prot · G40980 · 1980-12-31 00:00:00 — omfattar stödet högst den godkända räntekostnaden efteravdrag med dels , dels av den godkända skulden. Stödet ärmaximerat till . Lånet är ränte- och amorteringsfritt i fem år.Därefter skrivs halva beloppet av. Stödet är avsett atf utgå . täckerstödet den del av räntekostnaden sorn ligger över 11,av skulden och för 1982den del som ligger . inkom ca 2 300 ansökningar, varav ungefär hälftenhar bifallits. Sammanlagt uppgår det beviljade stödet fill ca 20 milj. kr. Demedel sorn avsattes vid prisöverläggningarna avsäg . Def förutsattes attfrågan om medel skulle tas upp vid överläggningarnadessa år. Den höjda räntan påverkar förutsättningarna förränfestödet. Enligt vad jag erfarit ser därför f. n. lanfbrukssfyrélsen ochstatens jordbruksnämnd gemensamt över stödets utformning. Jag vill dessutom peka på att lantbruksstyrelsen ochlantbruksnämnderna har möjlighet atf genom ackord, driftlån för kreditsaneringoch rådgivning hjälpa de svårast utsatta företagen. Det ställs stora krav på den som skall varajordbrukare. Det är därför viktigt att den som tänker bli det skaffar sig enordenfiig utbildning. Den som har en sådan kan få finansiellt stöd av olikaslag via lantbruksnämnderna. Om man har ett begränsat eget kapital får man meddagens höga kapitalkostnader tänka sig för innan man investerar i storaanläggningar och nya maskiner. Under 1960- och 1970-falen eftersträvade man attden som startade som jordbrukare skulle göra deffa i ett företag som frånbörjan var helt eller nästan helt färdigutvecklat. Om man däremot startar inägot mindre och tekniskt kanske inte sä fulländade företag, fär man lägrekapitalkostnader och lättare atf växa in i rollen som företagare.Arbetsinsatsen och därmed arbetsinkomsterna blir i stället relafivt settstörre. Jag vill ocksä upprepa vad jag sagt i andra sammanhang, nämligen attdet har sina fördelar från de utgångspunkter jag nämnt atf börja somarrendator. Jag vill vidare erinra om den nya läneform som fillkomgenom jordbrukspolitiska beslut, nämligen län med uppskjuten ränta.Denna läneform skapades i syfte aft göra def möjligt för personer med lifefeget kapital att starta ett jordbruksföretag. I årets budgetproposition harföreslagits atf högsta beloppet höjs till . Det är inte unikt för jordbruket atf förutsättningarna ärolika för å ena sidan äldre, väletablerade och ä andra sidan nyetablerade, hårtskuldsafta företagare. Särskilt en hög ränta medverkar till olikheter. fillfälligaränfestödet som jag redogjort för kan man för jordbrukarna rätta tillsädana olikheter som sammanhänger med skuldsättningen. Erfarenheten visar atfdet är mycket svårt att via prissättningen utjämna skillnaderna i kostnadsläge.Jag vill peka på att det också ankommer på jordbrukarkåren att inom sigmedverka till atf skillnaderna inte blir alltför stora. Jordbruket kan givetvis inte undgå aft beröras av denallmänna ekonomiska situationen. Inflationen har ju varit ett karakteristisktinslag i samhällsekonomin under . En vikfig uppgift förden ekonomiska politiken är därför att få ned inflationstakten frän nuvarandealltför höga nivä. I det läge som hade uppkommit till följd av atfvalutautflödef från ökade kraftigt var man tvungen att vidta enräntehöjning, som ju från vissa andra utgångspunkter skapar problem. Genom detinflationsskydd som tillämpas kompenseras jordbruket förinträffade kostnadsökningar, bl. a. för räntehöjningar. F. n. pågåröverläggningar om eft nytf jordbruksavtal som skall gälla fr. o. m. den 1 juli1981. Jag anser det infe lämpligt att föregripa dessa överläggningar, utanutgår ifrån atf parterna tar upp de frågor som kan aktualiseras avinflationsutvecklingen. I detta sammanhang vill jag också nämna den utredning somsatts i gäng om kapitalförändringarnas inverkan på lantbrukarnasinkomstförhällanden. Utredningens huvuduppgift är att studera och lämna förslagtill hur förmögenhetsförändringarna skall beaktas vid de beräkningar som liggertill grund för bedömningen av lantbrukarnas inkomstförhällanden