prot · G409151 · 1980-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1980/81:151 Förhandlingarnaleddes till en början av förste vice talmannen. 1 § Justerades protokollet för den 18 innevarande månad. 2 § Föredrogs och hänvisades Proposifion 1980/81:205 tillsocialutskottet 3 §Föredrogs och hänvisades Motionerna 1980/81:2203 filljordbruksutskottet /81:2204-2207 till kulturutskottet 4 § Föredrogs men bordlades åter betänkande1980/81:26 betänkande 1980/81:40 betänkande1980/81:28 5 § Riktlinjer för energipolitiken, m. m. 1980/81:60 om riktlinjerför energipolitiken (prop. 1980/81:90) och 1980/81:61 om vissa anslag påtilläggsbudget III inom industridepartementets verksamhetsområde (prop.1980/81:125) samt 1980/81:37 om riktlinjer för energisparverksamheteni byggnader m. m. 1980/81:90, 1980/81:100 och 1980/81:133). Nr 151 AnL 1 FÖRSTE VICE TALMANNEN: den Näringsutskottetsbetänkanden 60 och 61 samt civilutskottets betänkande 26 mai 1981 debatteras i ett sammanhang, och yrkandenbeträffande samtliga dessa betänkanden får framställas under den gemensammaöverläggningen. Riktlinjerför ener gipolitiken m m °- Statsministern : Det är nu folkomröstningen om kärnkraft avgjordes.En kamp som hade pågått i närmare om energisystemets utformningoch kärnkraftens risker hade förts till ett avgörande. Beskedet i folkomröstningenvar otvetydigt. Kärnkraften skall vara avvecklad inom högst en . Vihar alla som politiker ett ansvar för att detta besked från svenska folketskall följas upp i prakfisk handling. Den omfattande energipolitiskaproposition som har att ta ställning till är ett viktigt led iarbetet på att göra kärnkraftsavvecklingen trovärdig. Utgångenav folkomröstningen, och de positionsförändringar de fidigare kärnkraftsvänligapartierna hade tvingats fill redan innan folkomröstningen, var en seger för denstarka opinion i hela landet som engagerat sig i arbetet motkärnkraften. Det finns skäl att komma ihåg detta, när vi nu med dagens beslutlägger fast riktlinjerna för en helt annan energipolitik än den energipolitiskalinje som initierades och drevs igenom av den socialdemokratiska regeringen ibörjan av . När det gäller kärnkraften har utbyggnadspolitikenersatts med en avvecklingspolitik. Arbetetmed att ge energipolifiken en ny inriktning startade redan i samband medregeringsskiftet . Från den dåvarande regeringens sida vidtogs en radåtgärder för att förändra energisystemet i riktning mot ett system byggt ihuvudsak på användningen av inhemska energikällor med minsta möjligamiljöpåverkan. Anslagen till energiforskningen förstärktes kraffigt. En tioårigsparplan för befintlig bebyggelse beslutades. Förbättringar genomfördes närdet gällde stödet till energisparåtgärder inom industrin, osv. Sammantaget vardetta en politik med en helt annan inriktning och karaktär än den energipolitiksom tidigare hade förts. Menarbetet inom den dåvarande trepartiregeringen präglades också av de skildauppfattningarna kring kärnkraften. Först genom folkomröstningen skapades deavgörande förutsättningarna för en energipolitik av det slag vi nu håller påatt utforma för de närmaste decennierna. Det är en polifik inriktad påavveckling av kärnkraften, hushållning och ett ökat användande av inhemska ochhelt förnybara energikällor. Föross i , som så hårt har drivit kraven på en ny energipolitik,känns detta naturligtvis extra tillfredsställande. En politik som utdömdes som helst orealistisk och en fara för välfärdenomfattas nu i praktiken av en bred majoritet av . Bidragandetill denna attitydförändring är inte bara en växande insikt hos de politiskapartierna om kärnkraftens unika risker för nuvarande och kommande generationer.Kalla ekonomiska fakta har också tvingat fram ett nytänkande i energifrågorna.Låt mig peka på några vikfiga punkter. De två chockhöjningarna avoljepriset 1973 och 1974 och 1978-1980 har inte bara orsakat höjdauppvärmningskostnader, fördyrade transporter och högre kostnader för annandirekt energianvändning. De har också i grunden påverkat industrinskonkurrensförhållanden