prot · G40984 · 1980-12-31 00:00:00 — Många tvingas nu atf leasa sinbil till räntekostnader som ligger på 20 ä eller i vissa fall kanske ännumer. Här har man infe heller möjligheter att kontrollera hur turerna går. Denenskilda människans behov av ordnade förhållanden är alltså också en anledningaft angripa problemet. Motivet är alltså inte atf man vill öka konsumtionen avbilar, ufan motiven är de som jag här försökt redovisa. Vi måste ha en bra finansieringsplan för en artikel som ärnödvändig för så många människor för att de över huvud taget skall kunna ha ettarbete och få en inkomst. Def är ett av de väsentligaste skälen. Ett annat skäl är atf defta drabbar .människor som har dåligekonomi, medan de som har god råd infe drabbas. Def är därför en rättvisefrågaatt man angriper detta problem. Ett tredje skäl att göra någonting åt problemet är atf manannars ökar fuskhandeln och stimulerar leasingen, som ju inte är någonting förden som behöver bil kontinuerligt. Dessa regler har också lagt sten på börda - det råderinget tvivel om den saken - då bilhandeln har gått nedkraftigt. Det är givetvis också andra saker som har bidragit härtill, menförhållandena är sådana att det finns anledning att se med förståelse påbilhandelns problem i def här läget. Det måste finnas rättvisa iavbetalningsreglerna för bilhandeln jämfört med reglerna för handeln med andrakapitalvaror av olika slag, som kanske är mindre nödvändiga och som det avolika skäl funnes större anledning atf angripa. Jag hoppas aft ekonomiministern skall inta en attityd somgör def möjligt för parterna att mötas på nytt. Jag tror mig kunna säga attbilhandeln är intresserad av att diskutera den här frågan vidare. Om avbetalningsreglerna för handeln med personbilar Om avbetalningsreglerna för handeln med personbilar atf tasinitiativ därifrån. När parterna möts hoppas jag atf man kan komma fram till enrimlig lösning. 6 (): Jag delar till ekonomiministerns uppfattning aft vimåste begränsa konsumtionen. Det är alldeles nödvändigt. Men vi haren vissvolym på denna konsumtion, och vad vi diskuterar är om denna Skall hanterasgenom den reguljära, seriösa handeln på området eller om vi lättvindigt skalllåta den försvinna uf till buskhandeln eller källarhandeln -eller vad man nuvill kalla den. Det pågår en utredning när det gällerbilkreditförordningen. Det är alldeles riktigt. Jag tycker aft vi skall följaden princip som vi brukar följa här i och låta utredningen arbeta ochkomma med sina förslag. kommer vi atf ha kvarbilkreditförordningen. Vad vi nu diskuterar är hur vi skall komma åt ett akutproblem för att hjälpa branschen och klara dess situation för stunden. Närekonomiministern i sitt svar säger aft branschen inte är beredd aft medverkatror jag att det delvis är en missuppfattning. Vad man ursprungligen krävt ären avbefalningsfid för nya bilar och 36 månader för begagnade.Man har förstått att något sådant i det här läget infe är möjligt. Man harvikit och sagt: O.K., vi accepterar 18 månader, som det är för de nyabilarna. Def är bland dessa konsumtionen kan öka. Men när def gäller begagnadebilar finns det uppenbarligen ett stort lager som behöver komma bort. Då sägerekonomiministern att jag väl inte menar att man skall höja till en nivå som vialdrig har haft tidigare. Jo, av def skälet atf bilar aldrig har kostat såmycket pengar som de gör . Den som byter bil och köper en ny bil för låt osssäga , vilket är genomsnittspriset för en svensk bil , klararavbetalningen . Han får kanske ge . emellan i byte,men han lämnar alltså en bil som är värd . Och def ärköparen av den begagnade bilen vi värnar om, herr ekonomiminister. Def är denköparen som infe klarar avbetalningen , infe heller ,men möjligen . Def är därför de 30 månaderna behövs just vidförsäljning av begagnade bilar. Många väljer atf sälja sina bilar . Många väljer attsälja dem privat. Vi vet att det när och handlarsinsemellan infe blir några momspengar till ekonomiministern. Det får viacceptera så länge vi har def