och lönsamheteni näringen. Jag vill också peka på utredningen om jordbrukefskapitalförsörjning, vilken bl. a. skall analysera prisbildningen påjordbruksfastigheter och kredifgivningens roll i detta sammanhang. Mof dennabakgrund skall kommittén överväga hur finansieringssystemet bör utformas föratt underlätta förvärv ufan att verka uppdrivande på prisnivån. Erfarenheternaav det statliga finansieringsstödet i form av lån med uppskjuten ränta skallsärskilt studeras. En central fråga är således atf åstadkomma metoder förkapitalförsörjningen som ger större trygghet mot svängningar i räntenivån. har vi en ny jordförvärvslag. Denna lagger till skillnad frän den tidigare eft otvetydigt företräde för den förvärvaresom själv skall bosätta sig på och bruka förvärvsegendomen. I detta syfte harocksä släktingars och bolags rätt att förvärva jordbruksfastigheter begränsats.Lagen omfattar nu även vissa av statens och kommunernas samt alla kyrkansmarkförvärv. Priskontroll har införts. Genom dessa åtgärder har den utvecklingi fråga om spekulation och kapitalplacering som möjliggjordes av 1965 årsjordförvärvslag brutits. Priskontrollen enligt jordförvärvslagen och minskadefterfrågan har lett till atf realpriserna på jordbruksfastigheter under åren1979 och 1980 sjunkit kraftigt. har priserna t. o. m. sjunkitnominellt. Den nya jordförvärvslagen kan därför redan nu sägas ha fått mycketstor effekt när det gäller att förhindra prisstegringar och spekulation i mark. Anf.29 (); Nr 80 Jag vill tacka jordbruksministern för svaret pä min Måndaeen den interpellafion. I sak ärsvaret en stor besvikelse, eftersom det inte innehåller ett enda konkret förslag för aft förbättra situationen vare sig förSveriges jordbrukare q iordbrukspoli- Dagarna efter den senaste räntehöjningen gick tiken AndersDahlgren ut i massmedia och fick stora rubriker för sina krav på att hjälpaunga lantbrukare som på grund av den rekordhöga räntan försatts i en Men av detta blev det tydligen ingenfing. GöstaBohman som satte käppar i hjulet? Def kan inte hjälpas att jag ser pä med eft visst beklagande. Som den förste centerpartistiskejordbruksministern efter hade han atf lägga framförslag till riktlinjer för en ny jordbrukspolitik.Om sin proposition sade då: " jag tror ändåatt den objektive läsaren finner en helt annan inställning tilljordbruksnäringen i den proposifion som behandlas av än vad sompräglade proposition och riksdagsbeslut. Då ville man så långt möjligtbegränsa jordbruksproduktionen. vill vi aktivt satsa på denna näring. Mångahar tydligen inte förstått att det är just denna ändrade inställning som liggertill grund när det i propositionen sägs att den markerar en ny syn påjordbrukspolitiken och att det är nya riktlinjer som dragits upp." Andracenterpartister följde upp denna argumentering i riksdagsdebatten. ExempelvisBertil konstaterade om jordbrukarna: " de ser nu fram emoten bättre jordbrukspolitik, och därför är de nöjda." Def måste vara en förvirrande upplevelse både för AndersDahlgren och för aft så här efteråt, när alla de godaeffekterna av beslut borde ha visat sig, slå upp förra veckans nummerav LRF;s tidskrift och på första sidan läsa det som stod medstenstilsboksfäver: "Alla jordbruk går med förlust", eller att ta delav alla rapporter utifrån landet om att allt fler jordbruk hamnar i ekonomiskakriser och aft konkurser numera inte är någon ovanlig företeelse blandjordbrukarna. Jag hoppas att det skall vara till nytta att Sverigesjordbrukare - och naturligtvis centerpartisterna - på nytf lär sig den läxa somvi alla borde ha lärt oss på 1930-falet, nämligen atf det infe går aft föra enför producenter och konsumenter bra jordbrukspolitik om den inte är en del aven väl fungerande, sammanhållen ekonomisk politik. Har infe konsumenternafillräckligt med pengar för atf kunna köpa jordbrukefs produkter fill prisersom ger bönderna ersättning för kostnader och arbete, hjälper det infe medaldrig så eleganta ord i en regeringsproposition om jordbrukspolifiken. Den