och produktionsbetingelser. I oljechockernas spår harpraktiskt taget alla industrialiserade länder råkat i ekonomiska svårigheter. Oljeprishöjningarna har också kastat nytt ljus över denmoderna industristatens sårbarhet och över slöseriet med resurser. Stränghushållning med energitillgångarna framstår numera som en nödvändighet för atttrygga en god miljö. Men en begränsning av den totala energikonsumfionenframstår också som ett nödvändigt inslag när det gäller att föra ochandra industriländer ut ur den ekonomiska krisen. Det krävs också att vi minskarsårbarheten när det gäller vår energiförsörjning. Det gör vi allra bäst genomatt vi i större utsträckning utnyttjar inhemska energikällor. Men vi kan ocksåskapa ökad försörjningstrygghet genom att sprida oljeinköpen och anskaffningenav annan energi. Vi kan i många fall göra det i samarbete med våra allranärmaste grannar. med och oljeavtalet med är exempelpå detta. har en mängd beslut fattats på detenergipolitiska området, beslut som syftar till att förändraenergiförsörjningen till ett mera resurshushållande energisystem. Arbetet harföljt den tidtabell som utstakats. Under årets har på bordlagts energipolifiska förslag, där de ekonomiska satsningarna på hushållningoch på utveckling av alternativa energikällor saknar motsvarighet här iSverige, Starkt förbättrade ekonomiska förutsättningar har skapatsgenom inrättande av oljeersättningsfonden, som disponerar 1,7 miljarder kronorför . Vidare skall det fattas beslut om ett nytt treårigtenergiforskningsprogram, där 1,4 miljarder anslås för utvecklings- ochforskningsinsatser. Prioriterade områden är inhemska bränslen och vindenergi.Ett tioårigt program för energisparverksamheten i byggnader läggs fast, och 2,5miljarder anslås för . Dessa ekonomiska satsningar ger förutsättningar för att dehögt uppställda målen för oljeersättningen skall kunna genomföras. Ett av de viktigaste inslagen för att komma till rätta medobalansen i den svenska ekonomin är satsningar som minskar vårt oljeberoendeoch i stället ger en ökad användning av inhemsk energi. Målsättningen i de energipolitiska förslagen är attoljeberoendet nära nog skall halveras. Detta får avsevärda effekter på vårbytesbalans. Det skapar möjligheter till sysselsättningstillfällen, genom attinhemska bränslen som skogsråvara och torv får större utrymme i de regioner därsysselsättningsproblemen är störst. Försurningen är kanske vår allvarligaste miljöfråga.Ett viktigt mål för energipolifiken måste därför vara att minska utsläppen avförsurande ämnen. Regeringens förslag i energiproposifionen innebär skärpningarnär det gäller miljökraven vid introduktionen av kol. Riktlinjer för energipolitiken, m. in. Riktlinjer för ener-gipoliUken, m. m. ställningstagande innebär en ytterligare skärpning. Försurningsproblemen måste angripas genom en rad olikaåtgärder. Förutom en minskning av våra egna utsläpp behövs det internationellainsatser och överenskommelser för att nå en allmän begränsning av utsläppen iEuropa, Vidare måste vi genom i första hand kalkning försöka återställa ochrädda områden som redan är försurade. och fiskeristyrelsenkommer att redovisa erfarenheterna av försöksverksamheten medkalkning av sjöar och också lägga fram program för fortsatt kalkning.Regeringen avser att lägga fram sina förslag om denfortsatta kalkningsverksamheten. Med hänsyn till vad utskottet nu har uttalatser jag det som naturligt att regeringen i anslutning därtill också återkommertill med förslag om ytterligare skärpta miljökrav vid koleldning.Självfallet kommer regeringen också vid sin prövning av enskilda ärendenrörande nytillkommande koleldningsanläggningar att tillämpa en fortsatt strängpraxis. råder en bred enighet om att kärnkraften skall varaen parentes i energiförsörjningssystemet. Den energipolitiska propositioneninnefattar också förslag som skall säkerställa denna avveckling. Det nyaenergiverket får bl, a, i uppgift att ta fram underlag i syfte att se till attawecklingsbesluten inte försvåras eller