prot · G40912 · 1980-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1980/81:12 1§ Omröstning om misstroendeförklaring 1CARL-HENRIK (vpk): Vi står, som alla vet, inför en historiskomröstning, eftersom det är första gången som den svenska i den avgrundlagen angivna ordningen röstar om en avgiven misstroendeförklaring mot enstatsminister. Detta motiverar några ord. kommunisterna har bekämpat de borgerligaregeringarna alltsedan deras tillkomst efter valet . Skälet har varit derasreaktionära och mot folkflertalets intressen stridande politik. Om vi hadekunnat ta det första initiativet till en misstroendeförklaring, hade dennakommit tidigare. Skäl har inte saknats. Regeringsformens bestämmelse om attminst 35 ledamöter måste stå bakom ett sådant yrkande har uppskjutitomröstningen om misstroendeförklaring till . Vi är mycket tillfredsställdamed att den socialdemokratiska riksdagsgruppen nu ställt yrkande ommisstroendeförklaring. Vpk-gruppen kommer givetvis att stödja det avsocialdemokraterna ställda yrkandet, även om vi finner det anmärkningsvärt attdetta yrkande och det av vpk ställda identiska yrkandet icke gemensamtunderställs prövning. Om oppositionen i i ett läge skullebestå av flera partier, vart och ett med mindre än 35 ledamöter, och partiernaskulle vilja agera var för sig, kan ju ett läge tänkas där enmisstroendeförklaring enligt nu tillämpade regler inte skulle vara möjlig.Frågan bör enligt vår mening prövas i lämpligt författningspolitisktsammanhang. Det avgörande vid dagens omröstning ärgivetvis de allt starkare skäl som gjort misstroendeförklaringen till enpolitisk nödvändighet. I och för sig är det ju inte märkligt att en minoriteti är kritisk mot den av majoriteten i regeringsställning fördapolitiken. Men minoritetsställning är i och för sig inte tillräckligt skäl fören misstroendeförklaring. I debatten har svikna vallöften och sviktandeväljarunderlag anförts som motiveringar, varför en omröstning ommisstroendeförklaring blivit nödvändig. Det avgörande skälet till att dennaomröstning blivit ofrånkomlig är emellertid enligt vår mening följande: Regeringen har alltmera slagit inpå en linje som innebär en klar och avgörande brytning med densamhällsutveckling som ägt rum i vårt land under de 40 åren från 1930-taletsmitt och framåt. Detta framgår inte minst på sysselsättningspolitikens område.Det har visserligen funnits problem med stor arbetslöshet även undersocialdemokratiska regeringar, men detta är första gången på många årtiondensom en regering i medvetet styr mot större arbetslöshet som ett medel iden ekonomiska politiken. Men det handlar också om en brytning i ett djupareavseende. Arbetarrörelsens strävan har varit att skapa ett samhälle grundat påjämlikhet, solidaritet och gemensamma ansträngningar. Dit har vi inte nått, menmålsättningen har funnits där. Den borgerliga regeringens mål är däremot detkyliga och kommersialiserade samhälle där alla jagar blott efter egen vinningoch klassklyftorna växer. Där ligger den stora skillnaden, där liggerbrytningen, där skiljer sig vägarna. För att stoppa den nuvarande utvecklingen och skapaunderlag för en annan regering är nyval nödvändigt. Om regeringen stödjas av en majoritet i dagens omröstning, kommer vänsterpartietkommunisterna självfallet att ännu mera energiskt fortsätta agitationen för dettakrav. Ärendet om misstroendeförklaring mot statsministernThorbjörn kommer att företas till avgörande. För bifall till yrkandeom misstroendeförklaring fordras enligt regeringsformen 12 kap. 4 § att mer änhälften av ledamöter, dvs. minst 175 ledamöter, förenar sig därom.Jag får vidare erinra om att beslut som fordrar anslutning från särskiltflertal enligt föreskrift i riksdagsordningen 5 kap. 3 § alltid skall fattasgenom omröstning. Följande voteringsproposition upplästes och godkändes: Den som bifaller yrkandet om misstroendeförklaring motstatsministern ThorbjörnFälldin röstar ja, den det ejvill röstar nej. Om intemer än hälften av ledamöter röstar ja har kammaren avslagityrkandet om misstroendeförklaring. Vid omröstning genom uppresningfann talmannen utgången oviss, varför rösträkning företogs medvoteringsapparat. Omröstningen utföll med 174 ja-röster och 175 nej-röster. Då erforderlig majoritet sålunda inte uppnåtts förja-propositionen hade kammaren avslagit yrkandet om misstroendeförklaring motstatsministern . Medanledning av applåder på läktaren yttrade TALMANNEN: Opinionsyttringar är intetillåtna bland åhörarna. 