prot · G40937 · 1980-12-31 00:00:00 — Det framgick av alla de rekommendationer som gav:ta bort skyddsnäten, tvinga ungdomarna att ta de jobb som bjuds, se till attnäringslivets behov av arbetskraft fillgodoses, ta ingen hänsyn till ungdomarnasyrkesval, till deras intressen eller till deras rättmäfiga krav påarbetsmiljöer. Jag har aldrig hört produktionsfaktornarbetskraft behandlas på det sättet i denna talarstol. Samhällets uppgift skulle enligt meningvara att med alla medel se till att man får arbetskraft där den behövs,speciellt - sade - till de branscher som har svårt att rekryteraungdomen som arbetskraft. I flera regioner är det ju så - man behöver inte varanorrbottning för att konstatera det - att man inte kan få jobb över huvudtaget, hur man än försöker. har fria resor med tåg och flyg i sambandmed sitt riksdagsuppdrag. Jag skulle vilja rekommendera honom att resa ut tillde regionerna. Tala med ungdomarna där! Förlita er i riksdagsarbetet inte påinsändare som är specialskräddade, utan gå ut i ett slags uppsökande verksamhetoch kontrollera förhållandena! Jag är helt övertygad om att ochjag därefter blir ense på en punkt: den här interpellationen var egentligendjupt beklaglig. Jag vill gärna vara så vänlig jag kan, och jag vill uttaladen förhoppningen att har talat mot bättre vetande. Men är det avövertygelse, hoppas jag att inte bara de arbetslösa ungdomarna utan också deandra hjälper till att se till att blir enarbetslös riksdagsman. Frågan får inte behandlas på detta sätt. Den är alldelesför dyrbar för det. Jag väntar nu med spänning på arbetsmarknadsministernssvar på detta. Jag skall inte ta det så allvarligt, om det är en enskildmoderat riksdagsmans uppfattning som kommit till uttryck. Men om derekommendationer som har lagt fram i denna debatt inte blir klartoch kategoriskt tillbakavisade av den ansvarige ministern, blir jag djuptoroad. Jag förväntar alltså att det blir klara besked från denansvarige ministerns håll på denna punkt. Om åtgärder mot ungdomsarbetslösheten 67Arbetsmarknadsministern : Herr talman! Det har ställts mångatilläggsfrågor i denna debatt. Jag skall försöka besvara dem så ingående jaghinner. Låt mig först säga några ord om läget på arbetsmarknaden . Om åtgärder mot ungdomsarbetslösheten ändå detsom ger förutsättningarna och villkoren för hur bra vi skall klara det problemvi diskuterar. Tyvärr är situationen den att vi nu med raska steg är påväg in i en försämrad konjunktur. Det märks också nu på arbetsmarknaden.Antalet lediga platser sjunker. Antalet arbetslösa har hållit sig på samma nivåsom , men trendmässigt kan vi se en uppgång. Tre arbetslösa haratt slåss om varje ledig plats. Det är ungefär läget. Det är klart att detta förvärrar de svårigheter som redanär betydande när det gäller att överbrygga från skola till arbetsliv. Vi har jusedan förra hösten försökt oss på en omläggning för ungdomarna när det gällerhjälpen via skola och arbetsmarknadspolitik. Den frågan diskuterades också iden förra interpellationsdebatten. Låt mig här ge några siffror som ändå tyderpå att omläggningen varit mer framgångsrik än vad man ofta får ett intryck av. De kvarstående arbetssökande och de som finns iberedskapsarbete kan ju sägas stå fill arbetsmarknadens förfogande. Antalet16-17-åringar i de båda kategorierna var 000. De är ioktober den här hösten 8 000. Det är framför allt antalet ungdomar iberedskapsarbete som har reducerats mycket kraftigt; mot 7 000 ioktober står nu bara 500. Antalet arbetslösa är däremot tämligen oförändrat. Detinnebär att antalet sysselsatta i den kategori det här gäller har ökat menframför allt att fler har kommit in i gymnasieskolan. Det innebär att denkatastrof som förutspåddes i och med den här omläggningen inte har inträffat.Vi har inte löst alla problem - långt därifrån - men siffrorna visar ändå attomläggningen var riktigt tänkt och i huvudsak riktigt utförd. Vi borde hjälpasåt att lösa de problem som återstår i stället för att föra ett krig om huruvidabeslutet fattades