prot · G40944 · 1980-12-31 00:00:00 — "Våraanalyser av tidningsutgivningens ekonomiska villkor visar att det behövs selektivaproduktionsbidrag och ett etableringsstöd för att motverka de negativakonkurrens- och struktureffekterna av dagspressens stora beroende avannonsintäkter. Det finns inga tecken på att dagspressen kommer att kunnaminska sitt annonsberoende . Behovet av selekfivaproduktionsbidrag och etableringsstöd är tveklöst belagt. Man kan vidare utgåifrån att det liksom hitfhls kommer att krävas återkommande nivåhöjningar avproduktionsbidragen och etableringsstödet för att insatserna inte efter handskall förlora i verkan." kvar vid den ståndpunkten ? I så fah är det ettintressant thlägg till hans anförande här. 31 () rephk; Det är märkligt att över huvud taget orkar ställa fråganom jag är densamme som när jag deltog i utredningsarbetet. är en gammal utredningshäst och vet mycket väl att man i utredningararbetar fram en gemensam ståndpunkt. Men ingen utredning i världen kan välkänna sig övertygad om att dess synpunkter absolut säkert skall blirregeringens proposition och beslut. försöker sig här på konststycket att blanda ihop två saker: Den ena ärmöjligheten att över huvud taget spara på det här området. Den andra är denståndpunkt som skall ta till ett utredningsbetänkande. Jagföreställer mig att de flesta i denna kammare tar för givet att man måste tadel av vad remissinstanserna har anfört i sina yttranden, innan man kan varatvärsäker och övertygad om att just det är det bästa som en utredningskommittéefter i och för sig lovvärd möda och ansträngning har resonerat ihop sig om ochkommit fram till. Detförvånar mig verkligen att på det här sättet försöker att grävadiken mellan en utskottsmajoritet och en reservation som - det påpekade jagockså - hgger mycket nära varandra. Vi hade faktiskt inte någon särskilt stordebatt i utskottet. Den gav inte upphov till någon misstanke om att vi hade såsärskilt olika uppfattningar. Låtmig förresten fråga en sak. Som jag visat på tidigare i debattenavvisar ni förslag om generella besparingar. mycket väl vad motsatsentill generella besparingar är. Avvisar ni tanken på besparingar över huvudtaget? Anf.32 () replik: Jag har ingen anledning att mucka gräl, . Men jag ärangelägen om att försöka skapa klarhet. hade vi byggt upp en välgrundad ståndpunkt, nämligenatt det behövdes nivåhöjningar av presstödet även för att det skallkunna tillgodose sitt syfte. Närjag uttalar den åsikten är det inte uttryck för att jag tror på någonkonspiration mot dagspressen. Jag är rädd för att vi annars hamnar i ett lägedär högtäckningstidningarna tar över marknaderna från lågtäckningstidning-arna.Då kan dagspressens demokratiska funktioner inte fyllas. För att upprätthållagod information, kommentarer och granskning, för att upprätthållagruppkommunikation i samhället, krävs mångfald. Föratt åstadkomma detta och för att motverka annonsberoende behövs kontinuerliganivåhöjningar av presstödet - det var vi överens om. talar majoritetenbara om besparingar. Jag sätter det i samband med artikel ochden hårda kampanj som här förde. Jag tycker alltså att mina frågorär befogade. Besparingari statsverksamheten, m. m. Anf.33 () replik: börjar jag känna igen igen. Han säger att hans avsiktingalunda är aft mucka gräl - han vill bara ha klarhet på ett par punkter. Försin egen del lämnar han inget besked på den fråga jag ställde. Men låt oss i alla fall slå fast en sak - så långtkan vi väl vara överens: Det finns områden inom presstödet där uppskrivningarnakan bli nödvändiga. Det kan finnas andra områden där det mycket väl går attgöra besparingar -på den punkten vill utskottet inte ta ställning . Detfår vi ta upp nästa gång. Jag ser därför, herr talman, fram emot den debatt somvi vid det fillfället får möjlighet att föra. 34 (): I betänkande nr 9 behandlas ett par motionersom jag har väckt i anslutning till regeringens s. k. sparproposition. Denena motionen gäller förslaget till avgiftssystem för