linjen att en ändring kan vidtas . 4 § Svar på fråga1980/81:46 om delningen av telefonkatalogen för har med hänvisning till planer att genomföra endelning av telefonkatalogen i vissa län frågat mig hur jag ser på dessateleverkets planer i förhållande fill de uttalanden som trafikutskottet ochriksdagen gjort i detta ämne. Inomde ramar som dragit upp för de affärsdrivande verken är detteleverket som beslutar om utformningen av telefonkatalogen. Några skäl attändra denna ordning kan jag inte finna. Däremotdelar jag trafikutskottets uppfattning att vid sina överväganden omändringar i telefonkatalogens indelning i största möjliga utsträckning bör tahänsyn till synpunkter och önskemål som förs fram från regionala myndigheter.Televerket måste också ta hänsyn fill kundernas Omdelningen av telefonkatalogen för önskemål och ekonorhiskafaktorer. Det är därför nödvändigt för att göra en avvägning mellanolika intressen när man bestämmer hur telefonkatalogerna skall se ut iframtiden. Föratt få in de regionala synpunkterna kommer att på detlokala planet diskutera indelningen i olika katalogdelar med kommuner,landsting och länsstyrelser. 15 (): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret, även om jag fårlov att säga att statsrådet i sina försök att hålla med såväl trafikutskottetsom de regionala myndigheterna, kunderna och , egentligen inte sägernågonfing alls.