i råttan tid eller inte. Också när det gäller intresset för industriarbete ochutbildning inom industrisektorn finns det en del ljusglimtar att rapportera denhär hösten. Enligt den preliminära statisfiken om intagning tillgymnasieskolan har andelen ungdomar som söker sig till de praktiskayrkeslinjerna ökat . Ökningsandelen varierar från linje till linje, mengenerellt är detta ökningstakten. Jag tror att det resultatet ändå är en effektav det arbete på olika håll och kanter - och inte minst opinionsbildningenkring temat att industriarbete är bättre än sitt rykte - som har pågått under senaretid. Det är också så att arbetsmarknadsutbildningen mer och merriktas in på att ge yrkesutbildning. Men här har funnits en ledig kapacitetjust i de linjer som leder fram till jobb inom industrin. Det har framgått av debatten att om man nu vill komma tillrätta med ungdomarnas situation på arbetsmarknaden, så måste man angripa mångafaktorer. Jag tycker att är litet för ensidig i sin beskrivningav hur man måste gå till väga. Det finns mycket att göra både för att förbättraungdomarnas möjligheter och för att förändra deras attityder. Detta är bara enav åtgärderna. Därutöver är det klart att vi måste påverka industrin och andraarbetsgivare. Vi måste också ta ett ansvar i den här kammaren och i regeringenför att successivt förändra organisationen. Utöverdet som redan har sagts här om vad som krävs av de arbetssökande tror jag detär viktigt att säga att man inte skall ge upp, om ungdomarna inte i förstataget väljer utbildning framför att söka arbete. Här måste det ske en påverkan,en vägledning, så att deras intresse för att välja utbildning som leder framfill fast arbete blir bättre än det på många punkter är . Menhär gäller det som sagt att slå en brygga från skolan och över tillarbetslivet. Men då får man lov att - om bildspråket tillåts - förstärka såvälbåda brofästena som spännet. Det andra brofästet är naturligtvis de somrekryterar, dvs. Jag tror att det inte minst inom industrinfinns ganska mycket att göra för att förbättra situationen för ungdomarnas del,men självfallet också för industrins eget vidkommande - ungdomarna är ju denarbetskraft som man har att falla fillbaka på . Attsläppa till prakfikplatser för introduktionsprogrammen och yrkesintroduktionenär en åtgärd som vi är mycket beroende av. Jag tycker också att man borde göramer för att sälja sig som arbetsplats. Man gör mycket när det gäller att skaffakapital för en investering. Man borde göra lika mycket för att se fill att manblir en attraktiv arbetsplats. På den punkten finns det mycket övrigt attönska. Som vanligt är de progressiva företagen redan inne på detta, medan mångaandra släpar efter. Vidare är det vikfigt att man inte ställer högre krav änvad man egentligen behöver ställa. Menvi som för den här debatten måste ständigt fråga oss: Kan vi ändra på någontingav den hjälp som ges ungdomarna i utbildningen och i arbets-marknadspolifiken?Vi har byggt ut gymnasieskolan, och vi försöker lägga ut en del av utbildningenpå arbetsplatserna för att också tillgodose dem som inte trivs i skolan. Vimåste ständigt ha ett öppet sinne för att utvärdera våra insatser och ändra demom de visar sig mindre lämpliga. Jagtror att massmedia - även om vi inte härifrån skall komma med pekpinnar mot denstatsmakten - spelar en betydelsefull roll för de atfityder som ungdomar ocharbetsgivare i det här avseendet har. Jag skulle önska att det kanske mera gickut på att riva ned fördomar än att förstärka dessa. har frågat mig vad regeringen tänker göra för att öka intresset förindustriarbete och när man ämnar förelägga förslag i det avseendet.Detta är någonting som vi inte kan klara med bara politiska beslut - dethandlar om så mycket annat. Men arbetsförmedlare, yrkesvägledare och andrajobbar just med att försöka få ungdomarna mer intresserade avindustriarbete. I övrigt återkommer regeringen fill den frågan i densysselsättningspolitiska proposition som vi avser att förelägga ivår. Jagber, herr talman, att få återkomma till en del av frågorna . Jag hinneremellerfid nu säga till att AMS har inkommitmed en framställning som ger oss underlag för att nu diskutera vilka ytterligareåtgärder som kan behövas på arbetsmarknaden denna vinter och föratt vi skall komma fill rätta med situationen. Närdet gäller möjligheterna att utlokalisera arbetsplatser från orter där det ärsvårt att få tag på arbetskraft är det ju så att resurser inte saknas. Detfinns utrymme härför i de anslag som redan är beviljade. 