moderatinspirerade ekonomiska politik som den borgerligaregering en för har lett till eft sammanbrott för statsfinanserna som ger oss den snabbaste inflafionen i modern tid och eft skyhögt ränteläge. Denna polifik slår undan förutsättningarna för svenskt jordbruk. Jordbruket är starkt beroende av att ha tillgång till mycket kapital till låga kostnader. innebär den borgerliga regeringens sneda fördelningspolifik, där åtstram- 25 ningarna drabbar de stora, ekonomiskt svagamedborgargrupperna och ger förniäner till de redan väletablerade, attkonsumenternas totala köpkraft minskar. Situationen förvärras av attlivsmedelssubventionerna samfidigt minskas med miljardbelopp. Det svenska jordbruket befinner sig därför i en situationsorn infe förutsågs under de decennier den nuvarande jordbrukspolifiken byggdesupp. Vi har en extremt snabb ökning av jordbrukets produktionskostnader, somregleringssystemet förutsätter skall kompenseras genom högre priser. Samtidigtstagnerar eller sjunker efterfrågan på grund av aft konsumenterna fär en sänktlevnadsstandard. I detta läge leder höjda priser endast fill en ytterligaresänkning av konsumtionen, och jordbruket får stå där med en allt större del avproduktionen som inte kan avsättas. Det blir ingen kompensafion filljordbruket. Bönderna knäar, och konsumenterna fär allt tunnare plånböcker ochlättare matkassar, Deffa är effekterna av den Bohnianska svångremspolifiken,som böndernas främsta företrädare i svensk politik, , är med ochtar ansvaret för i regeringsställning. Denna situafion, som är helt avgörande för problemen idagens svenska jordbruk, berör infe med en stavelse i sittinterpellationssvar. Det är kanske inte så underligt, men nog mäsfe det skärai hjärtat aft behöva vara dömd till tystnad. För aft klara ut den nuvarande situationen i svensktjordbruk mäsfe vi ha en ny ekonomisk polifik. Vi måste satsa på industriellförnyelse, bygga ut industrins produktionskraft och skapa nya starka företagmed växtkraft. Vi mäsfe öka tillväxten i ekonomin, så att vi både kan betalavåra åtaganden och ge konsumenterna en förstärkt köpkraft, varigenom de pä nyttkan efterfråga jordbrukets produkter. För detta behöver vi bygga ut teknisk ochnaturvetenskaplig forskning. Men vi måste också bryta den utveckling vi i dagupplever med ökad utslagning, utestängning och utarmning. De arbetande som göruppoffringar och satsningar för deffa, måste ges ett inflytande genom att vi byggerut den ekonomiska demokratin. Vi mäsfe föra en kraftfull energipolifik.Skattesystemet måste reformeras, så att def bidrar till lägre prisstegringaroch fill en rättvisare fördelning. Vi måste uppmuntra arbete och sparande ochbekämpa spekulation, ekonomisk brottslighet och skattefusk. Vi skall arbeta,inte svälta, oss ur krisen. En sådan politik ger betydligt bättreutvecklingsmöjligheter för svenskt jordbruk . Men den förutsätteratt def finns en bred polifisk vilja aft genomföra den. Finns denna vilja? Detta är den väg vi långsiktigt måste gä för att räta uppden svenska ekonomin efter det borgerliga haveriet. Kortsiktigt ärhandlingsmöjligheterna mera begränsade. Men en del kan dock göras. Redan innan vi upplevt effekterna av de senasteåtstramningarna har vi eft växande överskott pä fläsk och nötkött i Sverige.Detta överskott kommer att växa snabbt. exporterar vi överskottet tillför oss betydande kostnader. Vi säljer exempelvis benfri tredelad skinka tillJapan med ett exportbidrag på . Detta får betalas av desvenska konsumenterna. Vi exporterar fryst nötkött till , och för dettabetalar de svenskakonsumenterna ett exportbidrag på . Man kan ju fråga sig, och jag ställer nu den frågan tilljordbruksministern: den Vore det inte skäl i att i stället sänkade svenska priserna pä dessa livsmedel, f så attkonsumenterna kunde köpa litet mer och överskotten därigenom försvinna?Def kan ju inte vara något fel om en flerbarnsfamilj - hårt pressad q iordbrukspoU-av den borgerligasvångremspolifiken - litet oftare kan ha kött eller skinka pä tiken sittmatbord. Jag