datainspektionen.Tillsammans med har jag yrkat avslag på det. Förslagetmotsvarar inte beslut om ett enkelt avgiftssystem. Detsystem som föreslås är komplicerat och tillkrånglat och kommer att ta i anspråken stor del av produktionstiden för det tjugotal handläggare som finns pådatainspektionen. Om man skall avgiftsbelägga datainspektionens verksamhet,skall man göra det på ett enkelt och förnuftigt sätt. Här fillskapar man ettkrångligt och byråkratiskt system. Sedan har jag denpersonliga uppfattningen att det principiellt är felakfigt Besparingari statsverksamheten, m. m. att avgiftsbelägga enverksamhet som i så stor utsträckning handlar om tillsynen av att lagar ochgivna föreskrifter efterlevs. Tilldetta kommer att den alldeles övervägande produktionstiden på datainspektionengäller register som förs inom den statliga sektorn. Datainspektionen harberäknat att av den tid som man skulle debitera i så fall skalldebiteras andra statliga myndigheter. Detta är i reahteten ingen besparing,utan det är en fördyring. Man skall låta byråkrater sitta med ett krångligtsystem och debitera andra statliga myndigheter. Man skall ahtså flytta överpengarna från en ficka till en annan, och det jobbet kommer att medföra atttotalkostnaden blir högre. Därför har jag yrkat avslag på propositionen i denhär delen. Minapartikamrater i har uppenbarligen känt sig bundna avriksdagsbeslutet att det skall vara en sådan här lagstiftning. Mansäger nu i utskottsbetänkandet: O.K., vi får väl ta det. Vi är härtill nöddaoch tvungna, men vi skall utvärdera detta. Detär min förhoppning att den utvärderingen skall komma till stånd mycket snabbt.Samhället har inte råd med den här typen av byråkratiska påhitt. Det viktiga äratt datainspektionens handläggare får ägna sig åt den väsentliga uppgiften attse till att de datasystem som finns inte leder till ett otihbörligt intrång iden personliga integriteten. Det är stor risk att det beslut som nukommer att fatta innebär en försämring av integritetsskyddet. Jaghar vidare i en annan motion yrkat avslag på det förslag som innebär enbegränsning av 10 § datalagen. Mankan säga att tre honnörsord karakteriserar datalagen. Tillstånd, tillsyn ochinsyn är tre fundamentala begrepp i vår datalag. Manskall ha tillstånd för att få upprätta ett personregister som förs med ADB.Tillstånd skah lämnas av datainspekfionen, om det finns skäl anta att systemetinte leder till otihbörligt intrång i den personliga integriteten. Datainspektionenskall tillse att de som har fått tillstånd verkhgen följer de föreskrifter ochanvisningar som utarbetas i varje särskilt tillståndsärende. Den andrafundamentala delen är alltså tillsynen av att något otillbörligt intrång i denpersonliga integriteten inte äger ram. Dentredje och kanske allra vikfigaste delen är att de som finns registrerade ipersonregister skall ha möjlighet att själva få veta vad som finns registreratom dem. Det regleras i 10 § datalagen. Varjesvensk medborgare äger rätt att en gång eller var tolfte månad vända sigtill vilken myndighet som helst och säga; Jag vill veta vad som finnsregistrerat om mig. 10 § är den grundläggande utgångspunkten för dennarättighet, som vi har tillförsäkrat medborgarna här i landet. föreslårregeringen att vi bakvägen skall inskränka denna fundamentala rättighet. Manutgår från de här dubiösa ombudsföretagen som gör massuttag. Jag tycker mycketilla om denna verksamhet. Men i ett sådant här kapitalistiskt samhälle, däråtminstone de borgerliga företrädarna borde ha förståelse för kommersiellverksamhet, får vi väl acceptera de här avarterna eller se till att den här verksamhetenregleras av konsumentombudsmannen eller på annat vill man skapaett system som man tror skall försvåra ombudsföretagens verksamhet. Men detsystem som regeringen föreslår i propositionen är det hur enkelt som helst attkringgå - ombudsföretagen skickar bara tillbaka blanketten till den som harbegärt insyn och säger: Var god skriv på ditt namn! Enföljd av det föreslagna