2 § Justerades protokollet för den 14innevarande månad. 3 § Föredrogs och hänvisadesPropositionerna 1980/81:24 till finansutskottet /81:30 till trafikutskottet 4 § Föredrogs och hänvisades 1980/81:8till kulturutskottet 1980/81:9till försvarsutskottet 1980/81:10-12till socialutskottet 1980/81:13och 14 till näringsutskottet 1980/81:15till jordbruksutskottet 5 § Vissa kommunala frågor Föredrogs betänkande 1980/81:2omvissa kommunala frågor. 4HANS i (vpk): Jag skall kort beröra två motioner från vpksom behandlas i föreliggande betänkande. Det är motionerna 1057 och 1058. Vad gäller motion 1057 om kommunfullmäktiges ochlandstings kungörelser om sammanträden finns det inte så mycket att tilläggautöver det som sägs i motionen. Vi har velat ta bort begreppet ortstidning,därför att man av och till kryper bakom den benämningen när sådana här frågoravgörs till de stora drakarnas förmån. För att få slutligt avgjort om entidning är ortstidning eller inte måste man tydligen gå till regeringsrätten -eller numera kammarrätterna, som väl blir besvärsinstans. Ibetänkandet hänvisas till några sådana avgöranden. Ett är så gammalt som från1931. Speciellt när det gäller landstingens kungörelser måstedet vara svårt att avgöra om en tidning är en ortstidning eller inte, eftersomflera tidningar kan ha viss spridning inom ett landstingsområde. Här har dockmarknadsekonomin rejält slagit igenom med en omfattande tidningsdöd som följdunder många decennier. finns det färre tidningar att välja bland äntidigare. Med hjälp av det senare konstruerade presstödet startasdock en och annan tidning - som kanske inte direkt kan betecknas somortstidning, men som väl täcker in en viktig intressegrupp inom t. ex. ettlandstingsområde eller en kommun. Jag uppreparett avsnitt i motionen som jag tycker är väsentligt: "Man kan inte välja tidningar med 'spridning inom olika grupper'eller 'bringa tillkännagivandet till de flestas kännedom' genom att uteslutaett eller flera partiers eller andra intressegruppers tidningar med spridningpå orten, med hänvisning till att lagtexten nämner 'ortstidning'. Om man vill nå den spridning av tillkännagivandet somåsyftas i kommunallagen-- måste texten" - enligt vår uppfattning -"ändras." Eller är det så att man också fortsättningsvis skalltvingas till överklaganden och avgöranden i högre instanser för att få vetavilken tidning som är ortstidning i lagstiftarnas mening? Det kan inte vararimligt. Då är det bättre att ta bort begreppet ortstidning. Då harman full frihet att välja organ för kungörelse om sammanträde. Inget överilateller speciellt kostnadskrävande kommer att hända. Inga extrema små blad kommeratt bli aktuella, eftersom det ändå krävs en tredjedel av fullmäktiges rösterför att det skall kunna bli fråga om införande av tillkännagivande i annantidning än vad som vanligtvis menas med ortstidning. Som jag ser det är detganska ofarligt att gå med på den av oss föreslagna ändringen. Man skulle ändågöra det möjligt att uppfylla lagens föreskrift om att tillkännagivandet skallbringas till de flestas kännedom och om att man skall nå ut till olika grupper.Därför yrkar jag bifall till motionen 1057. Sedan går jag över till motionen 1058, som berör denkommunala kompetensen. Jag skall börja med att citera en tidningsartikel iEnköpings-Posten . Av en händelse kom jag att se artikelnpå tåget hit till . Jag är säker på att artikeln visar på sådant somförekommer överallt i vårt land. Så här lyder ett avsnitt av artikeln: "Stödet till industrin liknar Ebberöds