riktar kravet till statens jordbruksnämnd: Ordna en svensk kött-och fläskrea sä aft de svenska konsumenterna kan fä köpa överskotten till lägrepriser. Är jordbruksministern beredd atf instämma i min uppmaning? Uttrycket"de järnhårda kreditrestriktionerna och den skyhöga räntan" denmyntades av förre centerledaren . Hela hans politiska gärning varen kamp mot dessa företeelser. Hans kamp hade effekt. Den både drabbadebeslutsamma ordförande i riksbanksfullmäktige och hotade regeringskoalitioner.I dag sitter i regeringsställning och godkänner det högsta ränteläge vihaft i modern tid utan att detta får några som helst konsekvenser i aktuellpolitik. Andra konsekvenser fär det dock -konsekvenser som var helt uppenbaraför den förre centerledaren. Def nuvarande ränteläget innebär för jordbrukefsvidkommande stopp för alla nyinvesteringar. Detta är utomordenfiigt allvarligteftersom det innebär ett hot mot hela vär livsmedelsförsörjning. Dettahot kommenterar jordbruksministern infe i sitt interpellationssvar. Han nöjersig med aft hänvisa till det räntestöd som införts för utförda investeringar.Men hur skall man kunna locka till nya investeringar? Och hur skall någon vågaetablera sig som jordbrukare om han inte har stora egna kapitaltillgångar, medde framtidsutsikter som den borgerliga regeringens ekonomiska politik ger försvenskt jordbruk? Det är bra om hypotekslånen kan utökas. Men eff bundetränteläge på stimulerar infe till nya satsningar. Till den ungdom som har erforderliga förutsättningar iform av utbildning och som vill etablera sig som jordbrukare men saknartillräckligt med eget kapital ger jordbruksministern det rådet, att han ellerhon skall "tänka sig för innan man investerar i stora anläggningar och nyamaskiner". Enligt beslut skall svensk jordbrukspolitik inriktaspå att skapa fungerande familjejordbruk. visar all erfarenhet att delfordras jordbruk i storleksordningen för atf ge en familj dess utkomst. Ett sådant jordbruk kostar atf starta. Vad menaregentligen jordbruksministern? Tror han infe att - oavsett ränteläge ochkreditrestrikfioner - en ung människa funderar åtskilliga gånger innan hansätter sig i den situafionen? Eller menar jordbruksministern aft svensktjordbruk i framfiden skall vara reserverat för de grupper som redan i dagåterfinns inom jordbruksnäringen eller som pä annat sätt har byggt upp effstort eget kapital? Skall vi inom jordbruket få eft nytt ekonomiskt frälse? Indirekt erkänner jordbruksministern att def var betydligtbättre på 1960-och 1970-talen. Då eftersträvade rnan nämligen ''att den somstartade sorn jordbrukare skulle göra detta i ett företag som från början varhelt eller nästan helt färdigutvecklat". Frånkonsumentsynpunkt är def angeläget att vi har eft livskraftigt och ' Nr 80 välutvecklat jordbruk, som tryggarvår livsmedelsförsörjning. Måndipenden intresse av atf tvinga utövarnafill eff svältliv genom aft medvetet begränsa 16februari 1981 mekaniseringen. Def är ett hårtslit att vara nyetablerad jordbrukare under med höga lånekostnader ochfortfarande ett ofta mycket tungt Om iordbruksnoli- kroppsarbete.Det finns ingen orsak atf acceptera att detta slit skall öka ,,/ genom en bristande ekonomiskpolitik från den borgerliga regeringens 1 gårdagens tidningar gick LRF ut med helsidesannonser,där man förklarade: "Bönder har fortfarande 7-dagarsvecka." Manbeskriver i annonsen hur den avbytarverksamhet som infördes under densocialdemokrafiska regeringens tid nu tvingas till kraftiga nedskärningardärför atf bönderna inte längre har råd att anlita verksamheten. Det är naturligtvisklart otillfredsställande. Det borde vara möjligt atf i samband medprisförhandlingar ge ett särskilt stöd fill avbyfarverksamheten genom atf desedan länge väletablerade jordbrukarna avstår en slant för atf minskakostnadsbelastningen. Annonsen slutar med konstaterandet: "Sverigeskonsumenter och ekonomi behöver ett livskraftigt jordbruk." Jagkan instämma i defta, men med tillägget att eft livskraftigt jordbruk ocksåbehöver konsumenter. Jordbruksministernsäger också "atf def har sina fördelar-------------------- aft börja Vilka fördelar def skulle ha i nuvarande situation berör intejordbruksministern. Det är sannolikt klokt. För vad är det i nuvarande läge somgör det lättare att vara arrendator? Def är ju precis tvärtom! Arrendaforernahar def svårare i nuvarande ekonomiska situation, därför att de saknarmöjlighet att erhålla infeckningslån och även i övrigt lever eft betydligtfarligare liv. Någon åtgärd som skulle kunna underlätta arrenda-torernassituation finns infe i jordbruksministerns svar. I motion till årets har vi socialdemokraterframlagt förslag till en ökad satsning från samhällets sida för att underlättakapitalförsörjningen för jordbrukare genom en försöksverksamhet i Norrbottenslän, där samhället går in och tar på sig en ökad del av efableringskostnaden.Är jordbruksministern beredd att stödja det kravet? Det är rikfigt atf skillnaden i förutsättning mellanäldre, väletablerade jordbrukare och nyetablerade hårt skuldsatta måstemotverkas framför allt inom ramen för def nuvarande regleringssystemet. Dettaklarar vi infe med hjälp av prishöjningar. Visar sig skillnaderna bli alltförstora kan inte samhället stillatigande åse deffa. Då kan det bli nödvändigt attkorrigera situationen ocksä med andra medel. Frågan är om inte denna situationföreligger . Den inom statens jordbruksnämnd verksammalevnadsstandardgruppen har konstaterat atf hälften av jordbrukarna disponeraren egen skattepliktig förmögenhet, dvs. Det finnsingen annan yrkesgrupp i samhället som ens tillnärmelsevis når upp filldenna nivå. I verkligheten är ju förmögenheterna mycket större med hänsynfill de förmånliga beräkningsreglerna. 28 vidare konstaterat atfkapitaltillgångarna för ett jordbruk i storleken 20-100 hektargenomsnittligt uppgår till 1 milj. kr., medan skulderna uppgår till Nr 80 genomsnittligt . Deffa innebär att de etablerade jordbruksföreta- den gen genomsnittligt disponerar ett eget kapital i storleksordningen 750 000 |g februari . Jordbruksministern uttalar sin glädje över att vi har enny jordförvärvslag, Qf jordbrukspoli-som ger företräde för den förvärvare somsjälv skall bosätta sig på och bruka (jken fastigheten. Jag kan instämma i denglädjen. Men jordbruksministern vet ju lika bra som jag aft jordförvärvslagenbara omfattar en mindre del av alla förvärv och atf huvuddelen fortfarande gårutanför lagen. Den fakfiska situationen är ju därför atf av alljordbruksmark som används för jordbruksproduktion är arrenderad och aft dennaandel fortfarande ökar. Deffa motverkar både strukturrationalisering ochutvecklingen i jordbruket och förutsättningarna för att bedriva en framgångsrikskogspolitik. Har inte jordbruksministern nägra idéer om hur defta problemskall tacklas? Förutom jordbrukare och konsumenter finns deten tredje grupp människor som är starkt beroende av utvecklingen inom svensktjordbruk, och det är de anställda bäde i jordbruksföretagen och i denförädlingsindustri som till stor del ägs av jordbrukarna i jordbrukskooperationen. Eft jordbruk i kris, minskande köpkraft hos konsumenternaoch den teknologiska utvecklingen kan leda fram till atf livsmedelsindustrinsnabbt förvandlas till en ny krisbransch i det svenska samhället. Dettaredovisas med stor tydlighet i eft omfattande och förtjänstfullt arbete sombedrivits inom inför dess kongress i maj.Studien visar också aft det förfärande resultatet av denna utveckling är atfkonsumenterna får allt sämre och tristare mat. I detta sammanhang har jag bara möjlighet atf fa upp entankelinje i def omfattande materialet. Där påpekas att soliditeten, dvs.förhållandet mellan eget kapital och lånat, är låg inom såväl lantbruks- somkonsumentkooperationen. Svårigheterna att få fram investeringskapital ärbetydande. En anledning till kapitalproblemen inom lanfbrukskooperafionen äratf många lantbrukare föredrar aft placera sitt kapital i den egna gården, därbetydande överinvesferingar sker på många håll, samfidigt som man brister