7 protokoll 1980/81:36-37 Om åtgärder mal ungdomsarbetslösheten 68STEN (): Jag ber att få tacka arbetsmarknadsministernför de kompletterande synpunkterna. Jag vill upprepa vad jag sade i mittanförande, nämligen att jag tycker att statsrådet verkligen har givitett genomarbetat svar och att han ser mycket positivt på de delproblem som jagtagit upp. Jag tolkar också svaret på det sättet att den väntade sysselsättningspropositionenkommer att ägna stort utrymme åt ungdomsarbetslösheten och de problem som därkvarstår för oss polifiker att lösa. Sedan vill jag till säga attinsändarskribenten själv svarar för sina synpunkter. Eftersom denna insändarehar spritts till en stor allmänhet, har jag frågat hur regeringen principielltser på de problem som där tagits upp. kan inte varaomedveten om den debatt som förs ute bland allmänheten och som återspeglas påinsändarsidorna i massmedia. Det är ju ganska många insändare som tar upp dehär problemen. Att jag valde det här exemplet för att spegla allmänhetensreaktion över vad man får se och höra berodde på att den här insändarenpublicerats i så många tidningar att jag ansåg det vara lämpligt att vipolitiker kommenterade situationen. Om vill ge ett svar tillinsändarskribenten direkt, kan det naturligtvis göras i insändarspalterna, förvederbörande kan knappast svara här i kammaren. Jag är självfallet, , medveten om att detfinns många orsaker till ungdomsarbetslösheten. Jag har gjort enorsakssammanhangs-beskrivni ng i min interpellation, där jag har pekat på olikafaktorer. Därmed har jag inte sagt att många av dessa skall elimineras. Detfinns många orsaker, och det gäller alla berörda parter. Jag sade faktiskt imitt anförande att jag tycker att arbetsgivarna skall lära sig att leva medarbetsmiljölagen. Jag visade i mina citat från olika parter att det finnsvariafioner i uppfattningarna. Men den omständigheten att jag nu har valt attlyfta fram vissa delproblem i ljuset skall definitivt inte tolkas som att jaginte vill intressera mig för alla övriga problem. säger att jag inte ville läsa rubriken,. Men kan inte förneka attmina citat var korrekta. Denna undersökning visar att efterfrågan varierarstarkt. Jag ville alltså spegla båda sidor. Jag är inte så ensidig som ni härpåstår att jag är. Jag påpekade att det är flest sökande fill affärs- ochkontorsjobb. Och arbetsförmedlaren säger: "Att trycket på kontors- och affärssidan var såenormt, förvånade mig faktiskt." Vidare säger han: "Förvånande var det också, att så få sökte sig tillverkstadsindustrin. Rapporterna om hur svårt den sektorn har att få folk,bekräftades verkligen här." Jag kan fortsätta att läsa ur samma tidning - jag följerden mycket noggrant. Rubriken på s. 9 lyder: "Men här fanns ingaelever!" Och sedan stod det; "är ett verkstadsföretag som tillverkar lyftanordningar.Det ligger i utkanten av . hartagit emot tre elever för yrkesintroduktion. Men den dagen vi kom dit fannsinga elever där. En varhelt försvunnen. En annan hade lämnat jobbet . Den tredje hade tagit lov. På har man fått kännaav problemen. från projektgruppen är med. - Det var trekillar som fick jobb här. En bara försvann. Honom har jag inte hittat ännu, jaghåller på att leta reda på honom. - En annan hadeproblem. Han har fått en annan plats. - Den tredje hartagit ledigt, därför att skolorna har ledigt - och det var kanske interiktigt meningen." Jag är medveten om dessa problem. Jag har själv varitanställd i arbetsmarknadsverket under nära , bl. a. somarbetsförmedlingsföreståndare, så