systemet. Men vad jag inte kan acceptera är atfJohansson och inte egenfiigen handlar med varandra utan går till enbulvan i en källare. Där gör man upp affären på sådant sätt att det aldrigframkommer att den hanteras via den här mannen. Han låter registreringen skedirekt från till . På det viset kringgår man gällandelagar. Det är den biten vi vill komma åt för aft den inte skall bli en alltstörre del av den krympande marknaden. Vi har ett konsumentskydd. hartillräckligt att göra utan att få en mängd onödiga anmälningar av sådana härskäl. MRF- - har låfit göra enSIFO-undersök-ning som visar atf av marknaden för begagnade bilar gällerbilar i prisläget . Av dessa är det sominte hanteras av den reguljära handeln. Def är en ganska stor volym. Vi måstevara överens om att vi inte kan överlåta denna marknadsandel till dem som infetänker leva efter de förordningar som riksdag och regering drar upp. Vi har ocksä sett av leasingsysfem och avgifter avolika slag, som . man hittar på. Uppfinningsrikedomen är stor i alla branscher- infe minst i den här - hos dem som tänker vara med och kringgålagstiftningen. Det är klart att vi har olika angelägenhetsgrad och olikakännedom om branscher. Jag skulle avslutningsvis, lifef skämtsamt, kunna sägasom en annan ledamot av kammaren sade i en annan debatt: Den här debattendelfar jag egentligen inte i som polifiker - den här branschen kan jag. Om avbetalningsreglerna för handeln med personbilar Jag är faktiskt inte alldeles okunnig om denhär branschens förhållanden heller. Men jag är ändå polifiker och ändå ansvarigför ekonomin. Jag har en känsla av att det mesta som kan sägas i den härdebatten redan har sagts. Jag vill bara tillägga två ting. Def första är atf omnu - jag har fått det intrycket när jag lyssnat till både ochWiggo Komstedt - det avgörande motivet för en förlängning avavbetalningsfiderna är att komma ät det fusk och de missförhållanden som haruppkommit i branschen, då är det litet egendomligt aft branschen själv intevill lämna sin medverkan till den kontroll som tyvärr är nödvändig på det härområdet. Def andra jag skulle vilja säga är,för aft def inte skall bli några tnissförsfånd, att om det skall bli någonändring, sä kan def inte komma i fråga att upphäva bilkreditförordningen förrändet är utrett med vilka medel bilkrediterna skall behandlas. Def kan infeheller komma i fråga atf ge bilhandeln en längre kredittid än vinågonsin haft tidigare i . Det kan inte komma i fråga. Def är likabraaft jag sagt det, så att def inte råder några missförstånd på den punkten. Anf.8 (): Beträffande bilbranschens medverkan vill jag säga att defär ganska naturligt atf branschen, om den skall medverka i en så pass känsligoch omfattande verksamhet som det här gäller, för aft kunna träffa eft avtalockså vill ha något tillmötesgående från myndigheternas sida. Ekonomiministernsade ju själv att det är en ganska ovanlig företeelse och kanske inte den allrabästa lösningen att träffa en överenskommelse med en branschorganisation pädetta sätt, men å andra sidan var ju ekonomiministern - och det tycker jag ärrikfigt - angelägen om aft det skall vara möjligt att åstadkomma enöverenskommelse. Jag tycker det är väldigt positivt om man kan nå enöverenskommelse med en bransch inom näringslivet som medverkar till aft skapasunda förhållanden och vill ta pä sig uppgifter som infe är så roliga men somär nödvändiga och i samhällets intresse. Det intresset är inte avsågat - Om avbetalningsreglerna för handeln med personbilar def villjag framhålla - och intresset finns kvar, om myndigheterna går fill dessaförhandlingar med en vilja att ocksä från sin sida ge någonfing. Det är alltsådet jag hoppas på. Jag vill också kommentera ekonomiministerns uttalande omatf def i nuvarande samhällsekonomiska läge är angeläget aft se till att minskaimporten. I det sammanhanget vill jag betona aft en förlängning avavbetalningsfiden för begagnade bilar infe behöver påverka bytesbalansen,eftersom de bilar def gäller redan finns här i