systemet skulle bli att man omöjliggör för den vanligemedborgaren att lyfta på telefonluren och ringa till myndigheten och säga; Jagvill veta vad som finns i mitt personregister. Han måste skriva. avstatistiska centralbyråns alla utdrag görs på begäran av människor som harringt. Jagroade mig i går med att ringa runt till två landsting, två kommuner och trestafliga myndigheter. De båda kommunerna, och , sade attmellan 80 och av alla utdrag begärs per telefon. På sade man60 %, en staflig myndighet sade och en annan sade . Man rycker undangrunden för av insynen i dataverksamheten. Detär för mig obegriphgt att representanter för , t. ex. DanielTarschys, ställer sig bakom detta. Vi antog datalagen 1973 i kammaren. väcktes motioner från , centerpartietoch moderata samlingspartiet i vilka krävdes att datalagen på denna punktskulle förstärkas. går man bakvägen och rycker undan grunden för enfundamental del av skyddet för den personliga integriteten i det datasamhällesom ni själva har varit med och skapat. Jag tycker, herr talman, att det ärytterst beklämmande, ja, tragiskt, att de borgerliga företrädarna ikonstitutionsutskottet, som fidigare har gjort sig till talesmän för skyddet avden personhga integriteten, i något besparingsnit försämrar vår svenska datalag- en datalag som har stått som förebild för datalagstiftningen i hela . Besparingari statsverksamheten, m. m. 35 MARIE-ANNJOHANSSON (vpk): I detta betänkande föreslår utskottets majoritet att datalagen ändrasså, att den enskilde individens möjligheter att få ta del av registreradeuppgifter om sig själv försämras, vilket också redovisades av föregåendetalare. Majoriteten föreslår att en begäran om att få ta del av registreradeuppgifter skall vara skriftlig och försedd med den enskildes namnteckning.Majoriteten gör detta utifrån en förmodan att de som begär utdrag via s. k.ombudsföretag inte gör detta för att de i sig vill ha reda på vad som finns iregistren, utan för att dessa ombudsföretag har marknadsfört sig skickligt. Mendetta är enbart lösa antaganden som inte är belagda av något slagsundersökning, varken i utskottets betänkande eller i sparpropositionen.Utskottet gör dessa antaganden eftersom antalet beställningar av utdrag urregister har ökat i och med dessa ombudsföretags tillkomst. Tänkom det i stället är så, att dessa ombudsföretag fyller ett uppdämt behov, attmänniskorna tidigare inte vetat hur de skulle bära sig åt för att få reda påvad som finns registrerat om dem. Det förvånar mig verkligen att utskottetsmajoritet ställer upp på detta lösa hugskott från regeringens sida. Att en delav regeringens sparförslag kommit till i all hast och utan någon Besparingari statsverksamheten, m. m. större eftertanke har vifått bevisat, men att utskottet sedan inte heller tänker efter - det ärallvarligt. Vi brukar inte ändra lagar i på grundval av lösaantaganden, men skall det tydligen ske. Frånvpk:s sida tänker vi dock inte medverka fill detta. Vi kan inte finna någraskäl för lagändringar på grundval av regeringens proposifion eller utskottetsbetänkande. Vi tycker däremot att dessa ombudsföretags verksamhet bevisar attdet finns ett behov av förenklingar för den enskilde när det gäller att få tadel av registeruppgifter om sig själv. Det finns också ett behov av ökadinformation. Enligt vår mening skall den enskilde inte behöva vända sig fillmer än en samhällsinstans för att få reda på vad som finns registrerat isamhällets olika dataregister om vederbörande. Vi tycker också att dessaombudsföretags verksamhet tyder på att det behövs förenklingar. Vikan däremot inte acceptera att enskhda företag skall tjäna pengar på människorsbehov av hjälp när det gäller att få in uppgifter om sig själva fråndataregister. Vi föreslår därför i vår motion att någon samhällsinstans skallstå för den här servicen och på lämpligt sätt ge allmänheten information om attden finns. Sådana här ombudsföretag skulle då bli överflödiga. Och det skulleverkligen finnas möjligheter för människorna att få information kostnadsfritt. Mankan tycka att detta förslag är kostnadskrävande. Jag tror dock inte att detbehöver bli så dyrbart. Och nog måste datoranvändarna ta de kostnader som ärförknippade med datoriseringen. Sådan här service thl allmänheten är en del avkostnaden. Och de besparingar man gör genom datoriseringen kommer ändå att vidaöverstiga kostnaderna. Skulle de mot förmodan inte göra det, så kan man ju låtabli att datorisera. Detföreslås också i detta betänkande att datainspektionen skall finansieras genomavgifter från registeranvändarna. Det tycker vi är en rikfig utveckling. Menlåt då datainspekfionen få de resurser den behöver för att också kunna geallmänheten en riktig service. Låt datainspektionen bli den instans ditallmänheten kan vända sig för att få hjälp med att få registerutdrag från olikahåll. Och ge datainspektionen resurser, så att den kan gå ut med merainformation till allmänheten. Och låt datoranvändarna, privata och statliga,betala detta. Det är ju dessa som gör vinsterna av datoriseringen, och detmåste då vara de som också tar kostnaderna. Om vi inte gör så, får vi inte tagpå de verkliga kostnaderna för datoriseringen. En av dessa kostnader förorsakasav att människorna skall ha möjligheter att få veta vad som finns registreratom dem. Dessa möjligheter har vi alla varit överens om, och de har lagfästs.Försämra nu inte lagen, utan förbättra i stället allmänhetens möjligheter fillsådan information. Jag vill uppmana de bofgerhga ledamöterna att inte göra lagstiftningeni det här landet till en fars, där man kan ändra på lagar på grundval av vagaantaganden och hugskott. Avslå i stället regeringens förslag fill ändring idatalagen! Jag yrkar, herr talman,bifall till reservation 1 och motion 102, punkt 4. Såbara några ord om stödet till dagspress och organisationstidskrifter, som ocksåbehandlas i detta betänkande och som vpk har väckt en motion om. Regeringen angriper i sinsparplan inte bara pensionärer och barnfamiljer utan också något av livsnerveni den levande debatten, nämligen presstödet. Det är visserligen inte fråga omnågra jättebelopp, men belopp som ändå kan komma att vara avgörande förfidningars ekonomi och, , överlevnad. Ipropositionen aviseras dels en sänkning av samdistributionsrabatten, dels ensänkning av stödet till organisationstidskrifter. Några skäl för dessaminskningar anges inte. Föredragande statsrådet åberopar dagspresskommittén,men dagspresskommittén anser för sin del inte att några sänkningar ärmotiverade - tvärtom. Genom neddragningen av stödåtgärderna äventyras helasamdistributionssystemet. Vi vet att stödet haft positiva effekter. Frånvpk:s sida kan vi inte acceptera sådana här nedskärningar som har aviserats,och vi har yrkat avslag på det förslaget. Det är ett rent och klartställningstagande. Man måste först redovisa vilka besparingar som kan göras,och sedan får man ta stähning tUl det. Jagber slutligen, herr talman, att få yrka bifall till motion 104 punkt 1 a, vilket i sak också innebär tillstyrkan av reservation 2. Besparingari statsverksamheten, m. m. 36 (): När datalagen tillkom var det en självklarhet att man skulle ha insyn iregistren. Insynsrätten garanterades den enskilde enligt 10 § datalagen som ären central paragraf i datalagstiftningen. Påsamma sätt som när det gäller offentlighetsprincipen har initiativrika personerfunnit att det var möjhgt att utnyttja 10 § datalagen kommersiellt. har vuxit upp. Dessa företag erbjuder via annonser i dagspressensina tjänster. Dessa tjänster består i att man tar fram uppgifter ur dataregistertill en kostnad av . - detta enligt uppgifter vi har fått iutskottet. Förden enskilde har detta inneburit att man fått utdrag ur register som man intehar varit intresserad av. Det kan också ha bhvit dyrare än om den enskildesjälv skrivit till dem som är ansvariga för det register som vederbörande varitintresserad av att få utdrag ur. Föratt komma till rätta med de värsta avarterna har datainspektionen vidtagitåtgärder. Man