bank" ärrubriken. Det handlar om en debatt i kommunstyrelsen. : "Visst ska vi slå vakt om sysselsättningen och ge näringslivetstöd. Men den verksamheten får inte ta sig vilka former som helst.Handläggningen av ärendet med iordningställandet av lokalerna i Industrihuset iFjärdhundra för de nya hyresgästernahar likheter med Ebberöds bank . krav närde uppvaktar kommunerna och det kan vara svårt att stå emot. Men i detta fall finns inga proportioner mellan nedlagda kostnader och den hyra som avtalats-- ." Detta ansåg en socialdemokrat i fullmäktige. Från centerhåll framhölls bl. a. följande: "När viförhandlade med Stockholmsföretaget var det under tidspress. Därför blevkostnadsberäkningarna för omändringsarbetena osäkra." Man tyckte att manhade handlat rätt då man givit företaget möjlighet att snabbt komma tillkommunen. Sådant här får man alltså hålla på med, dvs. stödjaföretag på olika sätt genom rena förlustaffärer. I den motion som behandlashar vi tagit upp liknande förhållanden. Man får alltså satsa kommunala pengar iverksamheter där alla inblandade redan från början vet hur det slutar, alltsåmed stora förluster för kommunen. Säkert går man ofta in i sådan här verksamhetutan att egentligen tro på den. Det rör sig om ett slags uppehållandeverksamhet. Vill man däremot direkt satsa kommunala pengar på verksamhet somannars är förbehållen det s. k. näringslivet är det stopp. Man får tydligenbara satsa på direkt förlustbringande saker. Det går inte att satsa på projektsom ger stabil verksamhet utanför den s. k. kommunala kompetensen.Att köpa en fallfärdig korvfabrik för att, som det heter, trygga jobben ikommunen är tillåtet, även om man vet, att när man reser sig från kontraktsskrivandet,står både yrkesinspektion och hälsovårdsnämnd på trappan med sina berättigadekrav när det gäller de anställda och verksamhetens gång. Att tillsammans med deanställda starta en korvfabrik med hjälp av kommunala pengar går däremot inte. Manfår alltså bara ägna sig åt förlustbringande verksamhet. Något meraframtidsinriktat och mer produktivt får man inte göra. Vad skulle hända om nu biföll vårt motionskravpå ett uttalande att innebörden i 4 § kommunallagen bör avse rätten att drivaordinär verksamhet? Det skulle rimligtvis inte innebära att en massa kommunalapengar satsades vilt på olika projekt, eftersom landets politiker nog ärrestriktiva i det avseendet. Men det skulle utan tvivel innebära möjlighetertill mer framtidsinriktade satsningar på vissa andra mer produktiva ochlångsiktiga projekt än vad som är tillåtet. Jag yrkar därför bifall tillvår motion 1058. 5SVEN-ERIK (): Jag tror att i Hallstahammaroch jag kan vara överens åtminstone på en punkt, nämligen om att det är viktigtatt kungörandet av kommunalfullmäktiges sammanträden sker på ett sådant sättatt så många som möjligt av kommunmedborgarna får kännedom om sammanträdet.Naturligtvis gäller motsvarande på landstingsområdet. Jag vill emellertid påpeka följande. Kommunallagen tarockså hänsyn till det här önskemålet. Lagen slår vakt om minoritetenssynpunkter och rätt, vilket tar sig uttryck i bestämmelsen om att en tredjedelav fullmäktiges ledamöter kan driva igenom beslut om annonsering även i andratidningar än den som majoriteten har föreslagit. skall man observeravad som står i lagparagrafen. Det heter att man bör välja tidningar med vilkashjälp tillkännagivandet bringas till de flestas kännedom. Den här lagparagrafenhar varit i kraft ganska länge, och låt mig slå fast att den har fungerat väl.Den prövades nämligen när vi antog en ny kommunallag 1977, då vi prövade detmesta som gäller kommunernas befogenheter. Några ändringar gjordes inte, trotsatt förtecknet i den nya kommunallagen är att man så mycket som möjligt skallvidga kommunernas rättigheter. Två frågor uppstår emellertid här: Vad är ortstidningar?Och vad är "de flestas kännedom"? Det rör sig här inte enbart om de stora drakarna, som HansPetersson uttryckte sig. Det är inte bara de som hör hemma