förhindras. Vidare byggs en särskildfond upp för att i första hand finansiera omhändertagandet av det giftigaavfallet. Denna fond kan också användas för att finansiera rivning avkärnkraftverk. Jag måste också med tillfredsställelse hälsa att riksdagenhar enat sig om att tillsätta en parlamentarisk kommitté med uppgift attförbereda avvecklingen av kärnkraften, Enhgt min mening är det då självklartatt beslut inte fattas som binder oss ytterligare till kärnkraften ellerförsvårar ersättandet av kärnenergin. Kommitténs tillsättande får inte hellerinnebära att de konkreta ställningstaganden som blir nödvändiga inom denärmaste åren begravs eller skjuts . Beslut som binder oss vidkärnkraften, såsom byggande av hetvattentunnlar och uranbrytning, lederofelbart till att trovärdigheten i kravet på kärnkraftens avveckling minskar. Jag tror att energifrågorna kommer att bli ettav de viktigaste områdena också , Vi har genom de mångaenergipolitiska förslagen givit energipolitiken en ny inriktning. Från att varaett storskaligt, känsligt och sårbart energisystem med stort utlandsberoendeinriktas nu politiken successivt på ett decentraliserat energisystem, byggt påden allsidighet som ett system baserat på energihushållning och inhemska,förnyelsebara energikällor innebär. Detta år en energipolitik som också bidrar till att föralandet ur den samhällsekonomiska obalans som råder. Det nya vägvalet för deenergipolitiska åtgärderna innebär också att dessa samordnas med annansamhällsplanering. Det är få sektorer i samhället som påverkarsamhällsutvecklingen i stort - sysselsättningsförhållanden, samhällsstrukturoch nationellt oberoende - som just energisektorn. Formerna förenergitillförsel, distribution och användning har en avgörande inverkan påsamhällsstrukturen. De energipolitiska förslag som har lagts fram är viktigasteg i strävandena mot ett En inriktning mot användning avförnyelsebara energikällor är också ett betydelsefullt steg framåt på miljö-och resurshushållningsområdena. De möjligheter satsningarna på alternativa energikälloroch energihushållning ger i form av teknisk utveckling, innovationer ochutrymme för enskilt initiativtagande öppnar nya vägar och kan bli ett braincitament för det svenska näringslivet och därmed för exportens utveckling. Investeringar i energianläggningar och utnyttjande ''innemska energikällor är också ett verksamt regionalpolitiskt medel. L unsskäl att pröva förändringar i det regionalpolitiska stödsystemet som möjliggöratt t. ex. satsningar på energiområdet i inlandet kan finansieras via deregionalpoli-fiska medlen. Det skulle ge såväl sysselsättningstillfällen där de bästbehövs som betydande bidrag till möjligheterna att förverkliga målsättningenatt reducera vårt oljeberoende med innemot hälften. De energipolitiska förslag som presenteras innebär enoffensiv satsning på hushållning med energi, effektivare energianvändning inomsamhällets olika sektorer, där energikvalitet i stället för energikvantitetutgör grunden för vår framtida energiförsörjning. Men, fru talman, vi kan inte slå oss till ro med detta.Först och främst måste de möjligheter som förslagen ger utnyttjas och tas tillvara. Det är ute i näringslivet, ute i kommunerna och ute hos de enskildamänniskorna, målsättningarna skall förverkligas. Staten har gett riktlinjer ochanvisat resurser. Staten kan däremot inte och bör inte fatta detaljbeslutenvare sig för företag eller för enskilda människor. Det är nödvändigt attsamhället ger de övergripande riktlinjerna för energipolitiken, men alltfördetaljerade planer riskerar att i praktiken bli byråkrafiska hinder för deneftersträvade utvecklingen. Människor i företag och kommuner som har hört osspolitiker tala om betydelsen av att använda alternativa energikällor,energisparande osv, fär inte mötas av olika byråkratiska hinder föråldraderegler och bristande resurser när de vill genomföra förändringar avenergiförsörjningen. En alltför detaljerad planering riskerar att vara justett sådant byråkratiskt hinder, I stället måste vi försöka se till att regler och förordningarinom det energipolitiska området dels förenklas och i en del fall tas bort,dels ges en inriktning som styr åtgärderna mot den typ avenergiförsörjningssystem vi vill ha. Detta innebär för statsmakternas del attbeslut inte fattas som binder oss t, ex, vid kärnkraften, som stimulerarfortsatt användning av olja, som öppnar möjligheter för kolanvändning i enomfattning som undergräver marknaden för inhemska fasta bränslen osv. Detinnebär för statsmakternas del att beslut fattas som skapar förutsättningar föratt en fungerande marknad för distribution och användning av fasta bränslenbyggs upp. Det innebär krav på att energiskattesystemet reformeras så att detgynnar användning av alternativa energikällor och energihushållning. Detinnebär att beslut måste fattas som gör att småskalig produktion av energi blirlönsam att ta till vara. Rikdinjer för ener-gipoliUken, m. m. Rikdinjer för energipolitiken, m. m. Den reformering avmyndighetsorganisationen på det centrala planet som ska genomföras är ettled i detta arbete. Men det arbetet måste kombineras med en decentralisering avbeslut ut till såväl regionala organ som primärkommuner. Exempelvis måsteprövas vilka möjligheter som finns att vidga utvecklingsfondernaskompetensområde för att dessa självständigt skall kunna ta beslut förenergisparsatsningar inom småföretagssektorn. Lantbruksnämndernas roll förenergisatsningar inom jordbruk, skogsbruk och trädgårdsnäring kan också vidgas.Förändringen av kompetensområde och funktioner måste givetvis också följas avmedel som fördelas centralt till olika projekt och skiftas ut på deregionala organen. Utformningen av energipolitiken får inte öka risken förkärnvapenspridning och kärnvapenkrig. Uranbrytning och upparbetning av utbräntkärnbränsle är åtgärder som innebär betydligt ökade risker från dessa synpunkter.Det finns skäl ifrågasätta om inte metoder för direktförvaring av avfallet ären säkrare väg än vägen via upparbetning, eftersom vi med direktförvaringsmetodeninte har något plutonium att ta hand om. Hanteringen av det utbrändakärnbränslet är en fråga som kommer att kräva mycket forsknings-ochutvecklingsarbete, och som vi understryker i energipropositionen måste andrametoder för hantering av det utbrända kärnbränslet än berggrunds-förvaringstuderas seriöst. Jag hoppas att den parlamentariska kommitté som skallinrättas ingående diskuterar dessa frågor. Energipolitiken måste underordna sig deövergripande samhällsmål som skall uppfyllas. Den påverkar den ekonomiska, densociala och den demokratiska utvecklingen i stort. Det är därför nödvändigt attvi beaktar samspelet mellan å ena sidan valet av energipolitik och å andrasidan den påverkan detta val får på polifiken inom andra sektorer av samhället. Målet för vår energipolitik måste vara att uppnå ettenergisystem som uppfyller kraven från miljö-, hälso- och säkerhetssynpunkter.Energisystemet måste uppvisa en god försörjningstrygghet och ansvar motframtida generationer samt ge uttryck för vår solidaritet medutvecklingsländerna. Med det energipolitiska förslag som lagts fram efterfolkomröstningen har vi skapat en god grund för en sådan utveckling. AnL3 (): Vi har, som statsministern berördefolkomröstat i energifrågan. En svensk folkomröstning är rådgivande, men genomuttalanden från partierna före valdagen har de bundit sig för folkomröstningensresultat. Vad vi än må tycka om folkomröstningen, så har vi ändå attfölja utfallet i vårt vidare arbete. Linje 2 är nu vår riktlinje förenergipolitiken. Det är lika meningslöst att nu åstunda en trettondekraftreaktor som att försöka stoppa den kärnkraft vi har genom att demonstreramot förvaringen av avfallet. Det gläder mig personligen när statsministernantyder en svängning i frågan om förvaring av avfallet, Direktförvaring avavfallet har varit den linje som i varje fall jag har anslutit mig till redan iAKA-utredningen, Tillgången på kärnkraft är alltså given ienergiekvationen. Av miljöskäl, av kostnadsskäl och för att minska beroendet äroljans roll en variabel som måste hållas så låg som det på något vis ärmöjligt. Med kolet är också förenade stora nackdelar för miljön. Tekniken attrena avgasen är ännu inte fulländad. Den är dessutom dyr. Att ta hand omslaggen är ett problem som i varje fall volymmässigt är större än problemet medavfall från kärnkraften. Kolet är dock vad man måste tillgripa för attbalansera tillgångssidan på energikontot. Kolär under normala driftsförhållanden en vida farligare energikälla än kärnkraft.Våra krav på kolet, liksom på andra energikällor, bör stå i rimlig proporfiontill de säkerhetskrav och miljökrav som omger kärnkraften. Det gör de nu intealls. Självfallet bör vi emellertid sträva efter det så långt som det ärmöjligt. Ur den synpunkten är den socialdemokrafiska reservationen berättigad.Med den tekniska utveckling som kan förutses är den vidmedelstora anläggningar också möjlig att uppfylla, även ekonomiskt, på grund avdet prisförhållande som kolet nu har till andra energislag. På den punkten ärvissa politiker överdrivet pessimistiska. Vihar också, vill jag säga i anslutning till statsministerns anförande, att tahänsyn till grannländerna. Huvuddelen av den svenska försurningen ärimporterad. Det gäller för oss att internationellt hävda skärpta normer, bl. a.på utsläpp från kol- och oljeeldning. Om vi skall kunna uppträda medtrovärdighet måste vi framhärda med bättre eller minst lika bra krav somgrannländerna, t. ex. . Jaguppfattar vad statsministern här har sagt så, att han nu är gynnsammareinställd till s-reservationen. Näringsutskottetser allvarligare än man uppenbarligen gör i allmänhet på att elda medfiberråvara - flis av ved men även pappersavfall. Utskottet har i skildaärenden som gällt skogsindustrin mött problemet att försörja denna industri medrätt råvara till rätt pris. konkurrens om råvaran kommer skogsindustrin i ett hopplöst underläge. Prisetpå råvaran dikteras för industrin av slutproduktens pris på världsmarknaden,och här kan man utgå från ett hårt pressat prisläge för överskådlig tid pågrund av överetablering och på grund av lägre konsumtion än man har förväntatsig. Föreldningsflis till kommunernas energiverk däremot blir priset en kostnad som tasut i efterhand av i stort sett värnlösa konsumenter. Investeringarnas storlekkommer att driva kommunerna att hålla sina anläggningar i gång underavskrivningstiden, vad som än händer med priset på eldningsflis. Skogsindustrinär en av våra viktigaste exportindustrier. Ett industriutskott i parlamentetmåste därför värna om denna industris försörjning med råvara. En sådan råvaraär pappersavfall, som inte heller det får eldas upp. Som utfyllnad kan ocksåflis från kortfibrig ved tänkas, t, o, m, från s. k. energiskog. Tillgångenpå torv är betydande i vårt land. Torven kan användas liksom kol som råvara förkemisk industri i ett avspärrningsläge, Torvtekniken är väl 7 protokod 1980/81:150-151 Riktlinjerför energipolitiken, m. m. Nr 151 känd. I ett avseende har teknikernaändå gått bet - att hitta en 26 maj1981 energisnål metod att ta bort tillräckligt med vatten ur torven. Torven är ett tänkbart tillskott i energibalansen, Rikdinjerför ener- Även vattenkraften bör byggas ut vidare och ge ett betydandetillskott, gipolitiken m. m. Enligt vår mening är en samlad, ordentligutbyggnad att föredra framför många små, inte minst med tanke på ingreppen inaturen. På nuvarande tekniska ståndpunkt kan man inte räkna medsolenergi eller vindenergi i någon omfattning som påverkar energibalansen före1990. Samma är förhållandet med vågenergi och jordvärme. Men tekniken rusarvidare. Nya möjligheter kan öppnas, både för de s. k. alternativa energikällornaoch - givetvis - för vattenkraft och kärnkraft. De stora värmepumparna kan komma att innebära nyamöjligheter för städernas värmeförsörjning, men de medför ett betydandeelberoende, i varje fall t. v. - ett mycket större elberoende än s. k.direktverkande el kan medföra i aktuell omfattning. Det framtida behovet av energi i landet är svårt attbedöma. Från ett läge med den starka industriella utbyggnad som rådde på1960-talet och minns vi hur det här i kammarenföreteddes siffror över en mycket stor ökning av behovet av energi, pekande motett 20-tal kärnreak-torer. Stagnationen senare har medfört att vi för början av1980-talet i stället kan räkna med god tillgång på elenergi, som naturligtvis -som Per påpekat i - bör nyttjas för att ersättaolja. Hur kommer då energiförbrukningen att utvecklas? Härom kanman givetvis göra antaganden. Att bygga antagandena på den usla lågkonjunktursom nu råder kan leda lika fel som de överdrivna antaganden man gjorde i börjanav det glada 70-talet, Det är energipolitikens uppgift att tillhandagå industrinoch den enskilde med så bra-bl, a, ur miljösynpunkt-och så bilUg energi sommöjligt. Vid ett modernt malmbaserat stålverk är energin lika dyr somarbetskraften. Energipriset påverkar således direkt det svenska kostnadslägetsom en faktor i konkurrensen om utlandsmarknaden, I anslutning tillstatsministerns anförande vill jag peka på att när man styr energikonsumtionengenom beskattning hanterar man ett mycket ömtåligt instrument. Det gäller attträffa så rätt som möjligt när energitillgången dimensioneras för ett framtidabehov. Både överdimensionering och underdimensionering kostar pengar i onödan. Industrin rättar sig själv till viss del efterenergisituationen. Ny, energisnålare teknik införs, t, ex, pulvermetallurgi istället för skärande bearbetning, direktreduktion av järnmalm ochhalvledarteknik. Både den snabba tekniska utvecklingen och konsumtionensutveckling måste följas med största uppmärksamhet. Propositionen har inte gåttlängre än till 1990, vilket kan antydas som en svaghet. Folkomröstningensanvisningar om kärnkraftens avveckling gör det nödvändigt att redan nu se framemot , Många åtgärder behöver redan planeras med detta perspektiv.Därför har utskottet beslutat föreslå att en kommitté med parlamentariker tillsätts för att även överväga åtgärderför en energipolitik bortom , I den socialdemokratiska partimotionen haryrkats på en parlamentarisk kommission. Med de utvidgade uppgifterna harutskottet enats om att föreslå en sådan kommitté. Till denna kan ocksåflertalet motionsyrkanden hänvisas för närmare överväganden - vi behandlar 103 motioner. De underhandlingar som förts mellan företrädare förpartierna i utskottet har kännetecknats av en avgörande strävan att komma framtill bästa möjliga beslut, och det är ett nöje för mig att nu berömma deborgeriiga kamraterna i den lilla arbetsgrupp vi bildat för derasberedvillighet. På en del punkter i detta mammutbetänkande har det dockvarit ofrånkomligt att vi reserverat oss, kommer att utveckla dereservationer som har med kolet att göra, jag skall uppehålla mig vid deövriga. De stora oljebolagen behärskar marknaden, Flernafionellabolag med intern prissättning kan inte granskas tillfredsställande, exempelvisför beskattning. Oljehanteringen har en direkt effekt pä samhället. Det finnsdärför alla skäl att, åtminstone som en dellösning, lagstifta om styrelserepresentationför samhället i oljebolagen. Jag yrkar därför bifall till reservation I. Det skulle avsevärt förbättra den svenska beredskapen påoljeområdet om en katalytisk kracker kom till stånd. Även om avtalet med utbyggnaden av oljekapaciteten i vår omgivning medför ett minskatfredsmässigt behov, är beredskapsskälen tillräckliga för att samhället skallengagera sig för en krackeranläggning, där tjocka oljeprodukter således skallomvandlas till lättare. Jag yrkar bifall till reservation 2, Torvutvinning är inte enbart en lokal eller regionalfråga. Avvägningen, som tillståndsgivaren bör göra, gäller energiförsörjnings-och naturvårdsintressen. Därför bör, som också och framhållit,prövningen av koncessionsärenden enligt minerallagen inte överföras tilllänsstyrelse. Jag yrkar bifall till reservation 8, Reservation 9 gäller främjande av småskalig torvutvinning.Viss förenkling och delegering av vissa enklare koncessionsärenden antyds ipropositionen.