har haft överläggningar med ombudsföretagen och medkonsumentombudsmannen. Ett annat sätt för datainspektionen att informeraallmänheten är genom den sammanställning man har gjort i form av katalogenPersonregister i . En upplaga av katalogen har distribuerats, och denandra håller på att distribueras. Vihar från utskottets sida sagt att det är viktigt med information i de härfrågorna. Vi är helt överens om att information behövs, och vi vill understrykaatt datainspektionen och de registeransvariga skall informera allmänheten ommöjligheterna att utnyttja den insynsrätt som följer av datalagen. Det ärviktigt att så också sker. Denfråga som alltså diskuteras är förändringen i 10 § så att en ansökan omregisterutdrag skall vara personligt undertecknad. Besparingari statsverksamheten, m. m. anslutit sig tillbedömningen i propositionen att s. k. massbeställningar via ombudsföretag intei första hand har sin grund i en önskan från den enskilde att få uppgifter omsig själv ur ett visst register utan snarare är en konsekvens av hur de härföretagen arbetar. Framtill fanns ett ombudsföretag, enligt de uppgifter vi har fått frånSCB om dem som vänt sig till SCB med ansökningar. Därefter har ytterligare 14företag dykt upp . Det har alltså skett en våldsamtillväxt på detta område. Det är inte så, som det har gjorts gällande här, attbedömningen av vilka åtgärder man kan eller bör vidta på det här området byggerpå något löst antagande, utan det har skett en samverkan mellan departementetoch datainspektionen. Det förvånar mig att man från vpk:s ochsocialdemokraternas sida så slår vakt om den kommersiella delen när det gällerintegritetsskyddet att man till varje pris måste försvara ombudsföretagensinsatser. Jag är rädd att detta kan innebära ett ifrågasättande av denviktiga 10 §. Och börjar man att i grunden ifrågasätta den paragrafen i desshelhet, då har en av de centrala punkterna av datalagen förstörts, nämligen densom värnar om varje enskilds rätt att ta del av uppgifterna. Detfinns också statistik över hur många uppgifter som har begärts . Denvisar att det inte är fråga om en så stor ökning sedan ombudsföretagen kom inpå marknaden att detta i sig skulle motivera att man fortsatte med det i dennatingens ordning. Vad gäller antalet telefonförfrågningar, som inne på, är detta tydligen en bedömningsfråga, för här har gjorts skildabedömningar. Vid de utfrågningar vi har haft inför utskottet har det nämligenvisat sig att SCB gjorde en annan bedömning än , och fråndatainspektionens sida har man sagt att antalet telefonförfrågningar hos SCBvisserligen kan vara stort, men generellt sett är den delen överskattad. Jagvill också peka på en sak som de två föregående talarna tydligen har missat pånågot sätt. Båda två talar här om myndigheterna, men när det gäller dem har viju dessutom offentlighetsprincipen - det får ni inte glömma bort. Ni talarprecis som om det inte heller funnes privata eller enskilda registeransvariga.På myndighetssidan kan man gå olika vägar, men vi måste komma ihåg att detockså finns enskilda som har register. Närdet gäller avgiftssystemet har ju själv pekat på att det skallgöras en utvärdering. Jag vill bara tillägga att det inte är så att avgifterinte tas ut . Datainspektionen tar ut avgifter, men detta föreslås ske påett annat sätt i framfiden. Underdetta anförande övertog förste vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. 37 ()replik: Jag tycker det är en ganska märklig regeringsadvokatyr som BengtKindbom presenterar här. Vi har ju ändå haft utfrågningar i utskottet, och vihar talat med datainspektionens chef. Som svar på de frågor vi ställde har han medgett att detblir försämringar för den enskilde genom en ändring av den här paragrafen. Detblir försämringar när det gäller att inhämta registerutdrag via telefonsamtal.Men ombudsföretagen kan också, medgav han, i vissa fall ha en positiv uppgiftsom är till förmån för den enskilde, hur illa man än kan tycka om verksamhetensom sådan. Jag tycker då att det är ett helt orimligt påstående som BengtKindbom gör när han säger att om vi inte antar den ändring av 10 § som i självaverket innebär en urholkning av insynsskyddet, så kan det leda till att viöppnar vägen för en kritik som skulle kunna avskaffa denna paragraf. Det ärverkligen att argumentera på ett helt felaktigt sätt. Vi socialdemokrater slårvakt om den här paragrafen, men ni vill försvaga den. Besparingari statsverksamheten, m. m. Anf.38 (vpk) replik: sade aft man verkligen inte byggde på några lösaantaganden. Men jag vidhåller uppfattningen att det inte framgår avpropositionen eller av utskottets betänkande om ombudsföretagen fyller ettfaktiskt behov av information - ett behov som vi menar finns - eller om det ärså att man har marknadsfört sig så att fler människor av den anledningen frågarefter uppgifter om sig själva. Det här finns alltså inte belagt med något annatän antaganden, varken i propositionen eller i betänkandet. Därför utgår jagfortfarande ifrån att det är lösa antaganden. Det är ju ändå på basis avpropositioner och betänkanden som vi här i skall fatta beslut, ochfinns det då belägg borde man, enhgt min mening, ha redovisat dessa. Sedan sade att vi försvarar dekommersiella företagen. Tvärtom har vi i vår motion framhållit att det ärsamhällets skyldighet att hjälpa till med den informafion som medborgarna villha. Man bör alltså på ett enklare sätt kunna få utdrag om sig själv ur ohkaregister, både från privat och statligt håll. Enligt vår åsikt skulle någonsamhällsinstans svara för den servicen. Vi har inte pekat ut vilken instans detbör vara, eftersom vi anser att det är en sak som man får se närmare på. Vivill alltså absolut inte försvara kommersiella intressen utan tvärtom, genomatt utöka resurserna för t. ex. datainspektionen, göra det omöjligt att häroperera kommersiellt. 39 ()rephk: sade, att när datalagen infördes, var det självklart också skulle skapa en insynsregel. Han fortsatte med att säga att 10 §därför aren central paragraf i datalagen. Just det, det var det som jag försökteargumentera för i hela mitt inlägg. Denna centrala paragraf blir ifortsättningen ingen central paragraf. På grund av det här förslaget om ändringav 10 § försvinner möjligheterna att på ett mycket enkelt sätt, med hjälp avett telefonsamtal, begära utdrag hos en myndighet. Jag tycker alltså attföreträdare för de partier som i sin regeringsförklaring har skrivit in att viskall se fill att det inte är någon onödig byråkrati i det här landet inte börskapa ett byråkratiskt system för medborgarna. , jag haricke försvarat ombudsföretagen. Besparingari statsverksamheten, m. m. och i mitt tidigare inlägghar jag sagt att det är en avart av kommersiell verksamhet som man viakonsumentombudsmannen och på annat sätt bör försöka komma till rätta med. Detfundamentala, och det sade också , är att vi får en ordentliginformation. Just det, information behövs, och den myndighet som bör svara fördenna är datainspektionen. Datainspektionen kan ge fullgod information omdatalagen och möjligheter för medborgarna att få insyn. Men, , hurstor är datainspektionens budget för informationsverksamhet? Om inte det, kan jag tala om att den uppgår till . Vad kostar enenkel broschyr? Ge datainspektionen ordenthga resurser, så kan den svara förden här informationen. Då rycks grunden för ombudsföretagen undan, och då fårvi möjlighet att bevara det system som vi har med fullgod insyn i detdataregister som förs med ADB. Jagtycker att det är bedrövligt att man på detta sätt kastar ut barnet medbadvattnet. Detta är i realiteten innebörden i regeringens förslag om attinskränka skyddet för den personliga integriteten i datalagen genom denbegränsning av 10 § som det här rör sig om. 40 ()replik: Det var många påståenden och frågor, varför jag inte hinner besvara demaha under min repliktid. Närdet gäller fråga vill jag säga att det inte blir någonförsämring för den enskilde. Är en enskild person beredd att betala upp till 75kr.