blandortstidningarna. Tolkningen är att tidningen i fråga skall ha en spridning inomorten, och jag utgår från att denna spridning måste vara mätbar. Och det ärmycket lätt att konstatera hur stor den är. Det kan man göra genom att läsaTidningsstatistiks undersökningar, som görs . Det kan man göra genomatt ta del av rekommendationerna om kungörelseannonsering från nämnden församhällsinformation. Där finns län för län och kommun för kommun förtecknatvilka tidningar som har en mätbar spridning - ända ner till . Och, herrtalman, meningen är väl ändå inte att vi skall bedriva en kostnadskrävandeannonsering i tidningar som har ett täckningstal ! Det skulle medförastora kostnader om man, som vpk yrkar, skulle driva detta in absurdum. Jag menar att de nuvarande bestämmelserna är bra, och jagskulle faktiskt gärna ha sett att vpk hade kunnat exemplifiera med något fall,någon kommun, där den här bestämmelsens huvudtanke inte är uppfylld. När det sedan gäller den andra motionen som Hans Peterssontog upp, 1058, får jag bara helt enkelt hänvisa till att det pågår enutvärdering av de ganska snåriga bestämmelser som finns om vad en kommun fårgöra och inte göra. Jag ser dock inte framför mig en utveckling i denriktningen att kommunerna skall börja driva företag i någon vidare skala.Kommunalmän och kommunalkvinnor är vanligtvis ganska dåliga företagare. Även desom är företagare till yrket gör sina grova missar - det berättade . Jag tror inte att kommunalmännen - och det finns ju många f. d.kommunalmän i denna kammare - känner sig särskilt kompetenta att göra dettaspecieUt mycket bättre än det görs . Men, som sagt, en utvärdering av var gränserna går för vaden kommun får göra är på gång, och jag tror, herr talman, att det räcker. Jag ber alltså att få yrka bifall till utskottetshemställan på samtliga punkter. 6HANS i (vpk): Jag vet inte vad menar med attfungera väl, om han ser till den strikt kommunalekonomiska frågan, dvs. hurmånga annonser han anser att man har råd att införa osv. Lagtexten säger skall välja spridning inom olika grupper och se till att informationenkommer till de flestas kännedom. Ser man på den texten får man börja funderaöver vad "de flestas" är. Det kanske är 70 eller 80 eller . Jagvet inte vad menar. Men man sprider definitivt inte information till olikagrupper genom att välja en stor länstidning och en annan tidning, något somkommunerna ofta gör. Det finns andra grupper. Jag tänker inte bara på vårtparti. Det kan finnas andra grupper som har stort intresse för kommunalpolitik, som driver olika opinioner och som också borde få information om vadsom skall avgöras vid fullmäktigesammanträdena. Det där var väl en litenförenkling av . När det gäller den andra frågan, som tas upp i motionen1979/80:1058, är det uppenbart att en sådan utvärdering inte lär kunna ge såvärst mycket, eftersom man i betänkandet säger att bestämmelserna är så snårigaatt inte ens experter kan klara ut dem. Det är klart att man kan försöka göraen kartläggning ändå. Före ett beslut kanske man bör ha någon typ av utvärdering,men jag tycker att praktiken också är en utvärdering som man inte kan blundaför. Mot bakgrund av våra erfarenheter av hantering i sådana härfrågor om stöd till industrier m. m. säger oss vårt sunda förnuft att det manhåller på med , vilket bekräftas i den här enskilda tidningsartikeln - som säkert kan hundrafaldigasi de olika kommunerna - visar att det är vi driver. Vi får alltsåinte satsa på mera produktiva saker, på långsiktigt mer vettiga investeringar,därför att sådant skall det privata näringslivet syssla med. Allt som kan gåmed litet vinst är näringslivets sak, men allt som går med förlust ärkommunernas sak. 7 (): Jag ber fundera litet grandöver innebörden i 2 kap. 10 § kommunallagen. Den ger minoriteten en mycket storrätt. En tredjedel av kommunfullmäktiges ledamöter kan alltså driva fram enannonsering. Men just genom att lagen ger minoriteten denna rätt måste manockså se till att detta inte går till överdrift. En