landet. De kanske står färdigaoch kontrollerade på verkstäderna och skulle göra bättre nytta genom aft kommatill användning än att bara stå där och dra kostnader. De skulle kanske kunnaersätta andra bilar som egentligen infe borde gå i trafik. Jag vill med defta inlägg slutligen säga att jag hoppasaft en omprövning kommer fill stånd. Den attityd som kom till uttryck i svaretger vissa förhoppningar om att def finns möjlighet fill vissa ändringar av derådande förhållandena. Jag hoppas att de resonemang som bilbranschen far uppmed ekonomiministern - eller det kanske blir tvärtom - leder fill posifivalösningar fill nytta för alla parter i sammanhanget. 9WIGGO KOMSTEDT (m); Låt mig understryka att det somekonomiministern säger om atf branschen inte vill medverka tillkontrollverksamheten infe är helt riktigt. Branschen vill infe medverka på nugällande premisser, dvs. man vill inte medverka fill kontrollen om man inte fårnågonting i utbyte. 24 månaders avbetalningstid ligger som eft bud, meneftersom def infe sker några förändringar i fråga om avbetalningstiden på nyabilar och inte heller beträffande kontantinsats o. d., är naturligtvis 30månaders avbefalningsfid det som branschen för frarn som ett motbud för aft åtasig kontrollverksamheten. Ekonomiministern har ju själv erkänt aft def ärganska ovanligt atf en bransch själv skall ta på sig en sådan härkontrollverksamhet. Man gör det av det skälet att man även vill få en kontrollav de företag som inte driver denna verksamhet pä ett sådant sätt som vi välalla är överens om att den bör drivas på. Jag tror inte att vi egenfiigen har delade uppfattningarmer än just i fråga om längden av den amorteringstid som skall gälla. I det härfallet råder def väl samstämmighet inom regeringen, och det ankommer på ossalla att försöka påverka utvecklingen i den här riktningen. Eftersom JohanOlsson deltagit i debatten har han naturligtvis sitt ansvar och får väl talamed exempelvis statsministern om de här frågorna, så att vi kan få en riktigbedömning frän alla håll. Jag tror att de påringningar från branschen somriksdagsledamöter från alla partier har fått naturligtvis har bidragit till attden här debatten tagit fart. Jag vill understryka vad jag sagt tidigare här ,nämligen att det är väldigt viktigt atf debatten förs innan krisen är eftfaktum. gagnar def icke den svenska ekonomin atf något annatdepartement går ut och skramlar med börsen och erbjuder ersättningar,utbildningsbidrag och allt vad som finns för att klara en kris. Vi har hafttillräckligt med sådant i vårt land. Därförtror jag att den överenskommelse vi talat om skulle vara eft bra sätt Nr 84 attbegränsa verkningarna i branschen. Och jag tror på trepartiregeringen - den jag tror aft den är mäktig atf lösa de här problemen. 3 $ Svar på fråga 1980/81:270 om importen av blodplasma har frågat mig vilka åtgärderjag ämnar vidta för att öka självförsörjningsgrad när det gällerfillgången på blodplasma. Styrelsen för teknisk utveckling (STU) har initierat ettantal projekt med syfte att förbättra försörjningen av blod och blodprodukter. STU:s insatser syftar fill att ta fram system ochtillhörande metoder för hantering och analys av blod och blodkomponenter. Deväntade resultaten av STU:s insatser avses leda fill en tryggare försörjningmed blod och blodkomponenter för svensk sjukvård samt minskadesjukvårdskostnader genom effekfivare utnyttjande av blodråvaran och rationellaremetoder vid blodcentralerna. Forskning pågår bl. a. för att erhålla metoder för atttappa, separera, lagra och transfundera blod och blodkomponenter. Efter handsom metoderna förbättras kan man bättre utnyttja tillgänglig blodråvara. Enstörre grad av självförsörjning kan därför förväntas. Målet är aft iframtiden skall bli självförsörjande, anordnade jag en hearing med berördaintressenter kring dessa frågor. Bl,a, diskuterades graden av självförsörjningi landet beträffande blod och blodkomponenfer och möjligheterna till ökadgivarrekrytering. har i en cirkulärskrivelse tillsjukvårdshuvudmännen uttalat att det är angeläget att varjeenskild sjukvårdshuvudman tar ställning till sitt behov av och ansvar föråtgärder kring blodförsörjningen inom /kommunen. Enligt vad jag har erfarit har ocksäför avsikt att tillställa huvudmännen en enkät omblodförsörjningsfrågor. Mot denna bakgrund finner jag ingen anledning aft f, n, fainitiativ till ytterligare åtgärder för atf öka självförsörjningsgradnär def gäller tillgängen pä blodplasma. 