jag har levt med dessa problem. För ett tagsedan, det var då hade svårt att rekrytera personal trots attdet fanns bortåt 700 arbetslösa i , sade arbetsförmedlingschefen iTrollhättan: "Vi måste kanske sätta lite hårdare press på de arbetslösaatt ta de jobb som erbjuds." Generaldirektör i AMSkommenterade detta i ett nummer av LO-fidningen; "Ungdomar skall ha ettrimligt rådrum - en rimlig fid när de får chansen att välja och prövayrkesbana. Men sen får de lov att ta ett anvisat jobb. Fortsätter de att säganej till erbjudna jobb måste förmedlingen kunna meddela det fillarbetslöshetskassan." Detta visar att jag har velat spegla olika sidor av saken,även om jag i en interpellation inte har kunnat lyfta fram alla delproblem. Jagvill hänvisa till vad jag har sagt i debatten i andra sammanhang. ansåg att mitt inlägg var nyanserat. Jagtackar för det omdömet. hade säkert missuppfattat denbakgrundsbeskrivning som jag hade gjort innan jag ställde mina frågor. Läsprotokollet och begrunda! Om åtgärder mot ungdomsarbetslösheten 69MARTIN (): Jag skulle litet närmare vilja diskuteranågra statistiska uppgifter med arbetsmarknadsministern. Det är en väsentlig skillnad på fjolårets och åretssiffror för antalet anmälda arbetslösa 16- och 17-åringar. håller dettavisserligen på att utvärderas, men vi kommer med all säkerhet att kunnakonstatera en väsenflig skillnad. Vi är på väg att skapa en dold arbetslöshet idenna åldersgrupp. I hanteringen mellan skolan och arbetsförmedlingen harsäkert en hel ungdomskader kommit bort. Det är min fasta övertygelse. Det skallbli intressant att läsa den undersökning som är på väg. Över huvud taget trorjag att det över hela arbetsmarknaden finns risk för en större doldarbetslöshet . De arbetssökande ger upp på ett annat sätt änfidigare, därför att arbetsmarknaden ser ut som den gör. Jag vill fortsätta att läsa ur fidningsartikeln, , men jag vill börja från början. Där står det om hur tröttnat på att höra gnället om de arbetslösa; "desöker inte några jobb." Om åtgärder mot ungdomsarbetslösheten varutgångspunkten för hans undersökning. Vad hittade han då? Jo, att trycket på delediga platserna var mycket större än han anat, alltså sökte människor jobben.Det är det väsentliga här. Att de sökande sedan gått efter de gängse mönster vikänner till är en sak vi får hjälpas åt att komma till rätta med. Det mycketkönsbundna sökandet efter jobb behöver vi göra något åt, men - sorn jag sagttidigare - till det behövs resurser på arbetsförmedlingarna för att de skallkunna ge sig tid att tala med de arbetssökande. n (): Arbetsmarknadsministern konstaterade i sittinlägg att arbetslösheten ökar och att vi borde hjälpas åt att klara problemen,att påverka ungdomar, bl. a. för att de skall kunna välja rätt utbildning. Förmånga av de här sakerna gäller att det är vikfigt att vi ställer upp och hjälpsåt. Men samridigt finns regioner i vårt land som har betydande problem. ex. tittar på , som jag var inne på, är det där väldigt svårt attdirekt kunna tala om för ungdomarna vilka utbildningar de skall välja för attfå stanna kvar i sitt län . Det finns prognoser som pekar ut vad somkommer att hända med t. ex. om inget radikalt görs.Vad det gäller arbetslösheten kunde vi i radion höra att AMS beräknaratt arbetslösheten kommer att öka med 30 000. Vi vet att det i baraunder september månad fanns 3 543 arbetslösa under . Av dessa var 517under . Jag ställde en fråga till statsrådet tidigare. Jag harförståelse för att han inte svarat på den, han fick rätt många frågor, men jagvill gärna upprepa den en gång fill: Är statsrådet beredd att sätta in extraåtgärder för att klara sysselsättningen i , framför allt påungdomssidan, inför den kommande vintern med alla de problem som då väntar ilänet? Det kan t. ex. göras genom extra beredskapsarbeten för ungdomarna. Vi hade säkert, , fått en mycket bättresakdebatt i inledningen om också redovisat svaret på deninsändare som förekommit i de stora tidningarna och i SAF-fidningen, nr 