prot · G409116 · 1980-12-31 00:00:00 — Han har bräntfingrarna så tidigare att han blivit ängslig och defaitistisk.Inte ens i de mest uppenbara fall vågar regeringen längre handla. Attsätta till en kommission för att ta itu med frågan är en nödvändighet.Den som verkligen begriper hur marknadsekonomin fungerar bör därför stödja densocialdemokratiska reservationen. Meddessa ord, frp talman, ber jag att få yrka bifall till utskottsmajoritetenshemställan i punkt 12, som rör investeringen i granultillverkning iGrängesberg, och i övrigt bifall till de socialdemokratiska reservationerna. Underdetta anförande övertog förste vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. 52 (vpk): Det ärende vi nu behandlar gäller i sin värmländska avgränsning jobbeni , och . Det gäller framtiden för nästan allaindustriarbetande människor i de här tre orterna. Det är människor som numerahar vant sig vid att leva i den största ovisshet. Allt medan finansjättarna iStockholm stuvar om i bolagskonstruktionerna och ger de gamla bruken nya amerikanskanamn, kommer de kalla beskeden stötvis. En amerikansk konsultfirma har utrettoch funnit att 450 arbetare i inte längre behövs. Direktörerna iNyby-Uddeholm är nöjda. Det här skall ge besparingar åt ägarna och bättrelönsamhet. Hur det går med brukssamhälle, med dess skola och annansamhällelig service, hur det bHr för de anställda och deras familjer behöver dehöga och välbeställda inte bekymra sig om. Det finns inga lagar i detta landsom tvingar dem till det. De lever inte i ett samhälle som ställer krav på godhushållning med sina egna tillgångar. För att kunna förstå detta måste man sätta in den värmländska stålindustrinoch hela den svenska stålindustrin i ett internationellt ekonomisktsammanhang. De svenska gruvbolagen och den svenska gruvmaterielindustrin medde dominerande storfinansintressena i ryggen satsar på att sälja teknologi ochavveckla den för dem olönsamma gruvdriften i . Kapitalet har skickligtanpassat sig till att de som finns i blir allt mindre värda idet imperialistiska ekonomiska systemet. Följderna av denna kapitalets nyastrategi är bl. a. den nedläggningsvåg som spolar bort hela samhällen iBergslagen. Genom att exportera teknologi har gruvbolagen bidragit till att desvenska malmernas vikande konkurrenskraft ytterligare har försämrats i och medatt nya gruvor har öppnats i bl. a. och BrasiHen med hjälp av detsvenska kunnandet. spelar därför det svenska kapitalet en viktig roll påden internationella råvarusce-nen mera som tillverkare av gruvmateriel och somägare av företag med kunniga och erfarna tekniker än som råvaruleverantör. Densvenska stålindustrin och då framför allt specialstålsindustrin är utsatt förett stort importberoende när det gäller en rad viktiga legeringsmetaller. Dettaberoende har gjort den svenska stålindustrin till ett bihang till de storagruvbolagen i , och . Den svenska industrin har hamnat ibakvagnen i den stora imperialistiska utplundringen av mineraltillgångarna iden s. k. tredje väriden - i , i . Den svenska storfinansenhar tjänstvilligt följt med och inordnat sig - med hjälp av svenska staten, medhjälp av de ledande politikerna. Eftersomde styrande svenska politikerna har väljare även i Bergslagen och , ide många bruksorterna, så tvingas de nu resa ut och lugna opinionen. "Omni nu bara låter oss i lugn och ro genomföra även den här omstruktureringen, såkommer företagen att åter resa sig i en förnyad lönsamhet och blomstraigen." Så låter budskapet från kanslihuset och dess närstående borgerligapolitiker. diskuterade vi regionalpolitiken. konstaterade idet Detänkandet med någon sorts tillfredsställelse att flyttningarna frånkrislänen nu är så omfattande som de var . Nej, det ärju så att det inte längre finns några regioner att flytta fill för dearbetslösa. Och de lugnande orden om säkert väntade bättre tider har arbetareoch tjänstemän vid bruken hört . Det är inget försvar för låt-gå-politikenatt den t. o. m. har omöjliggjort en upprepning av den gamlaflyttlasspolitiken. Värmlänningarna är luttrade. De har i generationer ställtupp för bästa ända sedan den tid när bolagets representanter åkterunt i bygderna och lurade till sig billig skog av de värmländska småbönderna.Den inrutade underdåniga bruksandan med mössan i handen för bruksdisponentenlevde . Den lär också ha formulerats av den förre socialdemokratiskeledaren , som menade att värmlänningarna hade anledning att varatacksamma över att ha ett sådant bolag som . är det inte mycket kvar av . Precis som den svenska gruv-ochstålindustrin i förhållande till det internationella storkapitalet hållerUddeholm på att inordna sig under den svenska Stålindustrin,m. Stålindustrin,m. storfinansensövergripande strategi för bevarade profiter. Bruksdisponenterna har övergettde gamla herrgårdarna, och de nya herrarna sitter i Skandinaviska EnskildaBankens och styrelserum i . Detsom striden skulle gälla är valet mellan fortsatt svensk industriellförnyelse å den ena sidan och fortsatt underordnande under främmande intressenå den andra sidan. I det första fallet skulle det krävas fortsatt gruvdrift iSverige, fortsatt och ökad prospektering, allt med sikte på en god inhemskhushållning med de svenska malmerna, fortsatt svensk metallurgi ochståltillverkning och på denna bas en framsynt utbyggnad av svenskverkstadsindustri, lokaliserad till de gamla bruksorterna i ochBergslagen, alltså även till . Den vägen är den som skulle gagna svensksamhällsekonomi och landets löntagare och folkflertal. Medvetandet om dettaväxer, och det växer starkast där krisen märks mest. Det är därför vi borde ge detnyväckta intresset för fackliga motutredningar en rejäl chans. I Norbergutvecklades en bred sådan aktivitet, när det blev bekant att bolaget skullelägga ned masugnen i Spannarhyttan. I , och skulleliknande mobiliseringar kunna tillföra den svenska industrins framtid många nyatillskott. Det är ju ur de arbetandes direkta erfarenheter som vi skulle kunnafinna de detaljerade riktlinjerna för en industriell förnyelse på de härorterna. Vi skall ju komma ihåg att på t. ex. de här tre värmländskaindustriorterna svarar den dominerande stålindustrin för avall industrisysselsättning. Det rör sig om ungefär 3 000 arbeten. Skall vi fåfram vettiga ersättningsjobb och en samhällsekonomiskt genomtänktomstrukturering, ja, då skulle vi satsa på att de många och erfarna får chansenatt tänka, innan de förlorar jobben. Detär därför som vi från vpk har ställt kraven att regeringen skall ingripa redannu och stoppa inskränkningarna och sedan allvarligt pröva vad de anställdagenom sina fackliga organisationer kan få fram genom egna utredningar. Det ärnedslående att intresset för dessa krav är ganska obefintligt även hossocialdemokraterna i utskottet. Jag yrkar bifall till motionerna 847 om specialstålsindustrin och 1022om bruk. 53 BO FINNKVIST (s): I propositionen som behandlar frågor angående stålindustrin finnsbeskrivningar av hur man från regeringens sida har behandlat dessa frågor sedan1976. Det finns också en text om varje kommun och om vad som hänt på resp. ortsedan nämnda år. Jag känner inte igen beskrivningen av utveckHngen. Den är påen del punkter helt felaktig. Specialstålsdelegationensverksamhet beskrivs också i denna proposition. Delegationen har varit med ochfinansierat två fusioner: bildandet av för tillverkning avrostfritt stål och bildandet av i för tillverkning avsmala band. har bara en del av den svenska rostfritillverkningen. Detta företagbrottas med svåra problem med på flera orter stora En större samordning i statlig regi har efterlysts från vårt håll. Detsom håller på att hända med kan tjäna som exempel på vad somsker när privatföretagen skall klara struktureringen på egen hand. Jag skullegärna stå här och säga att stålbolagen kan klara sysselsättningen på de orterdär de är verksamma, exempelvis i . Men tyvärr, verkligheten är enannan. Man klarar inte sysselsättningen. Jag hoppas att regeringen inser dettaoch att den också är beredd att ställa upp med hjälp till de utsatta orterna,så att ersättningssysselsättning kan ordnas. Ett sätt är också att riksdagenröstar på de socialdemokratiska reservationerna. Beträffandebildandet av i - som staten var med och finansierademed 50 milj. kr., trots våra efter utredningen från fackligt håll framfördareservationer - vill jag helt kort förklara våra reservationer. Detsom hände var att man flyttade drygt 100 arbetstillfällen från tillannan ort med bättre arbetsmarknad. Man tog bort en alltför stor delav beläggningen i anläggningarna, vilket fick till följd att andra produktersom tillverkas blir dyrare. Detta kan leda till att företaget snart upptäckeratt det är för dyrt att över huvud taget driva ståltillverkning på orten. Detur kvalitetssynpunkt bästa bandverket i lades också ner i samband meddenna affär. Staten finansierade en förändring som var felaktig - i varje fallur regionalpolitisk synpunkt. Kvalitetsaspekterna får framtiden utvisa. Beskrivningenav vad som hänt i kommunerna är i många fall felaktig. Jag skallnämna tre exempel från tabellerna på s. 117 och 121. Man skriver att ingensysselsättningsminskning har skett i . Verkligheten är den, attarbetsstyrkan har minskat med , över 100 personer -och det betydermycket för hela industrisysselsättningen i . I har det skett enminskning med 10 personer , enligt beskrivningen. Verkligheten ärtyvärr att mellan 250 och 300 arbetstillfällen försvunnit i stålindustrin idenna kommun. I , i i Norduppland, anges minskningensedan 1976 till enbart 40 arbetstillfällen; den är fyra gånger så stor. Dettaär mycket stora förändringar på dessa orter. Jag har ej kollat upp flerasiffror men misstänker att det kan vara fel på andra ställen också. Jag haringet yrkande men förutsätter att man kollar upp siffrorna och justerar dessastora felaktigheter - och andra som förekommer. Ett betänkande kan ej tillåtasvara behäftat med denna typ av felaktigheter. Det minsta vi kan begära är i varje fall redovisar siffrorna och inte förskönar bilden. Enligtbeskrivningen har inget speciellt hänt i exempelvis och sedan1976. Verkhgheten är den, att enbart minskade befolkningen i dessatvå kommuner . Stålindustrin,m. Stålindustrin, m. m. 54STEN-OVE (); Det har gått Svenskt Stål ABbildades. Sammanslagningen av de tre järnverken i , och Borlängeskulle ge den svenska handelsstålsindustrin slagkraft och styrka, ochförväntningarna på det nya stålföretaget var stora. Dess värre har många av de satsningar som utlovades uteblivit.Flera strukturplaner har presenterats. Den första strukturplanen kom den 30 maj1978, därefter kom Perspektivplan 1980, och en nystrukturplan. Trots alla dessa perspektiv- och strukturplaner kan konstaterasatt den svenska handelsstålsindustrin håller på att tappa stinget och får alltsvårare att bita ifrån sig. Importen har ökat på ettoroande sätt, och viktig produktionsutrustning i vår stålindustri håller på attköras ner. Resultatet kan bara bli att stålimporten ökar ännu mer ochatt det blir allt svårare att klara sysselsättningen i de berörda stålorterna.Självfallet måste inte utvecklingen accelerera i den här riktningen, eftersomvi i vårt land har goda förutsättningar för att åter bygga upp enkonkurrenskraftig och effektiv ståHndustri. Vi har grundförutsättningar i formav stora järnmalmstillgångar och kunnig arbetskraft. Men det krävs att regering och riksdag lyssnar på defackliga organisationerna och formar en offensiv stålpolitik samt investerar itillräcklig omfattning för att klara det svenska stålets framtid. Det räckerinte med bara fromma förhoppningar och vackra uttalanden från den härtalarstolen om att vi skall klara branschens utveckling. För det fortsatta strukturarbetet inom är det viktigtatt tidigare uppsatta strukturplaner fullföljs. I det avseendet bär denborgerliga regeringen och riksdagsmajoriteten ett stort ansvar när det gälleratt uppfylla vad som utlovas. Framför allt gäller det löften till de anställdai den landsdel som har det utan jämförelse svåraste arbetsmarknadsläget ilandet, alltså , eller med andra ord löftet om att förlägga ettmetallurgiskt centium till . Till strukturförändringar hör självfallet att äldreanläggningar läggs ned lika väl som att nyinvesteringar görs för atteffektivisera produktionsapparaten. I har ;s produktionsanläggningaranpassats till upprättade planer i de delar som förutsätter nedläggning ochöverföring av utrustning till de andra stålorterna. Det gäller t. ex.nedläggningen av sinterverket, nedläggningen av den skrotbaserade metallurgin,nedläggningen av gjuteriet, bandverket, armeringsstålstillverkningen,götgjutningen och götverket. Därutöver har en av masugnarna "lagts imalpåse". Totalt har detta resulterat i att närmare tusentaletarbetstillfällen försvunnit från orten. Listan över de negativa effekterna kangöras mycket längre, men jag skall avstå från att göra det här . Den produktion som enligt planerna skulle överföras tillLuleå har i de flesta fall inte kommit till stånd. Mot den bakgrunden är detinte att undra över att företagets anställda känner oro för järnverketsutveckling och framtid. Läget är nu mycket allvarligt. Det finns inte längreutrymme för löst Stålindustrin, m. m. tal om solidaritet med ; nu behövs det beslut om bl. Nr 116 investeringarvid järnverket i . Vid gårdagens arbetsmarknadspolitiska debatt gavs mångavackra löften om stöd till utsatta regioner i vårt land. Det räcker om baranågra av de borgerliga ledamöter som deltog i den debatten ställer upp på deuttalanden som de då gjorde för att dagens beslut i stålfrågorna skall kunnaåstadkomma en kursändring för stålpolitiken som kan garantera vidareförädlingvid järnverket i . I den socialdemokratiska reservationen nr 8 tas frågan omrälsfillverkning-en upp. Enligt tidigare beslut skulle denna fillverkningflyttas till , men så har inte skett. Det är därför viktigt att vi fårtill stånd ett uttalande från i enlighet med vad som anförs is-reservationen 8. Självfallet bör vi även fillverka järnvägsräls ivårt land, bl. a. av beredskapsskäl. I reservationen nr 9 tas en annan viktig fråga upp. Dengäller upprustningen av finvalsverket i . Valsverksutrustningen är tungarbetad och delvis mycket hårt nedsliten.Verket passerar gränsen för sin tekniska livslängd under åren 1983-1984.Reinvesteringarna har legat på en mycket låg nivå.Det är därför nödvändigt med en genomgripande upprustning och ombyggnad avfinvalsverket, och det är viktigt att ett sådant beslut kommer utan onödigtdröjsmål, eftersom det tar att genomföra en sådan upprustning. Om deninvesteringen inte kommer till stånd, kommer finvalsverket att slås ut inomloppet av . I så fall kommer det att få allvarliga konsekvenser ocksåför divisionens grovverk; så allvarliga att hela divisionens framfid kan kommaatt äventyras. Investeringarna i finvalsverket ger också välkommensysselsättning för svenska utrustningstillverkare på området. Det gäller bl. a.tillverkare av adjustageutrustning och valsverksutrustning. Preliminäraberäkningar visar att nästan hela utrustningen - med ett litet frågetecken fören ugn - kan inhandlas av svenska tillverkare, exempelvis av Morgårdshammar,. Verkstad och eller kombinationer av dessa tre företag.Vidare kan man använda sig av utrustning från SKF, men också mindre lokalaverkstadsföretag både i Bergslagen och i kan komma i fråga ochdärigenom ges möjlighet att skapa arbetstillfällen. Det handlar därför intebara om att värna sysselsättningen i vårt mest krisdrabbade län utan också omvälbehövliga arbetstillfällen även i andra delar av landet. Situationen på arbetsmarknaden i ärkatastrofal. Detta framhålls i olika sammanhang, inte minst i denna kammare. Iförsök att dämpa arbetslösheten har det bl. a. beslutats om s. k.Norrbottenspaket av beredskapsmedel. Naturligtvis är det bra med tillfälligaarbetstillfällen, och det är bra med investeringar i vägarbeten, offentligalokaler och andra aktivitet från AMS sida. Men det är minst lika viktigt gör satsningar i basindustrierna för att på så sätt kunna förädla länetsråvaror, bl. a: malmen och stålet. De satsningar som finns redovisade i desocialdemokratiska reservationerna 8 och 9 är offensiva satsningar som gerlänets stålindustri en Stålindustrin,m. ordentligchans att leva vidare med vidareförädling. Avslutningsvis,fru talman: har massmedia ägnat det ökade s. k.politikerföraktet rätt stort utrymme. Man har t. o. m. ägnat TV-program åtdetta fenomen, som man kallar det. En enkel förklaring till det ökademisstroendet mot politiker tror jag är att det helt enkelt beror på skillnadenmellan politiska löften och verkliga beslut. Jag vill därför uppmana kammarensborgerliga ledamöter: inte alla storslagna löften om vidareförädling ochsatsningar på förbli enbart löften, utan förankring i verkligheten!Ställ upp på de socialdemokratiska reservationerna 8 och 9 och ge Norrbottensstålhantering en verklig chans att överleva! Anf.55 (): I det betänkande som behandlas och som här har redogjorts förtidigare vill jag uppehålla mig vid den del som handlar om granuhill-verkningenvid Grängesbergsgruvan. Jag har vid muntlig redogörelse för betänkandetuppfattat att här skulle vara skillnader mellan förslagen från utskottsmajoritetenoch den borgerliga reservationen, vilket föranlett mig att uttala stöd förutskottsmajoritetens förslag. När jag nu fått tillgång till betänkandet kan jaginte finna att här föreHgger några skillnader i sak. Jagciterar här de olika förslagen: "Utskottet vill tillägga att det givetvisutgår från att regeringen ställer medlen till förfogande endast underförutsättning att de nämnda försöken leder till ett positivtresultat." Detta enligt utskottsmajoriteten. Reservanterna säger;"Utskottet förutsätter att , om försöken visar sig framgångsrika,möjligt efter genomförd utvärdering tar ställning till frågan omprojektetsgenomförande och finansieringen av eventuellt erforderligainvesteringar." Enligtmin mening ger båda dessa förslag gruvor samma möjlighet tillöverlevnad, vilket för mig är det absolut viktigaste. Med ledning avindustriministerns uttalande här kan jag konstatera att mittställningstagande är riktigt. Jagvill med detta yrka bifall till reservationerna 6 och 10. 56 BO ()replik; Det som är avgörande när det gäller ärendet om granulerna ärtidpunkten. Det är inte fråga om att några nya utvärderingar egentligen behövs- utvärderingarna är redan gjorda. Vad det är fråga om är en helt rutinmässigprövning. Det finns ingen, vare sig i eller , som harnågon annan uppfattning. Dågäller det: Skall vi ställa medlen till förfogande, så att vi snabbt kan kommai gång med det hela, eller inte? Vi skall komma ihåg att vi trots allt harSSAB;s centrala ledning som en ordentlig bromskloss. Den kommer under allaförhållanden inte att göra någonting, om det skulle finnas minsta dubier ommetodens hållbarhet - det kan vi vara övertygade om. Det gäller alltså; Skallvi ställa medlen till förfogande eller inte? Mot den bakgrunden blirvad säger en ren och skir undanflykt.Det är uppenbarligen så, att den kadaverdisciplin som numerakräver har funnit ett nytt offer. tvingas svika sin hembygd, därföratt högerns ideologi så kräver. Anf.57 () repHk: Jag skulle vilja säga till att det ju står klart ochtydligt som tillägg i den motion som socialdemokraterna har väckt och som jagnyligen relaterat, att man skulle göra en utvärdering. Båda förslagen innebärutvärdering. Jag kan inte förstå att medelsanvisningen nu skulle medföra inte gör denna utvärdering. Stålindustrin,m. Anf.58 BO () repHk: Vad det handlar om är följande. Vi vet att den här metoden redan harprövats i full skala. Det finns inga som helst betänkligheter mot den. Vad mankommer att göra är att man kör ytteriigare en omgång. Det finnsnämligen över huvud taget inte något skäl till att man inte skulle göra det.Det väsentHga är emellertid att vi om nu pengarna finns kan sätta i gång omedelbartunder sommaren. Vi kan påbörja projekteringen eller juli månad och sedanköra i gång investeringen. Vi vet att det här är fullständigt avgörande. Idet läget går det inte att komma med