11LARS (): Jag ber att få tacka för svaret. Orsaken till atf jag ställde frågan var en tidningsartikeli , där man konstaterar att importen avblodplasma i värt land uppgår till inte , vilket får anses varaen anmärkningsvärt låg självförsörjningsgrad, I själva verket är def t, o, m,värre än sä. Enligt styrelsen för teknisk utveckling, STU, varsjälvförsörjningsgraden 10 protokoll 1980/81:80-84 Om importen av blodplasma 1978 så låg som för vissa typer av blodplasma, ochefter vad jag kan förstå har det inte skett någon större förändring . säger statsrådet i sitt svar att styrelsen förteknisk utvecking håller på och arbetar med defta, och sedan för hon eff ganskaallmänt resonemang om hur man bättre skall tillvarata blodråvaran. Hon sägermycket litet om varför benägenheten att lämna blod i det här landet är så litenoch hur man skall komma fill rätta med def. Jag tycker atf det är märkligt atflandets sjukvårdsminisfer så litet intresserar sig för hur man skall kunnarekrytera blodgivare. Def finns, som jag ser det, många orsaker fill att def ären brist på def här området. En orsak är aft vi har en bristande information omblodgivning, och jag tror personligen att man möjligen skulle kunna komma tillrätta med det om man inrättade någon form av centralt organ för samordning avverksamheten och upplysning om denna. En annan orsak kan vara att människor helt enkelt får fördåligt betalt för sitt blod. Det kan naturligtvis diskuteras. Det finns mångasom hävdar motsatsen. De säger atf det i stället är på det viset att vi hardålig rekrytering därför atf människor över huvud taget fär betalt. En tredje orsak, som jag personligen tror mest pä, är attvi har ganska långa reseavstånd till blodcentralerna i landet, och def berornaturligtvis på att vi har relativt få blodcentraler. Då kan man fråga sig: Hurskall vi komma till rätta med det? Det finns säkert många möjligheter. Enmöjlighet är aft decentralisera verksamheten ut till våradistriktsläkarcentraler. En annan möjlighet är aft se fill att landstingen åtarsig uppgiften med hjälp av en mobil blodtappningsverksamhet, exempelvis ibussar. Det vore tacknämligt om statsrådet ville ge någrasynpunkter på detta. Def finns väldigt mänga frågetecken i den härverksamheten, och jag undrar om de inte är sä många atf def skulle behövasnågon form av utredning för att räta ut dem. Jag vill faktiskt på det bestämdaste bestridaaft jag skulle ha visat för litet intresse för de här frågorna. Jag vill i detsammanhanget påminna om det som sfär i svaret om den hearing jag anordnadeförra våren föratt faen rejäl belysning av dessa frågor. Såvitt jag kan förståhar bl, a. den hearingen bidragit fill ett ökaf intresse från landstingens sidaför bättre information i det här avseendet. Det är alldeles klart att informationen om behovet av flerblodgivare på sina håll är dälig - def varierar från landstingsområde tilllandstingsområde. Att inrätta ett centralt organ för detta ställer jag migmycket tveksam till, eftersom det är landstingen som ansvarar för sjukvårdensprakfiska genomförande här i landet, Landsfingen bör också själva ansvara förblodförsörjningen inom det egna landstingsområdet. Därför är det, tycker jag,landstingens uppgift att klara av detta. Frågan om den ersättning man får för blodgivning är förliten och om def förhållandet påverkar intresset för blodgivning har, som LarsHedfors säger. Det visar sig att man i andra länderhar en bättre blodgivning än vi har i , trots atf man i dessa länderinte betalar ut nägon ersättning alls. Jag tror därför atf def här är en öppenfråga. Erfarenhetsmässigt vet vi atf tappning av blodgivarehuvudsakligen sker vid de större sjukhusen: I de fall då huvudmännen finner attbehov föreligger av ökad givarrekryfering, bör man naturligtvis kartläggamöjligheterna till blodgivning även inom övriga delar av landsfinget- defgäller i första hand andra lasarett än def centrala, eller vårdcentraler. Mobilablodfappningsen-heter, som på bestämda tider söker upp de störrearbetsplatserna, är en annan form som på sina håll används för att stimuleraintresset för blodgivning. Jag tror atf man bör fortsätta på de här vägarna för attöka intresset för att bli blodgivare. Om importen av blodplasma 13 (): Statsrådet fortsätter aft säga att defhär främst är en angelägenhet för landsfingen. Jag undrar verkligen - inteminst med tanke på det väldiga underskott vi har när det gäller försörjningenav blodråvara - om man kan lägga denna uppgift enbart på landstingen. Viimporterar, som jag tidigare sade, så mycket som . Det måste således varaett nationellt intresse att komma fill rätta med detta och aft stödjalandstingen i denna verksamhet. Det är bra aft är intresserad av enkartläggning av möjligheterna fill decentralisering av blodgivningen. Det börvara möjligt att förlägga blodgivningsverksamhet tilldisfrikfsläkarsfafionerna, t. ex. genom atf man låter personal från de störreblodcentralerna då och då resa ut till disfriktsläkarstationerna för att tahand om blodgivningen. De mobila blodgivarsfafionerna är också en möjlighet idef här sammanhanget. När det gäller informafionen om blodgivarverksamhefen villjag gärna erinra om atf det finns länder där man har mycket positivaerfarenheter av att ha ett nationellt övergripande organ för information ochsamordning. Det närmast liggande exemplet på det är , Jag vill gärna avsluta med attuttrycka förhoppningen atf statsrådet noggrant följer den här verksamheteni framfiden. Flera landsfing, t, ex länslandsting och , har ganska sett över sinorganisafion för blodgivning. Från finnsdokumenterat eff arbete som tagits fram vid statsvetenskapliga institutionen vidLunds universitet och som har titeln i Kristianstadsläns landsting. Det är naturligtvis ett intressant dokument. Regionblodcentralernas överläkare har bildat en särskildsamordningsgrupp, som - vid behov av medicinsk och teknisk samordning överregionsjukvårdsgränserna - tar vissa initiafiv för att stödja och utvecklablodverksamheten inom hälso- och sjukvården, Regionblodcenfralernas Om tidpunkten för förslag till ny hälso- och sjukvårdslag samordningsgruppplanerar atf på olika sätt försöka stödja den totalagivarrekryteringen i landet. Av det skälet kommer möten med ansvariga läkarevid länssjukhusen aft arrangeras för erfarenhetsutbyte och för diskussioner omden önskvärda utvecklingen. Ett ganska intensivt arbete pågår alltså för attöka självförsörjningsgraden när det gäller blod och blodprodukter här i landet. 4 § Svar på fråga 1980/81:271 om tidpunkten för förslagtill ny hälso-och sjukvårdslag har frågat mig när jag avseraft förelägga en proposifion med förslag om en ny hälso- ochsjukvårdslag. Arbete pågår f. n. isocialdepartementet med sikte pä atf förelägga en proposifion underår 1981. Jag räknar med aft yttrande skall inhämtas från lagrådet. 16GUNNAR (): Jag ber att få tacka sjukvårdsministern försvaret, som alltigenom är positivt. Eftersom jag varit ledamot av hälso- ochsjukvårdsutredningen har jag särskild anledning aft tacka för svaret. Det var efter att ha läst en sammanställning avlandstingens remissvar som jag ställde min fräga. Landstingen sluter nämligenupp kring hälso- och sjukvårdsutredningens förslag om ramlag för hälso- ochsjukvården. Enigheten är så gott som total. Även om sammanställningen av remissvaren, som utarbetatsinom , inte ger någon heltäckande bild framstår defhur klart som helst, tycker jag, att landsfingen anser att förslaget frånhälso-och sjukvårdsutredningen mycket väl kan läggas fill grund för en nyhälso-och sjukvårdslag. Att sedan , främst