38. AMShar svarat på brevet och på varje punkt i den insändare som sin interpellation på visat vad som gäller, vilka regler som finns ochhur just det här speciella fallet har behandlats. Det hade skapat ett heltannat underlag för den diskussion som kom sedan om vi fått den balansen. Tyvärrhar helt utelämnat detta svar, och därför kom debatten lite snetti inledningen. Jag tycker att , om han begär ordet , börredovisa svaret. Det är väldigt viktigt, för det pekar på vad som hände just idet speciella fall som tar upp i interpellationen, vilketdefinifivt inte går att översätta på ungdomen i gemen. 71LAHJA EXNER (s): Arbetsmarknadsministern hann inte svara påmin fråga. Min fråga blev bara en halv fråga. Vi är alltså kvittade, kan mansäga. Jag vill fortsätta med det som jag började på i mitt förrainlägg, när jag citerade brevet. För tre fjärdedelar av lediga arbeten i krävsdet yrkesutbildning. Av de arbetssökande, arbetslösa i , är 70 %invandrare. I dagens läge har de att räkna med sex månaders väntetid tillkurserna i svenska, som är inkörsporten till kurser i allmänna ämnen och tillpreparandkurser, som i sin tur öppnar dörrarna fill en yrkesutbildning, somsedan kan leda till ett yrkesarbete. Det är alltså först efter så långutbildning som man motsvarar kraven och kan besätta någon av de lediga platsersom finns. Jag upprepar min fråga: Är arbetsmarknadsministern bereddatt stoppa den nu pågående nedrustningen inom AMU? Om åtgärder mot ungdomsarbetslösheten Får jag först något kommentera den del avdebatten som har gällt ersättningen till ungdomar och problemet att ha bidrag inågon form resp. att få erbjudan om arbete. Det problemet finns -jag har erkäntdet och visat på det i mitt interpellationssvar. Men man skall inte överdrivadet problemet som ett generellt problem i detta sammanhang. Om vi går till den grupp ungdomar som kanske har destörsta svårigheterna på arbetsmarknaden, nämligen 16-17-åringarna, finner viatt åtta av tio inte har någon ersättning alls. Om man i de fallen inte hittarett lämpligt arbete hjälper det ju inte att dra in en ersättning, ett bidrag, fördet finns inget bidrag att dra in. Om vi går till de något äldre ungdomarna,18-19-åringarna, finner vi att varannan arbetslös i den gruppen inte har någonersättning. Detsamma gäller alltså för dem. Det kan också vara så att de flestaman träffar på just tillhör den grupp som inte har någon ersättning. Undantagfinns från detta. Även om vi skall titta på dessa regler och vara konsekventa iden hanteringen är det långt ifrån hela sanningen att vi löser problemet genomatt försämra möjligheterna att få bidrag. är arbetsförmedlare och vet alltså vadhan talar om. Så som han framställde verkligheten är den ju. Det är myckettidskrävande att hitta rätt plats eller rätt utbildningslinje för ungdomarna,att övertyga dem om att ta vara på de chanser som finns. Det finns individuellaskäl i varje enskilt fall. Mot den bakgrunden är det naturligtvis angeläget attarbetsmarknadsverket får resurser att arbeta med. Marfin vet ju attdetta har varit ett prioriterat område - inte minst under desenaste årens budgetbehandling. Hur det blir nästa budgetår får MartinSegerstedt liksom i övrigt svar på när budgetpropositionen läggs frami . Det är alltid vanskligt med statistik, och jag skall intesvära på varje siffra av dem som jag nämnde i mitt förra inlägg. Men jag harutgått från kvarstående arbetssökande, dvs. inte från AKU-siffrorna, som för ensådan här liten grupp naturligtvis kan vara missvisande. Därför är mina siffrornog ändå rätt tillförlitliga. Man kan, genom att se på gymnasieintagningen, påantalet kvarstående arbetssökande och på dem som är föremål för andra åtgärder,"skugga in" den dolda arbetslöshet som befararfinns. Det skall naturligtvis göras. 