prot · G40995 · 1980-12-31 00:00:00 — Åtgärden att höja räntan må vara aldrig såvälmotiverad, men man kan ändå inte låta bli att beklaga den. Jag är förvissadom aft regeringen gör sitt bästa för att motverka skadeverkningarna av den högaräntan och så snabbt som möjligt få ner den igen. Industriministern säger i sitt svar atf småföretagandet ärheterogent och att det är svårt aft vidta speciellt riktade åtgärder, utan manär hänvisad till att vidta generella åtgärder. Här har industridepartementetbyggt upp olika former för stöd till företag- utvecklingsfonder etc. Men kanman ändå inte urskiljaen grupp, den nämligen som. står på gränsen mellan idé och förverkligande ochupplever att def är trögt i portgången av alldelestpeciella skäl? Det är enstörre grupp i regioner där småförefagandet av tradifion har varit dåligt, ochdet är en grupp som kanske är av speciellt intresse just , då den innebär enframkomlig väg mot den önskvärda differentieringen av näringslivet i regionen. Jag vill till herr statsrådet ställa följande fråga: Finnsdet någon generell åtgärd att vidta , utöver vad som redan finns,vilken verkar generellt för atf minska de svårigheter som speciellt förekommeri ett företags inledningsskede? Def är en mycket central och angelägen fråga som UllaTilländer har tagit upp. När vi nu lagt upp en ny, offensiv industripolitik ärdet inget tvivel om att den höga räntan är ett hinder för ett frigörande av dekrafter i näringslivet som vi nu vill ha full effekt av. Jag kan berätta för atf vi f. n. bedriverganska intensiva samtal och överläggningar med bankerna om dessa frågor. Def ärmed glädje jag kunnat konstatera att bankerna visar en ny beredvillighet närdet gäller atf ställa upp och medverka i en offensiv industripolitik. Vi har ivåra samtal och överläggningar, som bedrivs i en särskild, informellarbetsgrupp, också nalkats frågan om möjligheterna till differentiering avräntenivåerna. Detta är dock i hög grad en fråga om bankernas möjligheter tillrisktagande liksom om de allmänna kredifpolitiska villkor som bankerna arbetarunder. Men vi är från industridepartementets sida beredda atf fortsätta de härsamtalen och på allt sätt försöka hitta vägar för atf underlätta för de små ochmedelstora företagen atf få krediter på villkor som inte är avskräckande. Jag vill också peka på de förslag som vi nu har förelagtriksdagen och som avser förbättringar i de lånevillkor utvecklingsfondernaoffererar de mindre företagen. Vi har i def sammanhanget föreslagitborttagandet av riskpremien från produktutvecklingslånen och höjning avlåneramarna. Allt detta skall medverka till att ge bättre möjligheter för desmå företagen. Det problem som vi diskuterar här är dess värre ännuolöst. Jag har dock vissa förhoppningar om att vi tillsammans med bankernaskall hitta vägar också i det avseendet. Om åtgärder för att minska räntekostnaderna försmåföretagare 27ULLA TILLÄNDER (c): Jag vill tacka industriministern också för dekompletterande uppgifter som han nu lämnat. Industriministern pekar liksom hanockså fidigare gjorf på olika viktiga initiativ som väcker uppmärksamhet ochsom skapar förväntningar, och det är ju en mycket god början. Dét är sådanainitiativ som är de rätta brospannen mot framtiden. Genom dem samlar man ihopinitiafiv och engagemang på en bred bas och från många håll, och de fungerarsom ett nödvändigt, finmaskigt nät, som i sin tur kan leda till aft större ochmer komplexa företag byggs upp. Sådanainitiativ är också ett handfast och verklighetsnära framfidsbygge. Omåtgärder för att rhinska räntekostnaderna för småföretagare som står i en hälsosamkontrast till stora visionära broplaner, vilka har en benägenhet att flytta sigallt längre in i det ovissa. Det är, som också industriministern säger, allmäntomvittnat