genom artiklar iLäkartidningen men även med sföd av viss dagspress, uttalat något av enförkasfelsedom över utredningsförslaget är en sak för sig. Jag fick eft starkt intryck av atf sjukvårdsministern fannbetänkandet från hälso- och sjukvårdsutredningen innehålla många positivaförslag när vi från utredningens sida överlämnade betänkandet inovember månad 1979. Och jag tror atf sjukvårdshuvudmännen uppfattade förslagetsom eff led i den demokratiseringsprocess som samhället genomgår. Det är väl också så att många frågor inom den svenskasjukvården nu har ställts på sin spets genom filmatiseringen av romanen som visats i TV-vi såg def sista avsnittet . Def har fått en nysjukvårdsdebatt att blossa upp. Vi har def märkliga förhållandet atf en sektor avsamhället som far emot 25 miljoner besök av vårdsökande människor ochvårdar sådana människor på sjukhus 40 miljoner dygn regleras av enlagstiftning som inte med eft ord behandlar den vårdsökande. Ingenting sägs om denvårdsökandes rätt till självbestämmande, medinflytande och kvalitet av olika slag i värden. Jag förmodar aft sjukvårdsministern är enigmed mig om att deffa är ett förhällande som vi infe kan acceptera. Jag behöver inte orda så mycket mer om detta. Def är juett alltigenom positivt svar som jag har fått. Vi ser fram emot den proposifionsom vi nu förväntar oss under det här året. Jag tackarän en gång för svaret. 5 § Meddelande om svar på interpellation 1980/81:81 Jag hade för avsikt att besvara eninterpellafion av ställd till stafsministern angåendesysselsättningspolitiken. Då är förhindrad aft närvara ikammaren avser jag atf besvara interpellationen . Omnedläggningen av industrier i kommun 6 § Svar på fråga 1980/81:267 om nedläggningen avindustrier i kommun har frågat mig vilka åtgärderregeringen är beredd att vidta i kommun med anledning av beslutenom nedläggning av Bruk och pappers- och massafabriken vid BrobyIndustrier. MBL-förhandlingarna vid Bruk är nu avslutade, ochSödra Skogsägarna har fattat beslut om att lägga ner verksamheten vid bruket.Bruket har 160 anställda. Ägarna fill har fattat samma beslutför sin pappers- och massafabrik. Det beslutet berör 150 anställda. Enligt vad jag har erfarit pågår f. n. vid båda brukenarbete med aft finna lösningar för fortsatt verksamhet. Några krav på statligainsatser i samband med detta arbete har såvitt jag vet inte framförts. Arbetsmarknadsmyndigheterna ärsjälvfallet beredda atf sätta in sedvanliga arbetsmarknadspolifiska åtgärderför att i första hand förmedla nya arbeten fill de personer som riskerar aftbli arbetslösa. Även utbildningsinsatser torde kunna bli aktuella för atfunderlätta övergången till andra arbeten. 19BÖRJE (); Jagber atf få tacka försvaret på min fråga.Sysselsättningen i kommun har varit en följetong i . Jagtror att detta är den fjärde eller den femte gången som vi diskuterar den, ochdet bevisar hur allvarligt läget är. Bakgrunden fill min fråga är att def nu föreligger ettdefinitivt beslut om nedläggning av Bruk och vissa delar av BrobyIndustrier. Om nedläggnitigen av industrier i kommun detbeslutet fär det mycket svåra följder för kommun. Direkt berörs330 anställda i de båda företagen. Problemet är ocksä akut; det handlar omveckor tills de anställda mister sina jobb. Def är alltså hög tid att ingripa,om en mycket allvarlig kris i området skall kunna undvikas. Arbetsmarknadsministern ger beskedet att arbete pågår vidbåda bruken för att finna lösningar för fortsatt verksamhet. Vi har också genommassmedia fått veta att förhandlingar pågår. De anställda och invånarna i östraSkåne har emellertid inget större förtroende för . Vi tyckeraft de har misskött företagen och infe tagit vara på alla de möjligheter somfinns. är vi rädda för aft de också missköter förhandlingarna och driver demtill en nedläggning av företagen. Därför är det vikfigt att staten aktivtmedverkar för att klara upp situationen vid Bruk och . säger arbefsmarknadsministern aft några krav påstatliga insatser ännu infe har framförts.