8 protokoll 1980/81:36-37 Statsmakterna och myndigheterna har sett till att detfinns en organisation som kan komma till rätta med problemen, om man finner attdet förekommer en dold arbetslöshet. Jag tänker på kravet på en uppsökandeverksamhet. För dem som är ligger det ansvaret på skolan. Det ärnaturligtvis mycket angeläget att man följer upp den här frågan, så att vi intedras med en dold arbetslöshet som längre fram kan leda till svåra socialabekymmer. anförde ett antal exempel som visar påverkligheten. Precis av det skälet har resurserna förstärkts. En grupp som har det särskilt bekymmersamt är invandrare.Vi har fått en framställning från AMS om ett särskiltinvandrararbetsmarknadsinstitut. Vi håller nu på och prövar den. Jag inser attdet finns skäl för en särskild resursförstärkning för att komma till rätta medde problemen. frågade också om jag är beredd att stoppanedrustningen inom AMU. Det pågår inte någon sådan nedrustning. Det pågårdäremot en omorientering av resurserna. Kostnadsexplosionen inomarbetsmarknadsutbildningen har varit mycket alarmerande. Därför måste vi setill att resurserna används bättre. Just för att vi vill expanderaarbetsmarknadsutbildningen i antalet kursveckor eller platser i förhållandetill vad vi nu har måste vi ta vara på utbildningsresurserna så effektivt sommöjligt. Den omorienteringen kan vara besvärlig medan den pågår,men det är ännu värre om det visar sig att vi inte har råd att ge denutbildning som de arbetssökande behöver. Därför får de som arbetar inom AMU lovatt liksom andra på arbetsmarknaden finna sig i vissa omställningar.Arbetsmarknadsutbildningen måste vara ett flexibelt instrument, om det skallvara ett effektivt arbetsmarknadspolitiskt medel. F. n. har den en utvecklingsom inte är alldeles positiv i det avseendet. Därför ser vi över den frågan.Men har vi behov av flera platser i arbetsmarknadsutbildningen, och det ärockså avsikten att antalet i den utbildningen skall kunna utvidgas nu undervintern. Svenskundervisningen för invandrare är och har länge varitett bekymmer inom AMU. Det är inte och var inte meningen att det skulle varaden huvudsakliga vägen för invandrare att lära sig svenska. Den har kommit attspela en större roll än som var tänkt. Hela den frågan ses, som , över av en särskild utredning. tog i sitt inlägg upp fråganom beredskapsarbete för ungdomar och menade att det måste finnas som en åtgärdför ungdomar också i fortsättningen. Vi är helt överens på den punkten. Däremothoppas jag att instämmer i min och AMS bedömning att man måstevara mycket restriktiv när man använder beredskapsarbete som åtgärd för deyngsta ungdomarna. Fel använt kan det bli en björntjänst, och det skall vi integöra ungdomarna. Beredskapsarbetet skall brygga över tillfälliga svårigheter.Om det är avsaknad av utbildning som är bristen för pojken eller flickan ifråga är det framför allt den man skall försöka avhjälpa. frågade om insatser särskilt förNorrbotten. vet väl att inget län har varit så prioriteratnär det gäller arbetsmarknads- och näringspolitiska insatser som ,därför att läget därhar varit sämre än på andra håll. Ingen fråga har gått som en röd tråd genom deår då jag har arbetat i så somNorrbottensproblemen, och den extra hjälp som har gått till den landsändan kanräknas i miljarder. Vi vet också att de arbetsmarknadspolitiska insatserna hargett varaktiga jobb. kan det vara dags med frågan om extra åtgärder inför denhär vintern. Vi har som sagt alldeles fått en framställning från AMS omdetta, och när den frågan är färdigberedd skall jag ge besked om vad det blir.Någon resursförstärkning kommer det alldeles säkert att bli, och i vanligordning kommer det län där arbetsmarknadsproblemen är svårast att få mest vidAMS fördelning av resurserna. Detta gäller tyvärr fortfarande . frågar också vilka råd jag ger ungdomarsom är arbetslösa. De råden måste bli litet mångahanda, eftersom villkoren ochförutsättningarna för ungdomarna är det, men i korthet lyder de: Ta de jobb somfinns och ta de utbildningsplatser som ges! Men jag skulle också vilja ge ettråd till mig och och andra som diskuterar de här frågorna:Ställ också krav på ungdomarna! Annars hjälper vi dem inte. Om åtgärder mot ungdomsarbetslösheten 73STEN ();