minoritet skall ju intekunna köra över en majoritet när det gäller så pass väsentliga frågor som hurmycket pengar man skall lägga ut och hur långt man egentligen skall driva dettakrav. Det måste ändå finnas vissa gränser. När man har kommit så långt att allatidningar som har hushållstäckning har en annons om kommunalasammanträden, måste man väl ändå säga att lagens anda och inte bara dessbokstav har följts. Efter vad jag nu anfört tror jag att , omhan funderar litet närmare över detta, inser att nu gällande regler fungerarbra. Han har heller inte lyckats mobilisera något exempel som visar attlagparagrafen är felaktig och att alltså en ändring skulle vara motiverad. 8 HANS i (vpk): Jag har inte Tidningsstatistik med mig, såatt jag kan göra jämförelser mellan olika och andra tidningar, somfaktiskt förekommer av och till när det gäller annonsering. Men jagmenar att minoritetsskyddet för en tredjedel av rösterna är fullt tillräckligt.Det är därför man kan ta bort begreppet "ortstidning", när detuppstår en situation där det finns en annan tidning som kan vara av intresse.Vi kan ju inte bara se till den exakta situationen här och just . Jag kan inte bemöta påstående om 1 %hushållstäckning, för jag har inte de uppgifterna med mig här i kammaren. Mendet kan ju uppkomma situationer - det startas ju en och annan tidning i olikalän - där det kan bli fråga om annonsering, och då är det ganska dumt att haden här ortstidningsregeln. Det vore bättre att endast ha minoritetsskyddet,dvs. att det räcker med en tredjedel av fullmäktiges röster för att annonseringskall införas i en tidning. Så mycket förtroende skall vi väl ha förfullmäktigeför-samlingarna att de kan få avgöra en sådan fråga. Annars blirresultatet att de får gå till högre instans för att få fastställt om en tidningär ortstidning eller inte - så som har skett enligt vad man kan seav betänkandet. 9 SVEN-ERIKNORDIN (c): Risken finns att blir bönhörd över hövan. Det kan tänkasatt den här rätten för en tredjedel av fullmäktigeledamöterna driver fram attden kommunala kungörelseannonseringen avskaffas. Det kan tänkas att detta skeri det läge då man äntligen fått ordning på bestämmelserna om den statligakungörelseannonseringen. Det har diskuterats av och till ,och är det väl inte längre bort än att det kan siktas en bestämmelse somreglerar vilket täckningstal som krävs för att staten skall publicera sinaannonser i tidningsalstren i fråga. Det kan mycket väl, , tänkasatt kommunerna, när den här statliga bestämmelsen varit i kraft , sägersig: Det här är en utmärkt bestämmelse, den använder vi också för den kommunalaannonseringen. Men där talar man inte om det procenttal som jag nämnde,nämligen , utan där talar man om i hushållstäckning, och det kravetskulle nog diskriminera en hel del av de tidningar som har den kommunalaannonseringen. 10 HANS iHallstahammar (vpk): Herr talman! Det skulle göra situationen ännu värre närdet gäller att nå ut till olika grupper. Om man skulle dra en sådan gräns ännuhögre upp, kanske det skulle gå som det gjorde i län, därsocialdemokrater och kommunister kom överens om en viss annonsering. Men deborgerliga partierna rusade till och fick beslutet upphävt därföratt de inte tyckte att det var lämpligt. - Det är också ett sätt att förankrademokratin och föra ut informationen. 11 (): Kunde vi inte, , avrunda den här debatten med att förenaoss i en önskan om att slå vakt om nuvarande bestämmelser? Utskottetshemställan bifölls med 321 röster mot 19 för motion 1979/ 80:1057 av LarsWerner m. fl. Utskottetshemställan bifölls med 321 röster mot 19 för motion 1979/ 80:1058 av LarsWerner m. fl. 1980/81:1om riktade nyemissioner av aktier till anställda 1980/81:2om vissa uppbördsfrågor, m. m. Vad utskottet hemställt bifölls. Vissa frågor rörande taxeringsförfarandet 7 § Vissa frågor rörande taxeringsförfarandet Föredrogs skatteutskottets betänkande 1980/81:3 om vissafrågor rörande taxeringsförfarandet. Anf.12 i (s): Till skatteutskottets betänkande