isolidaritet med sina egna ekonomiska föreningar. Resultaten av kapifalbrisfenär ofta defensiva investeringar och rationaliseringar, som minskar sysselsättningenutan att utveckla produktionen. En liknande situation inomskogsägarkoo-perationen har ju lett fram fill en omfattande strukfurkris inomdenna. Här borde det ju finnas konstruktiva.möjligheter atf med utveckling avde anställdas intresse och engagemang i kombination med en utbyggd kapitalförsörjningmed hjälp av löntagarfonder skaffa fram nödvändigt kapital för atf stärka vårlivsmedelsindustri fill gagn för producenter, konsumenter och anställda. vill jag därför ställa frågan tilljordbruksministern: detta en tanke som ocksä skulle kunna tillfala AndersDahlgren? Nr 80 Anf. Måndaeenden Herr talman! Det var riktigtrörande att lyssna till länga 16februari 1981 klagovisa och till hans uttalade omsorg om bönder ochsvenskt lantbruk. Annorlunda lät def , då jag av andra socialdemokrater Om iordbruksnoli- niisstänktesför aft jag skulle öppna himmelrikets portar för bönder. Jag mä säga att uppenbarligen totalt harmissförstått innebörden jordbrukspolitiska beslut. Det är därför hanhär säger att jag inte kommit med ett enda konkret förslag. Jo då, mittsvar på interpellation var en lång uppräkning av posifivaåtgärder som har vidtagits , Alla vet ju aft målsättningen i samband med 1967 årsjordbrukspolitiska beslut var atf krympa jordbruksarealen, sä att vi skulle fåett importufrymme på av vär konsumfion av baslivsmedel från jordbruket.Qm den politiken hade fullföljts skulle vi vid sidan av vårt beroende avimporterad olja också ha varit importberoende i fråga om baslivsmedel. Def ärfaktiskt svårt aft föreställa sig hur oerhört sårbart ett sådant samhälleskulle ha varit och vad def skulle ha betytt för vår handelsbalans att vara säberoende av en stor livsmedelsimport. Hur skulle def ha känts, ,att bokstavligen ta brödet ur munnen pä de människor som svälter ute i världen? jordbrukspolitiska beslut hade som en av sinagrundförutsättningar att vi skulle utnyttja våra naturliga resurser förjordbruksproduktion genom atf fa vara pä den brukningsvärda åkermarken. Denskall skyddas mot exploatering. Därför blir det inte fråga om aft lägga nedåkermark för att krympa produktionen. Jag upphör aldrig att förvåna mig över aftsocialdemokraterna attackerar exempelvis inkomstmälef beslut,som de beklagar atf det inte uppnätts. försökersig på def konststycke som så många andra före honom ocksä har försökt sig pä,nämligen atf sitta på flera stolar . Vart vill man komma egentligen?Vad ärdet förfel att ställa upp målet att de som arbetar inom jordbruket skallha en med andra grupper likvärdig standard? Varför skall just de människor somarbetar inom jordbruket ha det sämre än andra? För det är väl ändå def som ärinnebörden i tal? Om staten utformar eft jordbruk som bl. a. syftar fill afttrygga livsmedelsförsörjningen, så är det för mig en hederssak att staten ocksåger en utfästelse om atf de som arbetar i jordbruket skall kunna nä enekonomisk och social standard som är likvärdig med den som andra grupperuppnår. Därför anser jag att man rimligen inte kan angripa beslut,som man talar om vilken besvärlig situafion jordbruket befinner sigi. Inkomstmälef kan ju inte vara orsaken till den höga räntan. Det är hellerinfe bönder som har spekulerat pä valutamarknaden och tvingat fram demotåtgärder som har fått vidta. Jag är naturligtvis i grunden glad över att både herrWictorsson och hans partiledare ägnat intresse åt ochuttryckt sin oro överlantbrukets svära situation. Det rnä väl ändå förlåtas mig om jag gör Nr 80 Man är litet ovan vid detta. Är och def den socialdemokratiskapartiets oro nu av en sädan art atf han och hans jg partiledareär beredda aft aktivt medverka för aft förbättra den här situafionen?Ja, då gissar jag att def finns goda möjligheter att de pågående qj iordbrukspoli-jordbruksprisförhandlingarnaskall kunna avslutas i ett stort samförstånd tiken rnellan parterna. Qch detvore en nåd att stilla bedja om.