undanflykter och säga att ,eller någon annan skall lägga sin panna i djupa veck ytterligareett halvår för att sedan återkomma eller när det nu kan bli efterutskottsbehandlingen. Det här är ett ofelbart kort. Inte en enda krona kommeratt slösas - det vet vi med säkerhet. Däremot öppnar vi en möjlighet att rädda700 jobb på litet . Vi vet som sagt att det här är fullständigtavgörande. Alternativetnedläggning, som den borgerliga politiken ytterst tycks syfta till, kommer ävenrent företagsekonomiskt att bH oändligt mycket dyrare. Därför är och förblirvarje uppskov i detta läge en ren och skir undanflykt. Anf.59 () repHk: Jag vill fråga : Varför har då detta tillägg omutvärderingen gjorts i motionen? Förstevice talmannen anmälde att anhålHt att till protokollet fåantecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. 60 (): I motion 1932 har vi sörmländska socialdemokrater tagit upp problemenmed stålindustrin i vårt län och de satsningar som där behöver göras. Närdet gäller så har man där påbörjat ett konstruktivtomstruktureringsarbete. Från att ha haft en tillverkning av stora partierfartygsplåt i enhetliga storlekar och kvaliteter har man nu övergått till Stålindustrin, m. m. entillverkning av betydande mängder industriplåtar i varierande småformat och iett stort antal kvaliteter för att tillmötesgå så många kunders önskemål sommöjligt. En lovande utveckling är på väg, och man kan redan nu notera positivaförbättringar som ett resultat av gjorda ansträngningar. Denna tillverkning av grovplåt i kommer attkunna garantera en inhemsk försörjning till rimliga priser för den svenskaverkstadsindustrin och den kvarvarande varvsindustrin. Den satsning som gjortspå valsverket i är en riktig och framåtsyftande investering. Enavgörande konkurrensfördel är att man med en utvecklad malmbaserad metallurgikan ta fram ämnen från stålverket och direkt överföra dem till valsverket. Av central betydelse för järnverkets framtida planering ärockså energifrågan. För att bli konkurrenskraftig måste man göra sig mindreberoende av oljetillförseln. Därför är det för ett integrerat stålverk avOxelösunds struktur livsnödvändigt med ett koksverk. Anläggningens livslängd kan beräknas bli endast sex , om inget görs för att förlänga livslängden. Nya metoder härför harframtagits, vilket gör att man numera med små reinvesteringar kan hållakoksverket vid liv tills de nya råjärnsprocesserna blir kommersiellt brukbara. Jag finner därför att utskottet i sitt betänkande 44 haren positiv skrivning om koksverket i . På s. 29 säger man bl. a.:"Utskottet vill understryka betydelsen av att sådana investeringar görs idetta koksverk att dess nuvarande tekniska standard kan upprätthållas." Jag tolkar denna skrivning från ett enhälligt utskott så, atts. k. varmreparationer skall utföras successivt, tills samtliga batterier ärreparerade, och att man på detta sätt kan hålla koksverket i gång. I den socialdemokratiska partimotionen 1980/81:1930 haryrkats att frågan om utvecklingen på metallurgiområdet skall behandlas i ensärskild kommission, med uppgift att planera stålindustrinsmetallurgiutveckling. I motionen konstaterar vi att de metallurgiska delarna iOxelösund är av högsta europeiska standard och väl kan möta de krav som börställas på en framtida konkurrenskraftig ämnesproduktion. I motionen har viockså understrukit behovet av en för hela branschen övergripande utvärdering avvad har av konkurrenskraftig och utvecklingsduglig metallurgi. Jag vill därför, fru talman, yrka bifall till reservationnr 1 om en särskild kommission för stålindustrins metallurgiutveckling. Jag konstaterar också med tillfredsställelse att majoritethar uppnåtts i utskottet för anslag till den investering som är nödvändig förgranultillverkning i . Från horisont ser vi ocksåpositivt på detta. Specialstålsindustrin kämpar ju med stora problem. För ossi är utvecklingen inom ett talande exempel. Dettaföretag står inför en avveckling av delar av verksamheten som kommer attmedföra personalinskränkningar.