nr 3 harutskottets socialdemokratiska ledamöter fogat en reservation, där vi yrkarbifall till förslaget i motion 1979/80:1104 om inriktningen av och målet förtaxeringsrevisionen. Som vi framhåller i vår motion var avsikten med den nyataxeringsorganisationen, det s. k. , att effektiviserataxeringsnämndernas verksamhet. Om så blivit fallet är det ännu för tidigt attyttra sig om, eftersom omorganisationen är i sitt inledningsskede och endastkunnat prövas vid taxeringsarbetet 1979 och innevarande taxeringsår. Frånreservanternas sida vill vi rikta uppmärksamheten på den framtida utvecklingeninom taxeringsorganisationen. Vi menar att kontrollarbetet i den nyaorganisationen ej får bli sådant att mer ingående revisionskontroller kommer iandra hand. Av nu tillgängliga siffror kan man konstatera att en svenskföretagare inte behöver räkna med en verklig revisionskontroll mer än ungefärvart sextionde år eller mindre än en gång under sitt yrkesverksamma liv. Skattefusket måste enligt vår mening i första handbekämpas med ökade kontrollinsatser från samhällets sida. Kontrollen avbokföringspliktiga måste därvid prioriteras, och revisioner i verklig mening -dvs. mer fullständiga genomgångar av bokföring, korrespondens och liknandehandlingar- måste helt enkelt bli avsevärt flera. All erfarenhet talar nämligen för att den s. k.upptäcktsrisken är en mycket viktig faktor när det gäller att avhålla människorfrån att begå skattebrott. Internationellt sett är antalet revisioner i vårt landuppseendeväckande lågt. Det är mot denna bakgrund som vårt förslag ominriktningen av och målet för taxeringsrevisionen skall ses. Vår slutsats blir att beskattningsmyndigheternasverksamhet bör inriktas på ett ökat antal revisioner och då främst egentligataxeringsrevisioner. En utgångspunkt bör vara att företagare och andra gruppermed bokföringspliktig verksamhet har att räkna med sådan kontrollåtminstone . Det är ett ganska blygsamt krav om man jämför Vissa frågor rörande taxeringsförfarandet medförhållandena i andra högindustrialiserade länder, där en betydligt högrerevisionsfrekvens är ett faktum. Med dettayrkar jag bifall till den socialdemokratiska reservationen. 13 (): Jag har i motionen 1106 yrkat att sistainlämningsdagen för självdeklarationer ändras från till den 1mars och för rörelseidkare från till . Många av de kontrolluppgifter som kompletterar detbokföringsmässiga grundunderlaget för deklarationens upprättande kommer ofta deklarantentill hända först . Deklarationsblanketter ochanvisningar har inte varit klara för utdelning förrän i senaredelen av januari, och kom det att dröja till omkring . Dettager en betydande osäkerhet för den enskilde deklaranten ända fram till de sistadagarna före avlämnandet, då allt skall vara klart. De flesta löntagare och pensionärer har på så sätt oftastmindre än på sig för att få deklarationen upprättad och avlämnad.Många känner betydande osäkerhet, även om det rör sig om relativt enkladeklarationer. Därför anlitas ofta någon sakkunnig medhjälpare fördeklarationens upprättande. Då medför denna snäva tidsram betydandesvårigheter, eftersom tillgången på den personliga deklarationsservicen ärganska begränsad. Rörelseidkare som redan nu får vänta meddeklarationsavlämnandet till har svårigheter att klara detta datum.Denna grupp får i betydande utsträckning dispens att avlämna deklarationensenare. Därför vore det mera rationellt att inlämningsdatum redan från börjansenare-lades. Fr. o. m. har taxeringsnämndernasarbetstid förlängts från till , då samtligadeklarationer skall vara färdigbehandlade och avlämnade för registrering. Dettainnebär att det numera också är praktiskt möjligt att i viss utsträckningsenarelägga deklarationernas inlämningsdatum utan att taxeringsarbetet därförnämnvärt försvåras. Taxeringsnämnderna har alltså fått ytteriigare fyramånader på sig för granskningen, och då vore det rimligt att deklaranten till på sig. Men det tycker inte utskottet. I en ganska kortfattadmotivering säger man: