prot · G409153 · 1980-12-31 00:00:00 — sigför att få sina studier partipolifiskt färgade och skall naturligtvis blirespekterade i det avseendet. Detandra jag särskilt vill påtala gäller alltså tolkningen av begreppet fritt ochfrivilligt. I propositionen säger utbildningsministern bl, a,: "Verksamhetenskall vara öppen för alla och deltagandet skall vara frivilligt. Verksamhet sombygger på obligatoriskt deltagande är inte fritt och frivilligtfolkbildningsarbete. Särskilt vill jag betona vikten av att den enskildedeltagaren fritt kan välja studieförbund efter sina egna värderingar ochönskemål," Härfastslås i klartext studieförbundens rätt att utan hinder erbjuda människornasina tjänster och den enskildes rätt att, likaså utan varje hinder, välja detstudieförbund som passar honom bäst. Detta borde vara en självklarhet, mentyvärr finns det betydande brister i det avseendet, I mycket hög grad gällerdetta på arbetsplatserna, där alltför ofta respekten för begreppet fritt ochfrivilligt lyser med sin frånvaro, vilket inte minst all stafisfik ger överväldigandebevis för. Det finns således, enligt min mening, all anledning att följa uppdet av rent praktiska skäl uppskjutna förslaget i propositionen, att denuppsökande verksamheten på arbetsplatserna skall handläggas av studieförbunden.Därigenom kan möjligheter skapas för att friheten och frivilligheten istudiearbetet tillämpas på ett riktigt och rättvist sätt. Till betänkandet är fogade två reservationer från moderat håll. Den enagäller antalet studietimmar per cirkelsammankomst och den andra frågan omtillsynsmyndighet, Ipropositionen föreslås att antalet cirkelfimmar skall vara högst tre per gångoch antalet sammankomster lägst fem. Någon dispens för den fjärde fimmen skall,i motsats fill vad som gäller, ej ifrågakomma. Motiveringen härför är attresursen för den fjärde fimmen bättre skulle kunna användas på andra områdeninom folkbildningsverksamheten. Det finns emellertid otvetydigt starka skäl avpraktisk och pedagogisk karaktär, som talar för den fjärde timmen i vissacirklar. Detta kan givetvis gälla även cirkelarbete på arbetstid, men att detframför allt skulle gälla där finns det verkligen inga belägg för. De praktiskamöjligheterna torde tvärtom vara väl så goda på arbetsplatserna som annorstädesatt ordna cirklar med kortare pass. Därför är utskottsmajoritetensställningstagande ytterst anmärkningsvärt. Det är också diskriminerande mot destudieförbund som under nu gällande förhållanden ej ges några möjligheter attbedriva sin verksamhet på arbetsplatserna. Det är förvånande att man frånmittenpartiernas sida har medverkat i denna hantering av ärendet. Det diffusafillägget "i sådana sammanhang där deltagarna har långa resvägar"ändrar ingenting i sak. Vad menas med långa resvägar, och hur mångacirkeldeltagare gäller det? För oss moderater var det en självklarhet, när manfrån de övrigas sida ej var beredda att håUa en träffad överenskommelse och viej heller fick minsta gehör för kraven på rättvisa, att vidhålla propositionensförslag om tre fimmar. Handläggningen av denna fråga från majoritetens sida ärdjupt beklaglig. Den andra moderatareservafionen gäller alltså tillsynsmyndigheten. menaratt det är olämpligt, ur såväl administrafiv som ekonomisk synvinkel, att hatvå tillsynsmyndigheter över verksamheten. Huvudsyftet med det nya bidragetKulturverksamhet i folkbildningen är ju att åstadkomma integration mellancirkelarbete och annan verksamhet. Ett nära samspel mellan cirkelstudier ochkulturverksamhet skall kunna äga rum. En betydande del av den nuvarandecirkelverksamheten kommer med säkerhet att föras till kulturanslaget. Med tvåtillsynsmyndigheter skapas enbart ökad byråkrati och åstadkommes onödigtkrångel. Vi hävdar därför att endast skall ges fillsynsansvaretöver folkbildningen. Det ankommer på mig att också här beröra några av de socialdemokratiskareservationerna, Chrisfina Rogestam kommer senare att beröra de övriga, Reservafion5 berör principer för den uppsökande verksamheten i bostadsområden. Detta äralltfort en försöksverksamhet och bör därför enligt utskottsmajoriteten intebindas på det sätt som socialdemokraterna kräver i sin reservation. Det börankomma på studieförbunden själva att utan bindning fill hyresgästförening ellerbostadskooperafiv organisation ansvara för verksamheten. Det måste ankomma påstudieförbunden själva att avgöra om de vill samarbeta med ifrågavarandeorganisationer eller inte. Reservafion6 gäller fortbildning av lantbrukare. Socialdemokraterna menar att det härgäller utbildning för visst yrke och att det därför strider mot principerna förstudiecirkelverksamhet. De yrkar således avslag på proposifionen i dettahänseende. Enligtutskottsmajoritetens uppfattning är det här fråga om rent fackliga studier.Sådana har man som bekant ingenting emot från socialdemokrafiskt håll när detgäller andra områden, ABF mer närstående. Konsekvensen kräver således attyrkandet i reservationen avvisas, Ireservation 7 går socialdemokraterna emot att studieplansbundnauniversitetscirklar skall vara bidragsberättigade i fortsättningen. Densocialdemokrafiska reservafionen betyder ingenting annat än att man villförmena framför allt de människor som bor i glesbygd med långa avstånd frånhögskoleorterna rätten att kunna bedriva studier på ifrågavarande nivå. Somskäl åberopar man att det här är fråga om cirklar med av statliga organutarbetade planer, vilket strider mot principerna i det fria folkbildningsarbetet. Somframgår av utskottsbetänkandet skulle det knappast erbjuda några som helstsvårigheter för studieförbunden att åstadkomma de skillnader mellan reguljärhögskoleutbildning och studieplansbundna universitetscirklar som skullebehövas för att göra cirklarna statsbidragsberätfigade. Det finns således ingenanledning att med konstlade medel söka försvåra en verksamhet som för mångaupplevs som meningsfull och angelägen. Med anledning av det anförda yrkar jag bifaH till reservationerna 3 och8 samt till utskottets hemställan på samtliga övriga punkter. Folkbildning m. m. 7BENGT () replik: Låt mig först anföra några få synpunkter medanledning av HansNyhages inlägg, som bl, a, gav en god historisk beskrivning.En sådan kan ju vara nödvändig, och jag tycker att det var bra påläst i detavseendet. Men jag tycker att Hans Nyhages resonemang haltarbetydligt först och främst när det gäller den omfattande subventioneringen. Denavgörande ståndpunkten har varit att staten genom ökadebidrag skall medverka till en ökad jämställdhet för de här grupperna vad gällermöjligheter till utbildning, speciellt då bland grupperna vuxenstuderande. Enordlek om fritt val, frivillighet, mångsidighet eller allsidighet kan vi hållapå med ganska länge, men jag tänker i varje fall inte göra det. Krav av dentypen kan leda fram fill antingen att vissa ämnen och problem inte kan studerasi studiecirkelform eller att cirklarna medvetet måste bryta mot gällandebestämmelser. Egentligen begärde jag ordet för replik påden punkt där talade om den uppsökande verksamheten på arbetsplatsernaoch försökte få det fill att det här var fråga om något slags teknisktarrangemang och en strävan efter att monopolisera denna verksamhet. Så enkeltär det inte, Hans Nyhage, Hans Nyhage satt ju i utskottet och lyssnade påföreträdare för löntagarorganisationerna, TCO och LO, när de inför utskottetredogjorde för hur arbetsfördelningen var och att det är löntagarorganisationernasom har förhandlingsrätten när det gäller studieledighet osv. Just deorganisafioner som ligger närmast medlemmarna har bättre förutsättningar änandra att klara den uppsökande verksamheten. Organisationernas företrädarekänner sina arbetskamrater och deras arbetsförhållanden och kan tala till dempå deras eget språk. Till detta kommer också, som jag tidigare nämnt, attendast de fackhga förtroendevalda har rätt att förhandla med arbetsgivarna omfrågor som rör studieverksamheten, t, ex, ledighet från studier. Men vi bör även vara medvetna om att när bidraget för denuppsökande verksamheten infördes , så innebar det en kraftig stimulans förden fackliga studieverksamheten. Man fick ett ökat ansvar, och man kände ocksåatt man hade samhällets förtroende i detta arbete. AnL 8 HANSNYHAGE (m) replik: När jag tog upp frågan om den"omfattande subventioneringen" mot bakgrund av angrepp som riktasmot verksamhet som diffust kallas för hobbyverksamhetoch fritidsverksamhet, så gjorde jag det som en kritik mot dem som angriperstudieförbunden i det avseendet. Jag trodde faktiskt att och jagvar överens om att det ligger ett oerhört värde i att det kan bedrivas enverksamhet av den här karaktären. Jag tror alltså inte att det finns någradelade uppfattningar mellan och mig på den punkten. När det gäller den uppsökande verksamheten påarbetsplatserna är det onekligen av prakfiska skäl som man har skjutit på dennafråga så att den skalltas upp igen. Verksamheten skall alltså fortgå i de gamla formernaäven under det kommande budgetåret. Ett av skälen härfill är att vi fattarbeslutet , , under det att ansökningstiden när det gäller dennaverksamhet gick ut , Ifråga om möjligheterna för de olika studieförbunden att agera påarbetsplatserna så är det ändå ofrånkomligen på det sättet att dessamöjligheter är otroligt begränsade och beskurna för snart sagt samtligastudieförbund utom ABF och möjligen TBV, Övriga studieförbund göre sig ickebesvär. Jag tror faktiskt att de studieförbund som handlägger helafolkbildningsarbetet också är kompetenta att klara denna verksamhet. Jag sätterstor filltro fill dem. Beträffande de prakfiska svårigheter som möjligen kanfinnas i sammanhanget - när det gäller att få tillträde till arbetsplatser osv,- tror jag att man med Htet god vilja kan komma överens om hur de skallhandläggas. Jagser alltså ingen som helst anledning fill att det skall gå någon sorts gränsjust vid arbetsplatserna för studieförbundens medverkan under fria ochfrivilliga former. 9 ()replik; När det gäller schablonbidraget var det ju ändå så, Hans Nyhage, attåtminstone var mycket irriterade över att den estefiskaverksamheten uteslöts i majoritetsskrivningarna. Jag uppfattade att det vardetta som Hans Nyhage var ute efter. Men är det inte så, skall jag intefortsätta diskussionen om den saken. Menatt försöka göra uppskovet till en rent prakfisk fråga - därför attansökningstiden gick ut - är att gå litet för långt. Om Hans Nyhagedet minsta lyssnade på löntagarorganisationernas argumentering, skulle hanfinna att den inte innebar att man ville utesluta något studieförbund. Man sadesig vara beredd att samarbeta med vilket studieförbund som helst. Men det ärväl alldeles naturligt - och det tycker jag att utskottsmajoriteten var överensom - att de två studieförbund som har de flesta och störstamedlemsorganisafionerna på arbetsplatserna, nämligen ABF och TBV, får dentyngsta bördan, att vara servicestudieförbund när det gällerlöntagarorganisationernas verksamhet med uppsökeri på arbetsplatserna. Detråder ingen tvekan om detta. Löntagarorganisationerna sade ordagrant, herrNyhage, att inget studieförbund är diskvalificerat. Men man beskrev också hurdet skulle se ut om varje studieförbund hade sina uppsökare på de storaarbetsplatserna. Man frågade sig: Kommer arbetsgivarna att tillåta, med hänsyntill arbetsorganisationen på arbetsplatserna, att uppsökeriet bedrivs på detsättet? Vifrån vår sida tror att arbetsgivarna och löntagarorganisationerna ärintresserade av att man får en väl organiserad uppsökande verksamhet påarbetsplatserna för att uppsöka de grupper som vi vill nå genom de beslut somfattades , Det gör vi bäst genom att deras egnamedlemmar och medlemsorganisationer har ansvaret för detta. Det innebär alltsåinte någon diskvalifikation. Det där talet om diskvalifikation har jag Folkbildning m. m. hört såmånga gånger att jag tycker att det håller på att bli som enveckotidningsroman, där samma roman återkommer i olika veckotidningar för attmänniskor skall läsa den på olika ställen. Jag tycker att vi kan sluta med dentypen av debatt när det gäller uppsökeriet på arbetsplatserna. Det har ingensaklig grund, AnL 10 HANS NYHAGE (m) rephk: Om jag får börja med att anknyta till densenare punkten, kan jag nämna att det på s, 16 i utskottsbetänkandet står bl,a, följande; "har, som utskottet redovisat, redananvisat medel till uppsökande verksamhet på arbetsplatser för nästa budgetår.Ansökningstiden för att erhålla bidrag går ut . Det är enligtutskottets uppfattning av praktiska skäl inte möjligt att nästa budgetårgenomföra den förändring avseende den uppsökande verksamhet på arbetsplatsersom förordas i proposition 1980/81; 127, gällande ordning bör därför gällaäven /82," Detta är klartext, och utskottet står enigt bakomskrivningen. Det är ändå dessa skäl som åberopas för uppskov. Att det sedanfinns andra skäl i sakfrågan är jag fullt medveten om. Här skiljer sig BengtWiklunds och min uppfattning. Jag bedömer att det är helt möjligt förstudieförbunden att klara den här verksamheten. Dessutom är det riktigt. Medlitet god vilja, och en sådan tycker jag att vi alla skall ha, går det också attklara av de rent praktiska svårigheter som möjligen kan finnas i det härsammanhanget. F. n. skerdet-detta kan inte förnekas - en klar diskrimineringnär det gäller de olika studieförbunden. Så fill den första frågan där vi uppenbarligen missförstodvarandra. Jag vidhåller naturligtvis att det finns, vilket också framhålls ipropositionen, praktiska och pedagogiska skäl som talar för att den fjärdetimmen skall finnas med även beträffande vissa estetiska cirklar. Enligt minmening talar starka skäl härför. Jag gjorde faktiskt bedömningen att vi iutskottet var överens på den punkten, innan vi kom tiH slutjusteringen, då vitvingades att gå skilda vägar. Onekligen är det så, att en viss del av denverksamhet som bedrivs på icke-arbetsfid också är av den karaktären att denkräver något längre arbetspass eller sammankomsttid. Då tycker jag att man, mediakttagande av stor restrikfivitet, kunde medge detta. Om det uppstår missbruk,får vi väl ta upp frågan på nytt och försöka åstadkomma de nödvändiga ändringarna.Men som beslutet nu kommer att bli - majoriteten lär väl stå fast på det härområdet - innebär detta en klar diskriminering av de studieförbund som harhuvudparten av sin verksamhet förlagd till ickearbetstid och som har enverksamhet som i många fall kräver längre sammankomsttid. Talmannen anmälde att anhållit att tillprotokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. AnL 11 (vpk): I det betänkande som behandlas utgår manfrån en del förslag från folkbildningsutredningen. Det nya statsbidragssystemsom föreslås syftar fill s, k, besparingar i statsverksamheten. Innan jagnärmare kommenterar några av förslagen och vpk;s motioner, vill jag anlägganågra allmänna synpunkter på folkbildningens och studieverksamhetens roll. Enligt kommunisternas grundsyn finns detett oupplösligt samband mellan ekonomi och kultur. Vi menar också att de olikaklassernas ekonomiska intressen i stort bestämmer samhällssyn och ideologiskavärderingar. Det företagsekonomiskt lämpliga är fillbakaledstjärna för ekonomiska politik. Låt mig erinra om den s, k,strukturrationaliseringen som vi fick efter kriget. Grundidén, vilkenomfattades av såväl företagen som regeringen och fackföreningsrörelsensledning, var att företagen skulle bli sä lönsamma och rationella som möjligt.Kakan skulle bli större och överskottet räcka till utdelning även åt folket.Det där gick bra . inreddes efter de stora företagensbehov, och staten hjälpte till. Då folket måste lämna de delar av landet sommer eller mindre lades ned och bege sig till de jobb som samlades i enheter avväxande industri utmed några stora stråk, började man knota. Varför, sade man,måste befolkningen flytta till industrin och inte tvärtom? Men ideologiskakampanjer - och det är sådana som det handlar om mycket inom folkbildningen -förklarade hur viktigt detta var för att exportindustrin skulle gå framåt, ochpå valaffischerna talades om "trygghet i föränderlighetens samhälle".Och visst ordnades det väl också studiecirklar även på det temat. var mera enseriös förhandlingsorganisation. Men vad är den ? Jo, SAF har byggts uttill en enorm ideologisk påverkansapparat. Just nu bedrivs rent vetenskapligt -med anlitande av all sakkunskap, psykologer, ingenjörer och andra - sedanåratal tillbaka kampanjen mot den offentliga sektorn. För inte länge sedankunde man läsa i att det är en viktig uppgift att "skapakrismedvetande". är huvuduppgiften att få folk i allmänhet attidentifiera sig med näringslivets problem. Då kan man nämligen säkert räkna medatt få förståelse för den s. k. svångremspolitiken - förståelse förprishöjningar, höjda hyror och taxor, ökad arbetslöshet, sänkta löner ochvarför inte också sänkta bidrag till folkbildningen. Kan man sedan också kommaen bit på den vägen att folk upplever krisproblemen som egna, privata,självförvållade brister, ja, då kanske t. o. m. samhällsproblemen försvinnerhelt och blir till vad den borgerliga ideologin i grunden vill påstå -personliga svagheter hos den enskilde, oföretagsamhet eller i bästa fallhandikapp. Mitt ibland oss pågår alltså ett ideologiskt envig. Tillsynes objektiv information, noggrant utvald och vederhäffigt utformad, är iverkligheten tillrättalagd för att ge den bild av läget som de ekonomiska makthavarnahelst vill presentera. När det t, ex, trummas med monotoni i alla media; det ärbra för utvecklingen att sanera och lägga ner moderna stålverk eller skogsindustrier,glesbygderna lönar sig inte längre, lönerna är för höga i eller 2 protokod 1980/81:153-154 Folkbildning m. m. "Vad som är bra förVolvo är bra för ", då uppkommer ett ideologiskt tryck avsett attleda till defaifism och passivitet. Detta ideologiska tryck är dessutomkommersiellt. Allt blir numera varor. Tag som exempel musiken och sången, somförr gick i arv från generation till generation och utövades akfivt. Den har nui mycket tagit formen av skivor och kassetter, dvs, blivit varor. Filmerkonsumeras genom videoband, där ett utbud av våld och fördumning dominerar.Hel- och halvpornografiska tidningar med miljonupplagor går i samma stil. Ochallt detta vegeterar i en miljö av utslagning, tristess, ensamhet ochosäkerhet. Ett växande drogmissbruk och en ökande användning av lugnande medelär egentligen det reella uttrycket för rotlöshet och disharmoni i ett samhällevars kännetecken märkligt nog anses vara välfärden, Idenna genomkommersialiserade värld, med dyrkan av konkurrens, rivalitet ochtillväxt, verkar alltså våra folkrörelser. De flesta av dem är liksomarbetarrörelsen sprungna ur den historiska kampen mot sociala brister ochorättvisor, och de har skapat sin egen folkbildning, sin egen studieverksamhetoch sina egna publikationer. Motdet ideologiska tryck som jag här sökt beskriva skall folkbildningsarbetetenligt en av grundteserna i folkbildningsutredningen "arbeta så attmänniskorna fillägnar sig en sund, kritisk och självständig hållning". Mendessa rörelser, som representerar majoriteten av folket, kämpar en ojämn kampmot de jättelika informationsresurser som marknadskrafterna disponerar.Folkrörelsernas bildningsverksamhet har formats i kamp för ljus och klarhet,och den måste fortsätta arbetet för ökad kunskap om verkligheten -för att rivasönder den kommersiella fördumningens tvångströja och i stället sfimulera tillsamhällsarbete, diskussioner och aktivitet. Det går därvid inte att skiljastudieförbunden från deras moderrörelser, de idéburna folkrörelserna. Folkbildningsutredningensbeskrivning av samhället och utveckHngen inför 1980-talet är tämligenidyllisk. Medan den tekniska och ekonomiska utvecklingen skapar arbetslöshet,utslagning och växande kommersialism, dvs, omfattande samhällsproblem somendast kan lösas genom ett folkligt demokratiskt engagemang, intarfolkbildningsutredningen en alltför passiv attityd. Den folkliga studie- ochkulturverksamheten fär enligt vårt parti inte ses som ett instrument för attanpassa människorna till ett system som kännetecknas av jakt på ökade vinstereller mera s, k. lönsamhet och tillväxt, ofta tillväxt för dess egen skull. Dagensoch morgondagens problem kan inte lösas genom fortsatt kampanj förprivatisering. Kollektiva mål i skapande och gemenskap måste gynnas. Genomaktivitet och engagemang, genom folkliga studier och folkligt förankradforskning kan de många människorna dras med i den kamp och verksamhet somformar framtiden. Det finns redan många exempel på att folk i en krisdrabbadbygd dragits med i ett folkligt akfivt studie- och kulturarbete i kampen förett offensivt alternativ- för arbete och utveckling i stället för utslagningoch avveckling. Enligt vår mening borde dehär nämnda förhållandena ha lett fram fill en enda slutsats i dagens läge; Folkbildningsarbetet ochstudieverksamheten som en vikfig del i folkrörelsernas demokratiska verksamhetmåste få ökade resurser. Men det förslag vi nu har att ta ställning fill lederi stället till en minskad verksamhet. Sanningen är nämligen den att det nya s, k, förenkladebidragssystemet fill sin substans innebär en minskning av det totala anslagettill studieförbunden och studiecirklarna. En budgetering jag tagit delav i en norrländsk kommun på ca 15 000 invånare visar ett enbart ettstudieförbund, som det senaste verksamhetsåret haft ca , fårlov att skära ned verksamheten med kommande år. Kan dä kommunen kompensera med höjda anslag? Nej, det kanden inte. Tvärtom rekommenderar som bekant regeringen kommunerna att spara mera- erfarenheten visar att sparsamhet ofta drabbar kultursidan, I stället tvingasnu det här förbundet ta ut avgifter på , för prioriterade och , förallmänna kurser. För många människor med små medel - och det finns fortfarandesådana - men som ändå betalar skatt fill samhället för att exempelvisfinansiera universitetens verksamhet är fakfiskt , en stor slant. Allt detta skall ses mot bakgrunden av attstudiecirkelverksamheten drabbades av i realiteten sänktaanslag. räknar f. ö. med att de generella statsbidragentill studiecirklar reellt minskats med . 'Dessanedskärningar motsätter vi oss bestämt, och vi anser att de medför allvarligarisker för en försvagad demokrati. Så några synpunkter på den uppsökande verksamheten, som juhar varit uppe till debatt. Utskottet har här anammat folkbildningskommitténsförslag om att den uppsökande verksamheten på arbetsplatserna skall föras överfrån de fackliga organisationerna fill studieförbunden. Enligt vår mening ärdetta en helt orimlig ordning. Varför skall man ta ifrån de fackligaorganisationerna ansvaret för den uppsökande verksamheten, då dessaorganisafioner har betydligt större lokalkännedom och besitter i övrigt bättreresurser att ta detta ansvar? Det har inte anförts några bärande skälför att ändra på den nu gällande ordningen med facket som ansvarig, Hans Nyhage pläderade i talarstolen för att dettaskulle bli studieförbundens sak. Men är då facket inte betrott att klara denhär uppgiften? Känner det inte till sitt eget folk och sina egna arbetsplatser?Facket självt borde fä bestämma utformningen av aktiviteterna när det gälleruppsökande verksamhet, och facket är också bäst skickat att klara det. Jag tror inte att vi skall sfimulera fill en rivahtetemellan förbunden i den här frågan. Det väsentliga är ju att man finner bästamöjliga former, så att en effektiv uppsökande verksamhet kan åstadkommas, I detavseendet spelar facket otvetydigt en positiv roll. Självfallet har det här förslaget stött på ett kraffigtmotstånd från de fackliga organisafionerna. anser sig utskottet av"prakfiska skäl" inte ha möjlighet att ändra något redan nästabudgetår, men en "förnyad prövning" skall tydligen göras /83, Enligt vår mening är det därför Folkbildning m. m. Folkbildning m. m. fulltbefogat att vi vidhåller vårt motionsförslag om att nu gällande principer skallbibehållas, dvs, att facket i samarbete med studieförbunden skall ansvara förden uppsökande verksamheten på arbetsplatserna. Tyvärr har inte SAP reserveratsig på denna punkt. Vi har därför inte att i andra hand stödja någonreservation här, som vi brukar göra.