att den höga räntan är den stora plågan för oss som bedriversmåföretag av något slag. Jag vet nu genom det lämnade svaret attindustriministern delar den uppfattningen. Många hyser en förhoppning atträntan skall kunna lindras. Ju snabbare det sker, desto bättre är det. 5§ Föredrogs och hänvisades 1980/81:117 tillutrikesutskotfet 6 §Föredrogs och hänvisades Mofionerna 1980/81:1964-1971 tillnäringsutskottet /81:1972 fill jordbruksutskottet /81:1973-1980 fillnäringsutskoftet /81:1981 till jordbruksutskottet /81:1982 och 1983till näringsutskottet /81:1984 fill socialutskottet /81:1985 tillutbildningsutskottet 7 § Föredrogs och bifölls Inferpellationsframställningarna 1980/81:109och 110 8 § Anmäldes och bordlades betänkanden 1980/81:17 om vissa anslagför /82 under huvudtiteln Riksdagenoch dess verk m. m. 1980/81:100) 1980/81:18 om anslag tillDatainspektionen (prop. 1980/81:100) 1980/81:21 omfinansieringen av materiel för sjukvårdsberedskapen 1980/81:28 omvillabeskattningen 1980/81:30 om vissa anslag för /82inom budgetdepartementets verksamhetsområde (prop. 1980/81:100) 1980/81:10 om ändring ijordabalken (prop. 1980/81:86) 1980/81:12om anslag till fideikommissnämnden (prop. 1980/81:100) 1980/81:34 omersättningsanspråk från Kraftgrupp AB1980/81:35 om affärstidsreglering 1980/81:24 om anslag till länsstyrelserna m. m. (prop.1980/81:100) 9 § Anmäldes och bordlades 1980/81:1986av m. fl. 1980/81:1987av m.fl. 1980/81:1988av 5«g Genitz 1980/81:1989av och 1980/81:1990av och 1980/81:1991av m. fl. 1980/81:1992av m. fl. 1980/81:1993av m.fl. 1980/81:1994av m. fl. 1980/81:1995av m.fl. 1980/81:1997av m.fl. 1980/81:1998av m.fl. 1980/81:1999aV m. fl. medanledning av proposifion 1980/81:90 om riktlinjer för energipolitiken 10 § Anmälan av interpellationer Anmäldes och bordlades följande interpellafioner som ingivits till kammarkansliet 1980/81:111av (vpk) till industriministern om råjärnstillverkningen iSpännarhyttan: ASEA har beslutat att lägga nedråjärnsfillverkningen i Spännarhyttan. Enligt regeringens doktrin skall bolagensjälva fa sitt "sociala ansvar" för sysselsättningen. är en central del i välde -största och mäktigaste industrigrupp. Här finns i själva verket maktenöver landets industriella utvecklingsresurser samlade. Här finns de finansiellaoch tekniska möjligheterna. När man nu lägger ned verksamheten i Spännarhyttandeklarerar man - i enlighet med regeringens doktrin - stolt attersättningsverksamhet skall etableras på orten. 275 jobb har ASEA-ledningenlovat. En betydande del av dessa jobb tycks innebära att befintlig produktionflyttas från andra delar av koncernen, i flera fall från orter som redandrabbats hårt av arbetslöshet och avfolkning. Deffa gäller överflyttningen av fillverkningen av bilkabelnätfrån ASEA i till Spännarhyttan. Den aktuella tillverkningensysselsätter f. n. personer i , framför allt kvinnor.Arbetsmarknadsläget för kvinnor är redan tidigare mycket allvarligt i . I en av största koncerner flyttar man jobb mellanorterna för att uppfylla den s. k. Åslingdoktrinen. Orter och fackföreningarspelas ut mot varandra med regeringens goda minne. Den fråga man måste ställasig är om industriministern och regeringen verkligen har avsett aft den s. k.Åslingdoktrinen skall ha detta syfte. Jag villmed hänvisning fill det anförda fråga industriministern; Avser regeringen att vidta någon åtgärd för att förhindraatt 60 kvinnojobb i krisdrabbade kommun tas bort och flyttas tillSpännarhyttan som ersättningsverksamhet? 1980/81:112av (vpk) fill industriministern om den svenskahandelsstålsindustrin: lade regeringenpropositionen om . Efter deffa har ;s bolagsstyrelse beslutatförverkliga en ny plan, vilken innebär ytterligare nedskärningar av . De planerade åtgärderna innebär att den metallurgiskakapaciteten i och minskas liksom elekfrosfåltillverkningen iDomnarvet. Hela elektroståltillverkningen hotas. Med denna plan har näsfanhalverat råstålsfillverkningen sedan bildandet av 1978. Gruvorna i har fått på sig att visalönsamhet. Är de då inte lönsamma kommer de atf läggas ned. Därmed drabbas ävenTGOJ. Nedläggningshotet vilar över gruvorna i . En särskild organisation inom inrättas för s. k. övertaligarbetskraft. Dessa beräknas vara 2 000 personer, och de hotas av avsked näransfäll-ningsgarantin går ut . De s. k. övertaligas skara riskeraraft öka med SSAB-ledningens åtgärder. Nedläggningar och banfningar av svensk handelsstålindustriskisserades i handelsstålsutredningen . bildades på de grunderutredningen angav, och strukturplanen som senare utarbetades överensstämde istort med denna utredning. var SSABklart med en reviderad upplaga - Perspektivplan 80 - som förespråkadeytterligare banfningar, och - - har ledning presenteratPerspektivplan 81. Förlängningen av nuvarande stålpolifik innebär en uppenbarrisk för att mycket stora delar av den svenska handelssfålindusfrin läggs ned. Industriminister ståndpunkt , närriksdagen behandlade bildandet av , var aft anpassats efter rådandeoch framtida förutsättningar. har revideringar i negafiv riktninggjorts av den svenska handelsstålindustrin. Utifrån vad som händer är defnödvändigt att landefs regering klargör sin ståndpunkt: Accepterar regeringenytterligare nedskärningar och banfningar inom handelssfålindusfrin och iförlängningen en nästan total avveckling av denna industrigren, eller avserregeringen att ingripa mot denna avveckling och rädda en svensk handelsstålindustri? Aft vi behöver en svenskhandelsstålindusfri står utom allt tvivel. Vpk har redovisat skälen iriksdagsmotion 1980/81:1933. Vad som kan rädda svensk handelsstålindusfri ärinfe strikt företagsekonomiskt handlande, ufan ett synsätt som utgår från attstålindustrin är nödvändig för försörjning och framtid.Förutsättningen för att åstadkomma detta är att stålindustrin ses som ennödvändig basnäring som behöver hela samhällets sföd. En ökad import - vilketblir resultatet av dagens stålpolifik - är både ansvarslös och kostsam. Med hänvisning till det anförda vill jag ställa följandefrågor till industriministern: Avser regeringen att landets handelsstålindusfri skallläggas ned sfeg för steg med svåra följder för stål- och gruvarbetare i ,, , , och Sfråssa, eller tänkerregeringen ingripa för atf stoppa ytterligare nedläggningar? Vilken omfattning avser då regeringen atf svenskhandelsstålindustri skall ha? 11 §Meddelande om frågor Meddelades att följande frågor framställts 1980/81:314 av () fillindustriministern om ansökan om statsbidrag till Eiserkoncernen: Eiserkoncernen har beslutat slåsamman och AB strumpfabrik fill eft företag med ledningoch administration i . planeras en nybyggnad för Eiser Strump ABi . Denna nybyggnad kräver investeringar på ca 50 milj. kr., varav 30miljoner hänför sig till strumptillverkningen. Eiserkoncernen har ansökt omstatligt bidrag för dessa investeringar. Eiserkoncernens ansökan om statligt bidrag för nybyggnadeni är anmärkningsvärd mot bakgrund av atf koncernen i en av sinautredningar kommit fram till aft strumptillverkningen skall koncentreras tillMalmö, medan den övriga tillverkningen placeras i . Med hänvisning fill def anförda vill jag ställa följandefråga till industriministern: Anser industriministern det rimligt att, med tanke på detstatsfinansiella läget, med statliga medel investera 30 milj. kr. i en ny anläggningi , då det i finns kapacitet aft klara hela den nuvarandetillverkningen? 1980/81:315 av/?M«e () tillkommunikationsministern om riktlinjer för bättre utnyttjande avjärnvägsförbindelserna: Med bifall bl. a. till en motionfrån beslöt atf hos regeringen årsutgång begära riktlinjer för huvudmännens ersättning till SJ, när de utnyttjarfågförbindelser för atf klara trafikförsörjningen. I betänkandet och ikammardebatfen undersfröks angelägenheten av att dessa riktlinjer fick en sådanutformning atf de främjade en samhällsekonomiskt effektiv fördelning avtransportarbetet mellan olika transportmedel för att undvikadubbelinvesteringar. De riktlinjer som utfärdats för attgälla , 31 december 1983, kanenligt min mening infe anses motsvara de krav på riktlinjerna som riksdagenställde. Utgångspunkten för ersättningarna anges bl. a. vara SJ:s reguljärataxor med avdrag för eventuella kvanfitetsrabatferm. Men dessa taxor beaktart. ex. infe att statskapitalet på det olönsamma nätet är avskrivet och därförinte heller skall förräntas. På långa avstånd, som vi har exempelvis längsinlandsbanan, är därför risken stor atf SJ-kraven på huvudmännen blir så högaatt dessa kan se sig tvingade att ordna egna parallella landsvägsförbindelser,vilket strider mot uttalande. Enligt min och - såvitt jag kan bedöma - även riksdagensmening borde huvudmännens ersättningar i princip vara baserade på ettmarginalkostnadsresonemang, där vinsten för SJ främst bestod i eff bättreutnyttjande av gjorda investeringar, något som i sin förlängning bordeförbättra SJ:s driftsresultat. Underhänvisning fill det anförda ber jag atf få ställa följande fråga: Är kommunikationsministern beredd att snabbt justerautfärdade rikdinjer, om det skulle visa sig atf de nuvarande inte leder fillett samhällsekonomiskt förnuftigt utnyttjande av järnvägsförbindelserna? 1980/81:316av () till budgetministern om rekryteringen av ordförande och kronoombudi vissa taxeringsnämnder: När fattadebeslut om den nya taxeringsorganisationen i första instans uttalade ,på förslag av utskottet, bl. a.: "När det gäller indelningen itaxeringsdistrikt innebär förslaget i propositionen atf en eller flerasärskilda taxeringsnämnder i allmänhet kommer att inrättas inom de olikafögderierna." I en fråga kritiserade jag att man i mångafall inte efterkommit defta uttalande, ufan att nämnderna i alltför storutsträckning underställts . Budgetministern anförde då somförklaring atf utbildningen släpade efter, när det gällde personalen vidfögderierna, men ställde en relativt snabb förbättring i utsikt. Vid en kontroll har jag kunnat notera en klar förbättringnär def gäller inrättande av särskilda faxeringsdisfrikt inom de olikafögderierna, men i alltför stor utsträckning - bl. a. i och län- hämtas ordförande och kronoombud från eller från ort relafivtavlägset belägeni förhållande fill fögderiets deklaranter. Defta är naturligtvis icke önskvärtdels för att lokalkännedomen därmed blir sämre, dels därför aft personligkontakt mellan dessa faxeringsfunktionärer och de skattskyldiga försvåras.Dessutom menar jag aft förhållandet strider mot andan i riksdagsuffalandet. Jagber därför att få ställa följande fråga till statsrådet: åtgärder ärvidtagna eller planeras för att de särskilda taxeringsnämnderna i fögderiernaskall få ordförande och kronoombud med anknytning till fögderierna eller i vartfall med god lokalkännedom och boende inom resp. fögderi? 1980/81:317 av KarinAhriand (fp) fill kommunikationsministern om villkoren för s. k. Inter-Railseniorkort: har äldre personer möjlighet aft påett billigt sätt åka tåg runt om i med ett s. k. Inter-Railkort. Enligtuppgift har reglerna för aft få köpa eft sådant seniorkort ändrats fr. o. . Från aft förut ha varit för alla har åldergränsensänkts fill - men enbart för kvinnor. Menar kommunikafionsministern atfdenna förändring - till mäns nackdel - ligger i linje med den strävan tilljämställdhet mellan könen som regeringen uttalat sig för? 12§ Kammaren åtskildes .